Номер провадження: 22-ц/813/5985/25
Справа № 523/4314/24
Головуючий у першій інстанції Боков О.М.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

30.06.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Погорєлової О.С.,

розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Одеського апеляційного суду у складі головуючого судді Сєвєрової Є.С., суддів Вадовської Л.М., Погорєлової О.С. у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 31.03.2025,

встановив:

Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 31.03.2025 встановлено новий строк для подання ОСОБА_2 звіту про виконання рішення суду від 10 травня 2024 року по справі 523/4314/24, тривалістю 1 (один) місяць з дня отримання копії цієї ухвали; стягнуто з ОСОБА_2 в дохід державного бюджету штраф у сумі 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних, що становить 908 гривень 40 копійок.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 25.06.2025 поновлено ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 31.03.2025, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 31.03.2025 у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про зобов`язання подати звіт про виконання рішення суду та накладення штрафу, скаржнику надіслано копію ухвали про відкриття апеляційного провадження, а іншим учасникам справи разом із копією ухвали про відкриття провадження надіслано копії апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів.

27.06.2025 в електронній формі через підсистему «Електронний суд» і «Електронний кабінет» від ОСОБА_1 надійшла заява, у якій заявник просить суд відвести суддів Одеського апеляційного суду, головуючу суддю Сєвєрову Є.С., суддів Вадовську Л.М., Погорєлову С.О. у даній справі, вирішити питання про відвід суддів у справі з повідомленням учасників справи, провести розгляд справи за участю сторін та забезпечити участь ОСОБА_1 через відеоконференцію ВКЗ.

В обґрунтування заяви про відвід колегії суддів, заявник посилається на те, що ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу на ухвалу суду від 31.03.2025 - 29.05.2025, визнавши факт обізнаності з оскаржуваною ухвалою у своїй заяві про подачу звіту до суду ще 29.04.2025. В той же час, 25.06.2025 ухвалою Одеського апеляційного суду у складі колегії суддів: головуючої Сєвєрової Є.С., суддів: Вадовської Л.М., Погорєлової С.О. поновлено ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 31.03.2025 та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 31.03.2025. На думку заявника, суд безпідставно поновив строк більше ніж на 15 днів без жодного обґрунтування, хоча бачив заяву ОСОБА_2 від 29.04.2025, де остання просила скасувати зазначену ухвалу про штраф від 31.03.2025. Такі дії суддів викликають недовіру у ОСОБА_1 , а тому він заявляє відвід усій колегії судів і подає відвід і скаргу до ВРП. Крім того зазначає, що колегія суддів проігнорувала висновки Великої палати Верховного суду, а саме постанову Великої палати Верховного Суду у справі №643/5369/16, постанову Великої палати Верховного Суду у справі від 12 червня 2024 року справа № 756/11081/20, також проігноровано практику ЄСПЛ у справах: «Завалій та інші проти України», «Світлана Науменко проти України», «Волчлі проти Франції», «ТОВ «Фріда» проти України». Такі обставини в діях суддів вказують на порушення прав ОСОБА_1 зі сторони Одеського апеляційного суду, а тому наявні підстави для відводу колегії суддів у справі.

Перевіривши доводи висловлені в заяві ОСОБА_1 щодо недовіри складу суду, колегія суддів приходить до висновку про її необґрунтованість, з огляду на таке.

Частина перша статті 129 Конституції України встановлює, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Статтею 36 ЦПК України визначені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Статтею 39 ЦПК України передбачено право учасника справи заявити відвід судді.

Відвід суддям заявлено на підставі п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

З поданої до суду ОСОБА_1 заяви про відвід колегії суддів вбачається, що фактичнозаявник не згоден із ухвалою апеляційного суду від 25.06.2025, якою поновлено строк на апеляційне оскарження ОСОБА_2 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 31.03.2025.

Проте дані обставини не є підставою для задоволення заявленого відводу, оскільки за правилами ч.4 ст.36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічна думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Поновлення або відмова у поновленні строку - це реалізація права суду відповідно до ст. 354 ЦПК України.

Ствердження заявника про те, що ухвала від 25.06.2025 винесена "без жодного обґрунтування", є безпідставним, оскільки з матеріалів справи вбачається, що суд вивчив доводи заявниці ОСОБА_2 про причини пропуску строку та в межах своїх повноважень визнав їх такими, що заслуговують на увагу.

Посилання на те, що ОСОБА_2 нібито знала про ухвалу ще 29.04.2025, не є беззаперечним доказом того, що строк не підлягав поновленню. Наявність попереднього звернення до суду з іншою процесуальною вимогою (заява про скасування штрафу) не прирівнюється до моменту отримання повного тексту оскаржуваної ухвали.

Посилання на "ігнорування" практики ВС та ЄСПЛ є безпідставним і неконкретизованим, оскільки заявник не наводить жодного аналізу в чому саме полягає відступ суду від правових висновків, не доводить аналогічності правових і фактичних обставин, не обґрунтовує, як саме це вплинуло на порушення його прав. Формальне посилання на практику без конкретизації не може бути підставою для відводу суду.

Подання заявником скарги до Вищої ради правосуддя не впливає на процесуальну спроможність суддів розглядати справу. Це окремий інститут дисциплінарної відповідальності, і його згадування в заяві про відвід є маніпулятивним та юридично незначущим.

Враховуючи те, що будь-які обставини, які б унеможливлювали участь суддів у розгляді справи не встановлені, то підстав для відводу колегії суддів у складі головуючого судді Сєвєрової Є.С., суддів Вадовської Л.М., Погорєлової С.О.немає.

Доводи заявника щодо відводу судді ґрунтуються виключно на суб`єктивній оцінці вищезазначених обставин.

Щодо клопотання ОСОБА_1 про розгляд заяви про відвід з повідомленням сторін та у режимі відеоконференції, то воно не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ч.8 ст.40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Надані заявником доводи є суто правовими й не потребують безпосереднього заслуховування. Проведення ВКЗ не є обов`язковим і не обумовлено жодними виключними обставинами, а тому заява підлягає розгляду в письмовому провадженні.

Згідно ч.3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

На підставі наведеного та керуючись ст.36, ст.40, ч.2 ст.258, ст.261 ЦПК України,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Одеського апеляційного суду у складі головуючого судді Сєвєрової Є.С., суддів Вадовської Л.М., Погорєлової О.С. визнати необґрунтованою.

Справу передати до канцелярії Одеського апеляційного суду для виконання вимог, передбачених ч. 3 ст. 40 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: