Справа № 752/6722/25
Провадження №: 2/752/5114/25
РІШЕННЯ

Іменем України

25.06.2025 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Кирильчук І. А.,

за участю секретаря - Замай А. О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у судове засідання в приміщенні Голосіївського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» про стягнення пені, інфляційних збитків та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання,

в с т а н о в и в:

У березні 2025 року через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» (далі - ПрАТ «СК «ВУСО»), в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 26 серпня 2023 року по 29 грудня 2024 року в розмірі 28 368,60 грн, що складається з пені в розмірі 19 269,05 грн, інфляційні збитки в розмірі 7150,50 грн та 3% річних в порядку статті 625 ЦК України за прострочення виконання грошового зобов`язання в розмірі 1949,05 грн. Вирішити питання про розподіл судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 24 січня 2023 року на вул. Маршала Малиновського, з`їзд Усть-Самарського мосту, у м. Дніпро відбулась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю транспортних засобів: FordTransit, р.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який належить на праві власності ОСОБА_1 та ГАЗ 2705, р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23 лютого 2023 року (справа № 206/585/23) ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Згідно висновку експерта № 0303/23 від 02 березня 2023 року, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу FordTransit, р.н. НОМЕР_1 , складає 211 420,00 грн, а ринкова вартість колісного транспортного засобу у стані після ДТП складає 80 311,56грн.

Зазначає, що оскільки його транспортний засіб відновлювати економічно недоцільно та варто вважати фізично знищеним, а розмір збитку, заподіяного йому внаслідок настання ДТП, складає 131 108,44 грн. За вираховуванням франшизи страхова компанія мала відшкодувати позивачу матеріальні збитки в розмірі 128 608,44 грн.

02 червня 2023 року ПрАТ «СК «ВУСО» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 80 312,81 грн.

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 02 квітня 2024 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 25 грудня 2024 року, позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ПрАТ «СК «ВУСО» на користь ОСОБА_1 недоплачене страхове відшкодування в розмірі 48 295,63 грн, пеню за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 10 854,68 грн, інфляційні втрати у розмірі 737,31 грн, 3% річних у розмірі 665,10 грн, а всього - 60 552,72 грн, вирішено питання про розподіл судових витрат.

Вказує, що відповідач виконав покладене на нього зобов`язання за полісом ОСЦПВ № 210330287 в повному обсязі лише 30 грудня 2024 року, тому у зв`язку з неналежним виконанням своїх зобов`язань на користь позивача з ПрАТ «СК «ВУСО» підлягають стягненню штрафні санкції за період з 26 серпня 2023 року по 29 грудня 2024 року в розмірі 28 368,60 грн, що складається з пені в розмірі - 19 269,05 грн, інфляційних збитків 7150,50 грн, 3% річних в порядку статті 625 ЦК України, що складає 1949,05 грн.

Також просить стягнути на його користь понесені ним судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 968, 96 грн та орієнтовний розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у суді першої інстанції складатиме 10 000 грн, а суді апеляційної інстанції - 6000 грн.

Ухвалою від 31 березня 2025 року Голосіївський районний суд міста Києва відкрив провадження у справі, постановив розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Роз`яснив сторонам їхні процесуальні права подати заяви по суті справи та встановив процесуальні строки.

Копія позову з додатками була направлена відповідачу позивачем при зверненні до суду в системі «Електронний суд» у порядку виконання вимог абзацу 2 частини першої статті 177 ЦПК України.

У встановлений судом строк відповідач ПрАТ «СК ВУСО» через систему «Електронний суд» подав відзив на позов, в якому просив в задоволені позову ОСОБА_1 відмовити. Справу розглянути за відсутності представника ПрАТ «СК ВУСО». В обґрунтування своїх заперечень зазначає, що ПрАТ «СК ВУСО» виплатило страхове відшкодування в межах страхових сум 02 червня 2023 року, тому факт прострочення відповідачем виплати страхового відшкодування за період з 26 серпня 2023 року по 29 грудня 2024 року вважає безпідставним.

Водночас, просить відмовити в задоволені позову в частині стягнення витрат на правничу допомогу, посилаючись на те, що позивач не надав конкретних розрахунків витрат, інших документів, що підтверджують обсяг наданих послуг адвокатом.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, керуючись частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд дійшов висновку.

Судом установлено, що 24 січня 2023 року на вул. Маршала Малиновського, з`їзд Усть-Самарського мосту, у м. Дніпро відбулась ДТП за участю транспортних засобів Ford Transit, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який на праві власності належить ОСОБА_1 , та ГАЗ 2705, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 .

В результаті ДТП було пошкоджено автомобіль Ford Transit, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить позивачу, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23 лютого 2023 року (справа №206/585/23) водія ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу ГАЗ 2705, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 на момент настання ДТП була застрахована в АТ «СК «ВУСО», згідно полісу ОСЦПВ №210330287 від 01 серпня 2022 року з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну - 160 000,00 грн, франшизою - 2500,00 грн.

Згідно висновку експерта №0303/23 товарознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ, складеного 02 березня 2023 року судовим експертом Дроздовим Ю.В., вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу Ford Transit, реєстраційний номер НОМЕР_1 , складає 211 420,00 грн (ринкова вартість КТЗ до пошкодження).

02 червня 2023 року ПрАТ «СК «ВУСО» здійснило виплату страхового відшкодування позивачу в сумі 80 312,81 грн.

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 02 квітня 2024 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 25 грудня 2024 року, позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ПрАТ «СК «ВУСО» на користь ОСОБА_1 недоплачене страхове відшкодування в розмірі 48295,63 грн, пеню за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 10854,68 грн, інфляційні втрати у розмірі 737,31 грн, 3% річних у розмірі 665,10 грн., а всього - 60552,72 грн, вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалюючи вказані рішення суди першої та апеляційної інстанції виходили з того, що ремонт транспортного засобу Ford Transit, реєстраційний номер НОМЕР_1 є економічно необґрунтованим, а відповідачем на користь позивача сплачено страхове відшкодування в сумі 80312,81 грн, тому з ПрАТ «СК «ВУСО» (страховика винуватця ДТП) підлягає стягненню різниця між вартістю транспортного засобу Ford Transit до та після ДТП, з урахуванням виплачених коштів страховою компанією, що становить (211420,00 грн вартість транспортного засобу до ДТП - 80311,56 грн вартість транспортного засобу після ДТП - 80312,81 грн страхове відшкодування - 2500,00 грн франшиза) 48295,63 грн.

Також суди дійшли висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені за прострочення виплати страхового відшкодування за період з 02 травня 2023 року по 25 серпня 2023 року в загальному розмірі 10854,68 грн; інфляційних втрат за час прострочення виплати за період з 02 травня 2023 року по 25 серпня 2023 року в загальному розмірі 737,31 грн; 3% річних від простроченої суми страхового відшкодування за період з 02 травня 2023 року по 25 серпня 2023 року в загальному розмірі 665,10 грн.

Вказані обставини, відповідно до вимог частини четвертої статті 82 ЦПК України не підлягають доказуванню при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вирішуючи питання про стягнення на користь ОСОБА_1 штрафних санкцій за прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання за період з 26 серпня 2023 року по 29 грудня 2024 року, суд зазначає таке.

З матеріалів справи вбачається, що ПрАТ «СК ВУСО» 30 грудня 2024 виконало в повному обсязі свої зобов`язання за полісом ОСЦПВ № 210330287 року, шляхом перерахування на користь позивача ОСОБА_1 страхового відшкодування в розмірі 48 245, 63 грн ( а.с. 65).

Згідно з вимогами частини першої статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Правилами частини другої статті 625 ЦК України визначено, що в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі №910/10156/17 (провадження № 12-14гс18) зазначила, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі.

При безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК України).

Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні майнових витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Згідно зі статтею 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Самарським районним судом м. Дніпропетровська від 02 квітня 2024 року встановлено, що позивачу не доплачено страхове відшкодування в розмірі 48295,63 грн, а в повному обсязі таке відшкодування виконано відповідачем 30 грудня 2024 року, тобто, у зв`язку із простроченням страховиком виплати належної суми страхового відшкодування, страхувальник має законне право вимагати сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми страхового відшкодування.

Доводи позивача про безпідставність позовних вимог, оскільки страхове відшкодування виплачено в межах страхової суми 02 червня 2023 року є необґрунтованими, оскільки підставою позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України та пені, є невиплата страхового відшкодування в повному обсязі.

Згідно з частиною третьою статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За несвоєчасну виплату страхового відшкодування страховик має сплатити на вимогу страхувальника (чи вигодонабувача) пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла за період прострочення, від суми заборгованості за кожен день прострочення.

За приписами п.36.5 ст. 36 Закону України № 1961-IV за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що у ПрАТ «СК ВУСО» за період з 26 серпня 2023 року по 29 грудня 2024 року утворилась заборгованість, що складається з: 7 150,50 грн - інфляційні збитки; 1949,05 грн - 3% річних в порядку статті 625 ЦК України; пеня - 19 269,05 грн та підлягає стягненню на користь позивача.

Розрахунок загальної суми заборгованості станом на 29 грудня 2024 року наданий суду відповідає вимогам закону.

Належних доказів на спростування наданого позивачем розрахунку відповідачем суду не надано. Зокрема, не надано інший розрахунок, який би спростовував нарахування позивача.

Оцінивши наданий позивачем розрахунок боргу, суд вважає, що позивач обґрунтовано нарахував зазначені суми і вважає за можливе покласти їх в основу рішення суду.

Водночас у відзиві відповідач просить застосувати наслідки спливу позовної давності щодо вимоги про стягнення пені.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Частиною другою статті 258 ЦК України визначено, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно з частиною першою, п`ятою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, в Україні був введений воєнний стан з 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому відповідними Указами Президента України був неодноразово продовжений та триває по теперішній час.

Згідно з п. 19 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

З огляду на викладене твердження відповідача про сплив позовної давності є помилковим.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до платіжного доручення від 14 березня 2025 року № 1349-7808-7117-7448 позивачем сплачено судовий збір у розмірі 968,96 грн.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 968,96 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 526, 549, 550, 611, 613, 615, 627, 629, 631, 638, 639, 1048, 1054 ЦК України, статтями 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» про стягнення пені, інфляційних збитків та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» на користь ОСОБА_1 28 368,60 грн ( двадцять вісім тисяч триста шістдесят вісім гривень шістдесят копійок), що складається з: 7 150,50 грн (сім тисяч сто п`ятдесят гривень п`ятдесят копійок) - інфляційні збитки, 1949,05 грн (одна тисяча дев`ятсот сорок дев`ять гривень п`ять копійок) - 3% річних в порядку статті 625 ЦК України; 19 269,05 грн (дев`ятнадцять тисяч двісті шістдесят дев`ять гривень п`ять копійок) - пені.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 968,96 (дев`ятсот шістдесят вісім гривень дев`яносто шість копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Приватне товариство «Страхова компанія ВУСО», , 03150, м. Київ, вул. К.Малевича, 31.

Рішення суду виготовлено 25 червня 2025 року.

Суддя І. А. Кирильчук