Номер провадження: 22-ц/813/1150/25
Головуючий у першій інстанції Мурзенко М.В.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кострицького В.В.,

суддів: Лозко Ю.П., Карташова О.Ю.,

за участю секретаря Булацевської Я.В.

учасники справи:

позивач - ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна"

представник позивача - Крюкова Марина Володимирівна

відповідач - ОСОБА_1

представники відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 20 лютого 2024 року, ухвалену у складі судді Мурзенка М.В., у приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за позовом ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

встановив:

Короткий зміст позовних вимог.

У липні 2023 року до Малиновського районного суду м. Одеси через систему «Електронний суд» звернувся з позовом представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 86202,69 грн., а також судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11.06.2021 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний Договір № 4300017 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» затверджених наказом № 53-ОД від 16 січня 2020 року та розміщених їх сайті https://creditplus.ua/ru/documents.

Згідно умов Кредитного договору: Сума кредиту складає 20000 грн (п. 1.3. Кредитного договору); Строк кредиту 30 днів. Дата повернення кредиту (11.07.2021) вказується в Графіку платежів, що є Додатком №1 до цього Договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього Договору. (п. 1.4. Кредитного договору). ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед Відповідачем за Кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 20000 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку Відповідача № НОМЕР_1 . Відповідно до п. 1.5.1. Кредитного договору Знижена процентна ставка 0,95 % в день та застосовується відповідно до наступних умов.

Відповідно до п. 1.5 Кредитного Договору стандартна процентна ставка становить 1,90 % в день. пп. 3 п. 5.1. Кредитного договору передбачено, що ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за Договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди Відповідача. Враховуючи невиконання Відповідачем своїх боргових зобов`язань перед Кредитором 18 квітня 2023 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як клієнтом, та ТОВ «ФК« ФІНТРАСТ УКРАЇНА», як фактором, було укладено Договір факторингу № 18.04/23-Ф , згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитним договором, у тому числі до відповідача.

Про відступлення права грошової вимоги за Кредитним договором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» повідомило Відповідача шляхом направлення на електронну пошту зазначену при укладенні Кредитного договору відповідного повідомлення.

Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по Кредитному договору перед Позивачем не сплачена і складає 20000 грн - тіло кредиту та 45600 грн - нараховані проценти, всього - 65600 грн.

У зв`язку з цим, просить суд задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № 4300017 від 11.06.2021 року у розмірі 65600,00 грн., інфляційні втрати у розмірі 17777,60 грн., 3 % річних у розмірі 2825,29 грн., а також сплачений позивачем судовий збір та витрати на правову допомогу.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2023 року позовну заяву позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено.

12.12.2023 до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення.

Ухвалою від 22.01.2024 заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення було задоволено. Заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2023 року у справі № 521/18900/23 за позовом ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості скасовано та призначено справу до судового розгляду.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 20 лютого 2024 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено частково.

Суд першої інстанції в обґрунтування свого рішення зазначає, що ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» набувши статусу нового кредитора у Договорі від 11.06.2021 року, отримало право пред`явлення вимоги до ОСОБА_1 про погашення наявної у неї заборгованості за вказаними договорами.

Відповідачка своїх зобов`язань перед Кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії Кредитного договору, у зв`язку з чим, а також керуючись п. 4.3 Договору Кредитний договір було авто пролонговано, а строк користування кредитом було продовжено на 90 календарних днів.

У матеріалах справи наявна копія Паспорту споживчого кредиту від 11.06.2023 року, підписаного відповідачем ОСОБА_1 , з якого вбачається, що відповідачка була повідомленим про всі умови кредитування, валютою кредиту, процентною ставкою, умовами повернення кредиту та іншими важливими правовими аспектами. Вказаний Паспорт було підписано електронним підписом відповідача, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (М220565 від 11.06.2021 року).

Таким чином, сторонами було дотримано всіх істотних умов підписання вказаного договору.

Крім того, суд частково задовольнив вимоги щодо стягнення інфляційних втратта 3 % річних, обмеживши їх періодом стягнення до 23.02.2022 та стягнуто судові витрати з відповідача.

Доводи апеляційної скарги.

Не погоджуючись частково з рішенням суду, представник відповідача звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 20.02.2024 року у частині стягнення з апелянта на користь позивача судового збору в розмірі 1657 грн. 23 коп. та стягнення з позивача на користь апелянта витрат на правову допомогу у розмірі 1825 грн. 52 коп.- скасувати, та ухвалити у цих частинах нове рішення, яким сплачений судовий збір залишити за позивачем стягнути з Позивача на користь Апелянта витрати на правничу допомогу у розмірі 8000 грн..

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом не було взято до уваги всі докази, зокрема те, що апелянт є особою з інвалідністю II групи, що підтверджується посвідченням інваліда серії НОМЕР_2 та довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААВ № 507147 від 22.06.2021 року, а тому відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільняється від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Окрім того, апелянтом при поданні заяви про перегляд заочного рішення, було заявлено вимогу щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на її користь витрати на правову допомогу у розмірі 8000, 00 грн. та на підтвердження таких витрат було надано: Договір про надання правничої (правової) допомоги № 87 від 06.09.2023 року, копію платіжної інструкції № 0.0..1 на загальну суму 8000,00 грн., детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, та здійсненим ним витрат, з якого вбачається, що адвокатом надані послуги протягом 2023-2024 року вартістю від 8000,00 грн., ордер, проте суд не врахував надані докази, та необґрунтовано зменшив розмір таких витрат.

Позиція учасників справи.

Не погоджуючись з доводами апеляційної скарги, представник позивача надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити судове рішення Малиновського районного суду м.Одеси у цивільній справі №521/18900/23 від 20.02.2024 - без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Вказує, що оскаржуване рішення є законним та обґрунтованим, постановленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Щодо явки сторін.

Сторони належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду , апелянт другий раз поспіль просить відкласти розгляд справи, та в обгрунтування надає направлення на консультацію невролога з терміном дії з 23.06.2025 по 23.06.2026 року, що на думку судової колегії не є належним обгрунтуванням необхідності відкладення судового розгляду признченого на 01.07.2025 року, та не заважає апеляційному перегляду у відповідності до вимог ЦПК України.

Позиція апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, оцінивши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ст. 2 ЦПК України).

Вказаним нормам оскаржуване рішення не відповідає в повній мірі.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Отже, предметом апеляційного перегляду, з огляду на вимоги ч.1 ст. 367 ЦПК України, є рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 20 лютого 2024 року лише в частині стягнення судових витрат.

Колегією суддів встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 11.06.2021 між ОСОБА_1 та ТОВ «Авентус Україна» було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 43000171 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого остання отримала у кредит грошові кошти в розмірі 20000,00 грн. із сплатою відсотків за зниженою процентовою ставкою 0,95 % в день, та за стандартною ставкою за користування кредитними коштами в розмірі 1,90 % в день строком на 30 днів шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 .

Даний договір було підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором М220565 від 11.06.2021 року.

Факт перерахування відповідачу кредитних коштів на його платіжну картку підтверджується наявним у матеріалах електронної справи листом № 2633 від 04.05.2023 року ТОВ ««ФК «Контрактовий дім».

18 квітня 2023 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як клієнтом, та ТОВ «ФК« ФІНТРАСТ УКРАЇНА», як фактором, було укладено Договір факторингу № 18.04/23-Ф, згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитним договором, у тому числі до відповідача.

Про відступлення права грошової вимоги за Кредитним договором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» повідомило Відповідача шляхом направлення на електронну пошту зазначену при укладенні Кредитного договору відповідного повідомлення.

Відповідно до Додатку № 1 до Договору факторингу № 18.04/23-Ф від 18.04.2023 року Реєстру боржників ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 65600,00 грн., з яких: 20000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 45600,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» набувши статусу нового кредитора у Договорі від 11.06.2021 року, отримало право пред`явлення вимоги до ОСОБА_1 про погашення наявної у неї заборгованості за вказаними договорами.

Відповідачка своїх зобов`язань перед Кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії Кредитного договору, у зв`язку з чим, а також керуючись п. 4.3 Договору Кредитний договір було авто пролонговано, а строк користування кредитом було продовжено на 90 календарних днів.

У матеріалах електронної справи наявна копія Паспорту споживчого кредиту від 11.06.2023 року, підписаного відповідачем ОСОБА_1 , з якого вбачається, що відповідачка була повідомленим про всі умови кредитування, валютою кредиту, процентною ставкою, умовами повернення кредиту та іншими важливими правовими аспектами. Вказаний Паспорт було підписано електронним підписом відповідача, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (М220565 від 11.06.2021 року).

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання не виконала, у зв`язку з чим станом на 20.07.2023 року має заборгованість у розмірі 65600,00 грн., з яких: 20000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 45600,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, даний факт підтверджується також наявним у матеріалах справи Додатком № 1 до Договору факторингу № 18.04.2023 № 18.01/23-Ф Реєстру боржників ТОВ «ФК «Фінтраст Україна». Позов в цій частині було визнано представником відповідача у судовому засіданні.

Тому суд дійшов висновку про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в сумі 20 000 грн. 00 коп., заборгованості за відсотками в сумі 45 600 грн. 00 коп..

Водночас, судом першої інстанції зазначено, що з урахуванням положень п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума інфляційних втрат за лютий 2022 р. пропорційно до періоду з 01 по 23 лютого 2022 року включно та 3% річних від простроченої суми за період з 11 по 23 лютого 2022 року включно.

Рішення суду першої інстанції в цих частинах у вказаній апелянтом не оскаржується.

Крім того, судом першої інстанції з відповідача на користь позивача було стягнено судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 1657 грн. 23 коп..

Проте з вказаним висновком колегія суддів не погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з п 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справив усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб інвалідністю.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору, що відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 01.03.2017 у справі № 703/686/15-ц.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просила стягнути заборгованість.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 20 лютого 2024 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено частково, а також стягнуто на користь позивача судовий збір у розмірі 1657 грн. 23 коп.

Однак, постановляючи оскаржуване рішення та стягуючи з ОСОБА_1 на користь позивача суму судового збору за подання позовної заяви в розмірі 1657 грн. 23 коп., суд не звернув уваги на долучені до справи докази про те, що відповідачка є інвалідом II групи, що виключає стягнення з неї на користь позивача судового збору.

Так, як убачається з матеріалів справи, зокрема копії посвідчення Серія НОМЕР_2 та довідки Серії 12 ААВ № 507147 від 22.06.2021 (а.с. 171-172) ОСОБА_1 визнана інвалідом II групи з 22.06.2021 безстроково, а відтак відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" вона звільнена від сплати судового збору.

Проте суд першої інстанції на наведене належної уваги не звернув та безпідставно задовольнив позовні вимоги в частині стягнення судового збору з відповідачки, яка є інвалідом II групи та відповідно до Закону України "Про судовий збір" відноситься до переліку осіб, які звільнені від його сплати.

Частинами 1, 6, 13 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У контексті наведеного апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції у цій частині підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення в цій частині.

З наведених мотивів, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції помилково стягнув з ОСОБА_1 на користь позивача судові витрати, оскільки судовий збір, сплачений ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" при подачі позовної заяви підлягає частковій компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, що відповідає вимогам ч. 6 ст. 141 ЦПК України.

Доводи апелянта про неправомірне зменшення судом першої інстанції стягуваної суми на правову допомогу, апеляційний суд відхиляє, оскільки як вбачається з оскаржуваного судового рішення, судом першої інстанції було стягнуто витрати на правову допомогу ОСОБА_1 пропорційно задоволених вимог, що узгоджується з чинним законодавством та судовою практикою Верховного Суду.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже, рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 20 лютого 2024 року у даній справі в частині вирішення питання про розподіл судових витрат, а саме стягнення судового збору слід скасувати у зв`язку з порушенням норм процесуального права (ч. 6 ст. 141 ЦПК України), вказавши про те, що судовий збір має бути компенсовано за рахунок держави, а не за рахунок відповідачки, в іншій частині рішення залишити без змін.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів вважає за необхідне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 20 лютого 2024 року у даній справі в частині вирішення питання про розподіл судових витрат, а саме стягнення судового збору слід скасувати у зв`язку з порушенням норм процесуального права (ч. 6 ст. 141 ЦПК України), вказавши про те, що судовий збір має бути компенсовано за рахунок держави, а не за рахунок відповідачки, в іншій частині рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст.141, 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 20 лютого 2024 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" судового збору в розмірі 1657 грн. 23 коп. - скасувати.

Ухвалити по справі в цій частині нове судове рішення, яким судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору, в сумі 1657 грн. 23 коп. компенсувати ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 01 липня 2025 року.

Головуючий суддя В.В. Кострицький

Судді О.Ю. Карташов

Ю.П. Лозко