Справа № 740/1428/25
Провадження № 2/740/976/25
Р І Ш Е Н Н Я

з а о ч н е

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2025 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Карпуся І.М.,

із секретарем судового засідання Кубрак Н.М.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Іллющенка С.В.,

представника третьої особи Парубець М.О.,

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Ніжині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи виконавчий комітет Ніжинської міської ради, військова частина НОМЕР_1 , служба у справах дітей виконавчого комітету Ніжинської міської ради про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 через представника адвоката Іллющенка С.В. звернувся до суду із позовом, у якому просить встановити факт, що він самостійно виховує та утримує малолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позов аргументовано тим, що позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 04 жовтня 2003 року, який 17 вересня 2019 року розірвано на підставі рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області.Під час даного шлюбу у них народився син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після розірвання шлюбу син залишився проживати разом з батьком, за адресою АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 проживає окремо, разом із матір`ю, за адресою: АДРЕСА_2 . Їй 01.09.2022 було встановлено інвалідність І-ї групи з потребою постійного стороннього догляду. Через хворобу на розсіяний склероз вона веде лежачий спосіб життя, пересуватися по квартирі вона самостійно не може, а тільки зі сторонньою допомогою на інвалідному кріслі-візку. Постійний догляд за нею здійснює її мати ОСОБА_5 .

Через стан здоров`я відповідачка не здійснює виховання та утримання дитини. Протягом останніх декількох років ОСОБА_1 самостійно виховує свого малолітнього сина ОСОБА_6 , забезпечує його усім необхідним: харчуванням, лікуванням, дозвіллям, водить до школи, купує та фінансує усе необхідне для повноцінного розвитку дитини.

Позивач проходить військову службу у ЗСУ. Враховуючи, що мати дитини через свій стан здоров`я не здійснює утримання, виховання дитини, у разі переміщення (відрядження) позивача для проходження військової служби в іншу місцевість, його малолітній син фактично залишиться один, без піклування, догляду та виховання батьків.

Встановлення судом факту самостійного виховання неповнолітньої дитини дасть позивачу можливість проходити військову службу в регіоні проживання дитини, тим самим дитина буде забезпечена батьківським піклуванням, оскільки пункт 113 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008, надає можливість військовослужбовцям обирати місцевість проходження військової служби за місцем проживання його неповнолітніх дітей, які перебувають на утриманні військовослужбовця.

Крім того, встановлення даного факту необхідне для забезпечення повноцінного виховання, догляду та належних умов малолітньої ОСОБА_4 та збереження його прав та інтересів.

Ухвалою судді 07.04.2025 відкрито провадження, постановлено розглядати справу у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду 23.05.2025 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду у закритому засіданні за клопотанням військової частини.

Відповідачка про час і місце розгляду справи сповіщався засобами поштового зв`язку за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання згідно із п. 4 ч. 8 ст.128 ЦПК України, заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подала.

Враховуючи, що відповідачка згідно із ст. 128 ЦПК України повідомлена, відзив не подала, причини неявки в судове засідання не повідомила, суд відповідно до ст. 280, 281 ЦПК розглядає справу на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення з урахуванням того, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. Пояснив, що проживає з сином ОСОБА_7 і цивільною дружиною ОСОБА_8 . Він самостійно виховує і утримує сина, так як ОСОБА_9 не може брати у цьому участі через свій фізичний стан і хворобу.

Представник позивача - адвокат Іллющенко С.В. позов просив задовольнити, та до аргументів, викладених у позові, додав, що факт, про встановлення якого просить позивач, визначено підставою для звільнення військовослужбовця з військової служби згідно з абзацом 5 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Представник третьої особи служби у справах дітей виконавчого комітету Ніжинської міської ради Парубець М.О. просила встановити факт самостійно виховання та утримання позивачем сина ОСОБА_7 .

Представник третьої особи військової частини НОМЕР_1 у судове засідання не з`явився, надіслав до суду письмові пояснення, згідно яких вважає позов ОСОБА_1 передчасним, оскільки на даний час відсутнє будь-яке рішення командування військової частини або вищого командування про переміщення (відрядження) позивача для проходження військової службу в іншу місцевість. Законодавство не передбачає виховання та утримання дитини віком до 18 років, як правову підставу для непереміщення військовослужбовця на нове місце військової служби з однієї військової частини до іншої. Крім того, позивачем не надано доказів щодо визначення місця проживання дитини з позивачем.

Заслухавши учасників справи, які з`явилися у судове засідання, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та дійшов наступного висновку.

Свідок ОСОБА_10 надала показання, що відповідачка є її дочкою і вони вдвох проживають в АДРЕСА_2 . Дочка ОСОБА_2 має першу групу інвалідності, потребує постійного стороннього догляду, так як не може ходити. Кіріл є сином ОСОБА_2 і ОСОБА_1 . З початком війни вона з дочкою ОСОБА_2 та онуком ОСОБА_4 виїхали за кордон, але приблизно через рік у 2023 році повернулися на проживання у Ніжин, і з того часу ОСОБА_7 проживає з ОСОБА_1 разом, який самостійно його виховує і утримує, адже ОСОБА_2 не може брати участю в утриманні сина через свій фізичний стан.

Свідок ОСОБА_8 надала показання, що близько трьох років перебуває у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_1 і проживають у Ніжині по АДРЕСА_1 . Разом з ними проживає син ОСОБА_1 віж першого шлюбу - ОСОБА_7 . ОСОБА_11 самостійно виховує і утримує сина без участі колишньої дружини ОСОБА_2 .

Свідок ОСОБА_12 надала показання, що є старшою по під`їзду, де проживає ОСОБА_13 . Охарактеризувала його з позитивної сторони і як гарного батька. Зазначила, що мати ОСОБА_7 тяжко хвора, через що не може його утримувати і виховувати, а тому це здійснює ОСОБА_1 .

Копією військового квитка, витягом із наказу начальника 250 об`єднаного центру інженерної підтримки від 17.03.2024, довідкою військової частини НОМЕР_1 від 21.04.2025 підтверджується, що ОСОБА_1 проходить військову службу у ЗСУ із березня 2022 року по теперішній час (а.с. 4 - 6, 51).

Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 підтверджується, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 10 зворот).

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17.09.2019 шлюб між сторонами розірвано (а.с. 9 зворот - 10).

Згідно довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААГ № 448980, ОСОБА_2 встановлено 1 групу Б інвалідності (загальне захворювання) з 29.05.2023 до 01.06.2025 та зазначено, що остання потребує постійного стороннього догляду (а.с. 16 ).

Відповідно до витягів з реєстру Ніжинської територіальної громади № 2025/001594769, № 2025/001594739 від 03.02.2025, довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні /будинку осіб від 18.01.2025, ОСОБА_1 та його син ОСОБА_4 зареєстровані та проживають разом за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9,11)

У матеріалах справи міститься акт обстеження умов проживання від 06.02.2025, складений представниками служби у справах дітей виконавчого комітету Ніжинської міської ради, з якого вбачається, що малолітній ОСОБА_14 проживає разом зі своїм батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , де для дитини створено належні умови, є умебльована відповідно до його віку індивідуальна кімната, дитина має одяг та взуття. Стосунки у сім`ї добрі (а.с. 13).

Згідно довідки № 01-22/39 від 24.01.2025, виданої Ніжинською гімназією № 15, за час навчання ОСОБА_4 у закладі освіти, його батько ОСОБА_1 відвідував гімназію та цікавився навчанням і поведінкою сина (а.с. 14 зворот).

Згідно характеристики, виданої головою ЖБК «Прогресовець-2» 04.02.2025, ОСОБА_11 проживає за адресою АДРЕСА_1 , разом зі своїм малолітнім сином ОСОБА_7 , за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, самостійно виховує сина, є зразковим батьком (а.с. 14).

Як вбачається з висновку виконавчого комітету Ніжинської міської ради, як органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 15.05.2025 № 01.1-21/239, питання надання висновку щодо встановлення факту самостійного виховання та утримання батьком ОСОБА_1 малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Ніжинської міської ради. Члени комісії вважають, що самостійне утримання та виховання дитини може мати місце, якщо наявне заключення лікарсько-консультативної комісії про те, що мати дитини за станом здоров`я не може виконувати батьківські обов`язки. ОСОБА_2 , має 1 групу інвалідності, підгрупу Б, загальне захворювання та потребує постійного стороннього догляду. Тому члени комісії дійшли висновку, що батько ОСОБА_1 самостійно виховує та утримує малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.54-56).

Малолітній ОСОБА_4 у судовому засіданні підтвердив, що на даний час близько останніх 2 - 3 років постійно проживає з позивачем, який його повністю матеріально забезпечує та виховує. Пояснив, що приблизно до досягнення ним 5-6 річного віку батьки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і він проживали разом. Потім він проживав з матір`ю ОСОБА_9 і бабою ОСОБА_10 в АДРЕСА_2 . З початком війни з ними виїхав у Чехію, та приблизно рік по тому повернулися у Ніжин, і з того часу він проживає з батьком ОСОБА_1 та ОСОБА_8 у Ніжині по АДРЕСА_1 .Мати ОСОБА_2 має тяжку хворобу, не може ходити.

Суд, оцінюючи доводи сторін, показання свідків і досліджені докази, надані на підтвердження факту самостійного утримання і виховання дитини позивачем, звертає увагу на встановлені на основі поданих доказів обставини даної конкретної життєвої ситуації сторін і дитини.

Позивач ОСОБА_1 фактично самостійно здійснює обов`язки по вихованню та утриманню дитини, в той час як відповідачка ОСОБА_2 позбавлена змоги виконувати свої обов`язки через тяжку хворобу і сама потребує постійного стороннього догляду, що підтверджується дослідженими у судовому засіданні довідкою до акта огляду МСЕК серії 12 ААГ № 448980 від 29.05.2023, виписним епікризом медичної карти стаціонарного хворого, свідоцтвом про народження ОСОБА_15 , рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17.09.2019 про розірвання шлюбу між сторонами, актом обстеження умов проживання від 06.02.2025, довідкою № 01-22/39 від 24.01.2025 Ніжинської гімназії №15, характеристикою ОСОБА_1 , показанянми свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_17 відповідності до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, зокрема суди розглядають справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Згідно абзацу 5 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" під час дії воєнного стану звільняються з військової служби військовослужбовці, які мають дитину (дітей) віком до 18 років, якщо другий з батьків такої дитини (дітей) помер, позбавлений батьківських прав, визнаний зниклим безвісти або безвісно відсутнім, оголошений померлим, відбуває покарання у місцях позбавлення волі, а також коли особа самостійно виховує та утримує дитину за рішенням суду або запис про батька такої дитини в Книзі реєстрації народжень здійснений на підставі частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.

Отже, факт самостійного виховання та утримання дитини, який просить встановити позивач має юридичне значення, оскільки визначає право позивача на звільнення з військової служби.

Даний факт інакше як у судовому порядку не може бути встановлено, адже жодний орган влади, крім суду, не наділений повноваженнями встановлювати такий факт, і про необхідність встановлення даного факту судовим рішенням міститься пряма вказівка в абзаці 5 пункту 3 частини 12 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а отже вимоги заявника, з огляду на доведеність цього фатку належними та допустимими доказами, слід задовольнити.

Керуючись ст.12, 81, 141, 258-260, 263-265, 273, 280, ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт самостійного виховання та утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , його малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копію заочного рішення направити відповідачці в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України, - протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя І.М. Карпусь