Справа № 185/2522/25
Провадження № 2/185/3646/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2025 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Перекопського М.М.,

за участю секретаря судового засідання Приходька О.О. ,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Павлоградської міської ради про визнання права власності на частки квартири,

встановив:

У березні 2025 року до суду надійшла вказана позовна заява про визнання права власності.

Позов обґрунтовано тим, що позивачам належить по 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Павлоградським механічним заводом Дніпропетровської області. У зв`язку з втратою правовстановлюючого документу та неможливістю отримання його дублікату, позивачі звернулись до суду із вказаним позовом.

Ухвалою суду від 13 березня 2025 року провадження у справі відкрито та постановлено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження.

Позивачі у судове засідання не з`явилися, їх представник просила розглядати справу за відсутності сторони позивачів.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача, покладався у вирішенні справи на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд прийшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , на праві спільної часткової власності належить по 1/3 частці кожному квартира АДРЕСА_1 . Вказане підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло, виданого Павлоградським механічним заводом Дніпропетровської області від 06.09.1994 року.

Відповідно копій свідоцтв про шлюб та розірвання шлюбу, ОСОБА_4 змінила прізвище на « ОСОБА_5 ».

Також, після смерті ОСОБА_3 , спадщину прийняли її діти: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , та чоловік померлої ОСОБА_6 . Спадщина, яка належала померлій ОСОБА_3 складається з 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 , та належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 06.09.1994 року Павлоградським механічним заводом Дніпропетровської області за номером 491, яке було Колективним підприємством «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації» зареєстровано у реєстрову книгу за номером 10/6-31. Вказане підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.10.2020 року.

Відповідно довідці КП Павлоградське МБТІ від 29.08.2024 року, право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_3 1/3 частина квартири, ОСОБА_4 1/3 частина квартири, ОСОБА_2 1/3 частина квартири, станом на 27.09.1994 року на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 06.09.1994 року ПМЗ та записано в реєстрову книгу №10/6-31.

Державний реєстр речових прав на нерухоме майно містить лише відомості про реєстрацію прав власності за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_6 по 1/9 частині квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтв про право на спадщину.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ст.317 ЦК України власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

На підставі викладеного, беручи до уваги достатність наданих позивачами доказів, суд вважає, що позовні вимоги про визнання права власності на нерухоме майно є обґрунтованими, не суперечать чинному законодавству, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 189-200, 206, 210, 247, 258-259, 263-268 ЦПК України суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Павлоградської міської ради про визнання права власності на частки квартири задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 право власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 06.09.1994 року виданого Павлоградським механічним заводом Дніпропетровської області.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 право власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 06.09.1994 року виданого Павлоградським механічним заводом Дніпропетровської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя М. М. Перекопський