Справа № 307/1524/25
Провадження №2-ві/307/4/25
УХВАЛА
про відмову у задоволенні заяви про відвід судді
24 червня 2025 року м. Тячів
Тячівський районний суд Закарпатської області
у складі головуючої судді Сас Л.Р.,
секретар судового засідання Кривошея Д.А.,
за участю відпоідача ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Сойми М.М. від розгляду заяви про визнання недійсним виконавчого листа у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,
В провадженні Тячівського районного суду Закарпатської області перебуває справа №307/1524/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Головуючою суддею для розгляду якої визначено суддю Сойму М.М.
Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 03 червня 2025 року ухвалено стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивачки ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття, починаючи з 30 квітня 2025 року. Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць та 10 червня 2025 року Тячівським районним судом Закарпатської області видано виконавчий лист на негайне виконання рішення суду про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини за один місяць, зі строком пред`явлення виконавчого листа до 03 червня 2028 року.

11 червня 2025 року відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на вказане судове рішення, оскільки вважає таке незаконним та необґрунтованим.

Також, відповідач ОСОБА_1 13 червня 2025 року подав заяву про визнання виконавчого листа № 307/1524/25 від 10.06.2025 недійсним, припинення будь-яких виконавчих проваджень, відкритих на підставі вказаного виконавчого листа та проведення службової перевірки фактів, з метою виявлення можливого порушення закону, з направленням відповідних матеріалів до правоохоронних органів у випадку підтвердження підроблення, оскільки виконавчий лист № 307/1524/25 від 10.06.2025 був надісланий йому, ОСОБА_1 , 12 червня 2025 року вже після того, як він подав апеляційну скаргу на рішення суду.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 13 червня 2025 року (головуюча суддя Сойма М.М.) прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа недійсним, справу призначено до розгляду на 19 червня 2025 року та відмовлено у задоволенні заяви відповідача в частині припинення виконавчого провадження, відкритого на підставі виконавчого листа.

16 червня 2025 року відповідач ОСОБА_1 подав заяву про відвід судді Сойми М.М. від розгляду заяви, поданої ним 13 червня 2025 року, про визнання виконавчого листа № 307/1524/25 від 10.06.2025 недійсним та припинення будь-яких виконавчих проваджень, відкритих на підставі вказаного виконавчого листа .

В обґрунтування заяви посилався на те, що суддя Сойма М. М. раніше вже здійснювала розгляд справи та видала виконавчий лист, який на даний момент ним оскаржується у зв`язку з істотними порушеннями процесуального законодавства.

Зокрема, виконавчий лист датовано 10 червня 2025 року, однак такий був йому надісланий 12 червня 2025 року о 15:00 вже після подання ним апеляційної скарги 11 червня 2025 року.

За наявною технічною інформацією документ було створено 12 червня 2025 року о 13:12, тобто після втрати судом юрисдикції на видачу виконавчого листа.

Таким чином, суддя Сойма М.М. видала виконавчий документ, свідомо ігноруючи наявність апеляційного оскарження, що є прямим порушенням принципів неупередженості, об`єктивності та процесуального права.

У зв`язку з цим існує обґрунтований сумнів у неупередженості судді Сойми М.М., оскільки вона фактично повинна оцінювати законність власних дій, що суперечить принципу незалежності правосуддя, гарантованому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Ураховуючи викладене, просить усунути суддю Сойму М.М. від участі у розгляді даної справи та передати матеріали справи іншому складу суду в порядку автоматизованого розподілу.

Частиною 3 статті 39 ЦПК України встановлено, що відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Згідно з ч. 1,2, 3 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 17 червня 2025 року заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Сойми М.М. визнано необґрунтованою та на підставі ч.3 ст. 40 та ч.1 ст. 33 ЦПК України питання про відвід судді Сойми М.М. передано на вирішення іншому судді.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 червня 2025 року суддю Сас Л.Р. визначено суддею для розгляду заяви ОСОБА_1 про відвід судді Сойми М.М. та розгляд заяви призначено на 24 червня 2025 року.

Згідно ч. 8 ст. 40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Під час розгляду заяви про відвід судді Сойми М.М. відповідач ОСОБА_1 посилався на обставини, викладені у заяві та просив її задовольнити.

Позивачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 до суду не з`явилися, представник подала заяву про відмову у задоволенні заяви про відвід судді Сойми М.М. у зв`язку із її необґрунтованістю та просила розгляд справи здійснювати без їх із позивачкою участі.

Вислухавши думку відповідача та дослідивши матеріали заяви, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про відвід судді виходячи із такого.

Згідно ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характер або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Перелік підстав для відводу (самовідводу) судді передбачений ст. 36 ЦПК України, у якій зазначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо, зокрема, він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи та є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч.4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Дослідивши обставини, зазначені в заяві про відвід судді, судом не встановлено існування обставин, які свідчили б, що головуюча суддя Сойма М.М. прямо чи побічно заінтересована у результаті розгляду справи та існують обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Такий відвід фактично зводиться до незгоди відповідача у даній справі із рішенням, ухваленим суддею Соймою М.М., на яке ним подано апеляційну скаргу, та видачею виконавчого листа для негайного виконання рішення суду у справі про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць, що не може бути підставою для відводу судді.

Виходячи з наведеного, аналізуючи зміст заявлених підстав для відводу, судом не встановлені будь-які законні та обґрунтовані підстави, передбачені статтею 36 ЦПК України, для задоволення відводу судді Сойми М.М. у даній справі.

постановив:

Відмовити у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Сойми М.М. від розгляду заяви про визнання недійсним виконавчого листа у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає.

Повний текст ухвали буде складено 27 червня 2025 року.

Суддя Л.Р.Сас