Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/3732/24
Провадження № 2/376/443/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2025 року м.Сквира

Сквирський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді - Ловінської С.С.,

за участю секретаря - Кропивлянської С.С.,

розглянувши в приміщенні Сквирського районного суду Київської області в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сквира цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Представник ТОВ «Бізнес позика» подав до суду позовну заяву до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просить суд стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес позика» заборгованість за Договором № 485341-КС-001 про надання кредиту від 03.01.2024 у розмірі 76919,80 грн, яка складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту 25030,71 грн, суми прострочених платежів по процентах 51889,09 грн та сплачений судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 03.01.2024 між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 укладено Договір № 485341-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», відповідно до умов якого, ТОВ «Бізнес позика» надало позичальнику грошові кошти у розмірі 27 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Окрім того, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 2,00 процентів за кожен день користування кредитом. ТОВ «Бізнес позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 27 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_1 (котрий позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті). Боржник свої зобов`язання за кредитним договором № 485341-КС-001 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише частково сплатив кошти на загальну суму 23097,48 грн, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у загальному розмірі 76919,80 грн, що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту 25030,71 грн, суми прострочених платежів по процентах 51889,09 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку.

Ухвалою суду від 31.05.2025 відкрито провадження у справі, визначено, що розгляд справи буде проводитись за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, надала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, вказала, що не погоджується з викладеними в позовній заяві обставинами, вважає позов безпідставним та необгрунтованим. Зазначила, що не укладала договір позики, відповідно не погоджувала процентні ставки, строки кредитування, комісії, штрафні санкції та інші умови кредитування. Просила при ухваленні рішення зменшити розмір відсотків, оскільки стягнення з неї процентів, що у 2 рази перевищують тіло кредиту призведе до скрутного матеріального становища позичальника та надмірного збагачення кредитора за цей рахунок. Наголосила, що матеріали справи не містять жодного належного, достатнього та допустимого доказу перерахування суми позики.

Представник ТОВ «Бізнес Позика» надав відповідь на відзив, в якому позовні вимоги підтримав, просив проводити розгляд справи за його відсутності. Вказав, що під час укладення Кредитного договору сторони погодились укласти Кредитний договір з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» (що зазначено на самому початку Кредитного договору). Кредитний договір укладений між Позивачем та Відповідачем не є договором приєднання (у розуміння ст. 634 Цивільного кодексу України). Відповідно до абзацу першого ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 27 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № НОМЕР_1 (котрий Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про перерахування кредитних коштів. Звернув увагу суду, що у Відзиві на позовну заяву сторона Відповідача не заперечувала факт здійснення Відповідачем платежів за Кредитним договором Зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, Відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог Позивача за договором про надання кредиту. Зазначив, що всі істотні умови Кредитного договору, зокрема тип кредиту, процентна ставка, комісія за надання кредиту (у випадку її встановлення), строк дії кредиту, графік платежів за кредитним договором тощо встановлені не у Правилах надання кредитів чи Паспорті споживчого кредиту (за споживчими кредитами), а у Кредитному договорі, який уклав Відповідач шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Встановлення у Кредитному договору процентів, які нараховуються на залишок заборгованості за Кредитним договором, відповідає принципу свободи договору. Уклавши Кредитний договір Позичальник добровільно погодився з його умовами. Як вбачається з розрахунку заборгованості за Кредитним договором, заборгованість Відповідача за Кредитним договором після закінчення строку дії Кредитного договору не змінювалася (тобто проценти за Кредитним договором після закінчення строку дії Кредитного договору не нараховувалися).

Ухвалою суду від 29.05.2025 витребувано у АТ «ПУМБ» письмові докази щодо факту випуску банківської карти на ім`я ОСОБА_1 та виписки про рух коштів по рахунку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що 03.01.2024 між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 укладено Договір № 485341-КС-001 про надання кредиту, підписаний позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-3805 на номер телефону НОМЕР_2 (а.с.30-38).

ТОВ «Бізнес Позика» 03.01.2024 направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти Договір № 485341-КС-001 про надання кредиту (а.с.39-47).

03.01.2024 ОСОБА_1 прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 485341-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою (а.с.48-56).

Відповідно до п. 2.1 Договору про надання кредиту Кредитодавець надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 27 000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та комісію за надання Кредиту у порядку та на умовах визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика».

П.2.3. Строк, на який надається кредит: 24 тижнів; п.2.4. Стандартна процентна ставка за кредитом: в день 2,00000000 фіксована. Знижена процентна ставка за Кредитом: в день 1,15012963, фіксована; п.2.5. Комісія за надання кредиту : 4050,00 грн; п.2.6.Загальний розмір наданого кредиту: 27 000,00 грн; п.2.7. Строк дії Договору: до 19.06.2024; п.2.8. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 70200,00 грн; п.2.10. Дата видачі Кредиту 03.01.2024; п.2.11. Дата повернення кредиту 19.06.2024.

Сторони в п. 3 Договору кредиту погоджено «Графік платежів», відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів.

До вказаного договору додано правила надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика» (а.с.62-81), анкета клієнта (а.с.60), паспорт споживчого кредиту (а.с.25-29), та візуальна форма послідовності дій клієнта, з якої вбачається порядок дій здійснених сторонами кредитного договору щодо його укладення ( (а.с.57-59).

Відповідно до інформаційної довідки № 1317/11 від 28.11.2024 ТОВ «Платежі онлайн» ТОВ «Бізнес Позика» перераховано грошові кошти в розмірі 27 000,00 грн., номер платіжної карти - НОМЕР_3 , опис Перерах. коштів ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_4 зг. до кредитного дог. №485341-КС-001 від 03.01.2024 Без ПДВ (а.с.51).

На виконання ухвали Сквирського районного суду Київської області від 29.05.2025 АТ «ПУМБ» надало інформацію № КНО-07.8.5/7623БТ від 11.06.2025 про те, що на ім`я ОСОБА_1 була випущена банківська платіжна карта НОМЕР_1 та відповідно до інформації про рух коштів на карту 03.01.2024 о 15:08:45 надійшли кошти в розмірі 27000,00 грн.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № 485341-КС-001 ОСОБА_1 здійснила часткову оплату на загальну суму 23097,48 грн, з яких 1969,29 за кредитом, 17078,19 по відсотках, 4050 по комісії. Станом на 26.11.2024 у відповідача наявна заборгованість за Договором про надання кредиту від 03.01.2024 в розмірі 76919,80 грн, яка складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту 25030,71 грн, суми прострочених платежів по процентах 51889,09 грн. (а.с.19-23).

Між сторонами виник спір щодо належного виконання відповідачкою взятих на себе кредитних зобов`язань.

Відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із статтями 627, 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з частинами першою та другою статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагається.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилами ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Верховний Суд у постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Укладення електронного договору повинно відбуватися шляхом підписання його електронним підписом.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша стаття 612 ЦК України).

Згідно зі статтями 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі, відповідно до статті 1055 ЦК України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача).

У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Саме на позивача покладено процесуальний обов`язок довести заявлені позовні вимоги.

Таким чином, договір був підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, чим підтверджено укладання між сторонами такої угоди, оскільки без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт позивача за допомогою логіну та пароля договір між сторонами не був би укладений, тому сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину.

Отже, існують підстави вважати, що сторонами належно обумовлено умови користування позиченими коштами та позичальнику належним чином повідомлено про умови кредитування.

Розмір невиконаних зобов`язань підтверджується даними розрахунків заборгованості та виписок за кредитними договорами, який не спростовано відповідачем.

Враховуючи вищевикладене, розглядаючи даний спір в межах заявлених вимог, оцінюючи надані по справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності зв`язку у сукупності, оскільки відповідачем до цього часу отримані грошові кошти за вказаними договорами в повному обсязі повернуті не були, суд вважає можливим захистити право позивача шляхом стягнення з відповідача на його користь заборгованості за вказаними договорами у загальному розмірі 76919,80 грн.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати по справі у вигляді судового збору у розмірі 2422,40 грн. .

Керуючись 4, 12-13, 76-81, 89,141, 247, 258-259, 263-266, 354 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» заборгованість за Договором № 485341-КС-001 про надання кредиту від 03.01.2024 в розмірі 76919,80 грн (сімдесят шість тисяч дев`ятсот дев`ятнадцять гривень 80 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарженняабо прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика», , адреса: 01133, м. Київ, бульвар Л. Українки, 26, офіс 411.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя С.С.Ловінська