Справа № 569/1754/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року Рівненський міський суд

Рівненської області

в особі судді Ковальова І.М.

при секретарі Білецькій А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВІВА КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, стягнення судових витрат,-

в с т а н о в и в:

В Рівненський міський суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, стягнення судових витрат звернувся представник ТзОВ «Фінансова компанія «ВІВА КАПІТАЛ» у якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ТОВ Фінансова компанія «ВІВА КАПІТАЛ» заборгованість у розмірі 23880,00 грн. за договором про надання фінансового кредиту № 067 від 26 квітня 2024 року та понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 3028,00 грн. та 10600,00 грн. витрат на оплату правової допомоги.

В судове засідання представник позивача не з`явився, однак просив суд розгляд справи провести за відсутності позивача та його представника за наявними у справі матеріалами в порядку спрощеного провадження. Проти прийняття заочного рішення суду не заперечує. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

В судове засідання відповідачка та представник відповідачки повторно не з`явилися. Про день та час розгляду справи повідомлялися завчасно та належним чином, зокрема відповідачка судовими повістками рекомендованими листами за місцем реєстрації. Причин своєї неявки суду не повідомила, заяв чи клопотань про перенесення судового розгляду справи до суду не подавала. Згідно поданого письмового відзиву на позовну заяву представник відповідача просила суд відмовити повністю у задоволенні позовних вимог позивачу.

Дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 "Проніна проти України § 23).

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або тож кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Судом встановлено, що 26 квітня 2024 року між сторонами по справі товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВІВА КАПІТАЛ» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту продукту «Старт» №067 (надалі кредитний договір).

Відповідно до п.1.1. кредитного договору кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Відповідно до п.1.2. кредитного договору сума кредитного ліміту складає 5000 грн. 00 коп. Тип кредиту кредит.

Відповідно до п.1.3. кредитного договору строк кредитування: 120 днів з 26.04.2024 по 24.08.2024. Позичальник зобов`язаний повернути кредит кредитодавцю 24.08.2024 або достроково.

Відповідно до п.1.3.1. кредитного договору позичальник зобов`язаний оплатити проценти в рекомендовану дату оплати, зазначену у графіку платежів (додаток 1), протягом дії кредиту лінії.

Відповідно до п.1.4. кредитного договору тип процентної ставки фіксована.

Відповідно до п.1.4.1. кредитного договору дисконтна процентна ставка становить 0,592% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, застосовується в межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.3. цього договору, але не більше перших 20 днів користування кредитом, тобто з 1 по 20 день включно.

Відповідно до п.1.4.2. кредитного договору базова процентна ставка складає 1,48% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.3. цього договору, після 20 днів користування кредитом, починаючи з 21 дня користування кредитом, по день повернення кредиту.

Відповідно до п.1.5. кредитного договору загальні витрати за кредитом: 8056,96 грн.

Відповідно до п.1.6. кредитного договору цільове призначення кредиту (мета отримання кредиту): на споживчі цілі.

Відповідно до п.1.7. кредитного договору орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору становить: 5936,2%.

Відповідно до п.1.7. кредитного договору орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору становить 13056,96 грн.

Відповідно до п.1.10. кредитного договору строк дії цього договору визначається з урахуванням того, що договір набирає юридичної сили з дати укладення сторонами та діє до дати, визначеної цим договором, а в частині виконання сторонами прийнятих зобов`язань до їх повного виконання позичальником, а саме: сплатою кредитодавцю процентів за фактичний період користування кредитом, неустойки при наявності та поверненням суми кредиту в порядку, визначеному договором.

Пунктом 2 кредитного договору передбачено порядок надання кредиту.

Відповідно до п.2.1. кредитного договору, з метою отримання кредиту клієнт самостійно ознайомлюється з діючими правилами надання грошових котів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту продукту «СТАРТ» ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ВІВА КАПІТАЛ», розміщеними на офіційному сайті кредитодавця, створює особистий кабінет, заповнює заявку, вказуючи всі дані, визначені в заявці як обов`язкові.

Відповідно до п.2.8. кредитного договору після заповнення особистого кабінету клієнт заповнює заявку на отримання кредиту вказуючи при цьому суму грошових коштів, яку він бажає отримати одразу після укладення електронного договору.

Відповідно до п.2.18 кредитного договору у випадку схвалення заявки на отримання кредиту, інформаційно-комунікаційна система кредитодавця генерує індивідуальну частину електронного договору, що є офертою та містить усі істотні умови, про що інформує клієнта в особистому кабінеті.

Відповідно до п.2.19 кредитного договору клієнт, ознайомившись з усіма істотними умовами оферти, надає згоду шляхом направлення повідомлення кредитодавцю, яке підписується відповідно до абзацу 2 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме: шляхом введення у спеціальному полі під акцептом, який містить усі істотні умови електронного договору, одноразового ідентифікатора, який відповідає вимогам п.3 ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» та натиснення іконки «відправити/підписати». Вказана іконка може стати активною лише після введення одноразового ідентифікатора. Зазначений ідентифікатор генерується кредитодавцем в інформаційно-комунікаційній системи та надсилається клієнтам в СМС-повідомлені.

Відповідно до п.2.20 кредитного договору після підпису електронного повідомлення клієнтом у спосіб, передбачений договором, зазначене повідомлення надходить в інформаційно-комунікаційну систему кредитодавця та свідчить/повідомляє кредиодавця про те, що клієнт надав згоду (акцептував) на пропозицію (оферту) кредитодавця щодо укладення електронного договору з клієнтом. Після зазначених дій електронний договір (договір) між кредитодавцем та клієнтом (позичальником) вважається укладеним і кредитодавець здійснює дії передбачені умовами укладеного електронного договору щодо надання кредиту.

Відповідно до п.2.22 кредитного договору після успішного акцепту клієнтом, кредитодавець накладає електронну цифрову печатку на договір з позначкою часу і відправляє клієнту на електронну пошту, вказану в особистому кабінеті.

Відповідно до п.2.23 кредитного договору кредит надається шляхом здійснення переказу коштів кредитодавця в сумі 5000 грн. 00 коп. на банківський рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № НОМЕР_2 , яка зазначається у форматі НОМЕР_3 , емітовану банком України (далі платіжна картка), що відбувається до 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення електронного договору. За затримку перерахування коштів, що спричинена діями третіх осіб та/або з незалежних від кредитодавця обставин (у тому числі але не виключно, обставин форс-мажору), кредитодавець відповідальності не несе.

Відповідно до п.3.1. кредитного договору розрахунок процентів за користування кредитом здійснюється за період з дати перерахування кредиту з поточного рахунку кредитодавця на платіжну карту позичальника до дня повернення кредиту протягом дії кредитної лінії. У випадку невиконання зобов`язань по поверненню заборгованості у вказаний в п.1.3. договору строк, проценти нараховуються і за період прострочення, з моменту виникнення такої заборгованості.

Відповідно до п.3.4. кредитного договору сторони погоджуються, що проценти нараховані після закінчення строку кредиту визначеного договором, є процентами, що нараховуються за неправомірне користування грошовими коштами в розумінні ч.2 ст.625 ЦК України.

Відповідно до п.3.6. кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, з дня видачі кредиту до дати фактичного повного повернення кредиту, протягом строк визначеного договором.

Відповідно до п.4.1.1. кредитного договору кредитодавець зобов`язується надати позичальникові в кредит грошові кошти в порядку та сумі, визначених цим договором.

Відповідно до п.4.3.1. кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю суму кредиту та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором.

Відповідно до п.5.3. кредитного договору позичальник здійснює платежі за договором у такій черговості (крім випадків, коли інша черговість доведена кредитодавцем до позичальника у письмовій формі): у першу чергу здійснюються платежі з повернення простроченої суми кредиту та прострочені проценти за користування кредитом; у другу чергу сплачується суми кредиту та проценти за користування кредитом; у третю чергу сплачуються неустойка та інші платежі відповідно до договору. Сплата неустойки (пені та штрафу) здійснюється в залежності від кількості днів прострочення сплати суми кредиту та відсотків за користування кредитом.

Відповідно до п.5.4. кредитного договору зарахування грошових коштів на виконання зобов`язань позичальника при здійсненні оплати процентів та суми кредиту в рекомендовану дату здійснюється в наступній послідовності: у першу чергу сплачуються проценти за фактичний період користування кредитом; у другу чергу сплачується сума кредиту.

Відповідно до п.6.1. кредитного договору у разі несвоєчасного виконання зобов`язань щодо погашення кредиту та процентів за цим договором, позичальник несе відповідальність передбачену чинним законодавством України.

Відповідно до п.6.2. кредитного договору у випадку порушення прав позичальника, неналежного виконання чи невиконання цього договору, кредитодавець несе відповідальність згідно із чинним законодавством України та цим договором.

Відповідно до п.7.2. кредитного договору позичальник підтверджує, що йому була в чіткій формі надана інформація, вказана в ч.2 ст.7 Закону України «Про фінансові послуги ат фінансові компанія» від 14.12.2021 р., ст.9 Закону України «Про споживче кредитування» та ознайомлений з Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СТАР» ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВІВА КАПІТАЛ» повністю їх розуміє, погоджується з ними і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, повний текст яких розміщений на сайті https://svivacapital.com.ua/, https:dodam.com.ua.

Відповідно до п.7.7. кредитного договору всі повідомлення між сторонами здійснюються у письмовій формі, або в електронній формі через особистий кабінет, а також в будь-який інший спосіб (смс-повідомлення, електронна пошта та ін.).

Відповідно до п.7.9. кредитного договору позичальник заявляє та підтверджує, що текст договору прочитаний ним повністю, положення договору зрозумілі.

Відповідно до п.7.11. кредитного договору цей договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного зі сторони кредитодавця в особистий кабінет позичальника для ознайомлення та підписання. Договір набирає чинності з моменту його підписання аналогом власноручного підпису кредитодавця, що відтворений засобами копіювання та накладенням кваліфікованої електронної печатки кредитодавця і електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який формується для кожного разу використання та направляється позичальнику на номер телефону, вказаний останнім при оформлення кредиту. Введення позичальником коду одноразового ідентифікатора з метою підписання, підписом в електронному форматі цього договору вважається направленням кредитодавцю повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього договору.

Відповідно до п.7.12 кредитного договору сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем у разі укладення електронного договору в якості підпису сторін буде використовуватися електронний підпис одноразовим ідентифікатором з боку позичальник ата накладенням електронної цифрової печатки з боку кредитодавця, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу, що і власноручний підпис.

Відповідно до п.7.19 кредитного договору невід`ємною частиною цього договору є Додаток №1, Додаток №2.

Даний кредитний договір підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором : за позичальника J5Z5Y4 / ОСОБА_1 /.

Додатком №1 до договору про надання фінансового кредиту продукту «СТАР» передбачено графік платежів, а додатком №2 передбачено згоду на взаємодію з третіми особами при врегулюванні проблемної заборгованості.

Крім того, 26 квітня 2024 року між сторонами по справі товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВІВА КАПІТАЛ» та ОСОБА_1 було укладено та підписано Паспорт споживчого кредиту, яким чітко передбачено порядок та умови надання і повернення кредиту, розмір процентів за користування кредитом, пеню та штрафи за неналежне виконання умов договору.

З дослідженого в судовому засіданні договору №1805/1 про надання послуг з приймання та переказу платежів від 18 травня 2023 року вбачається, що даний договір укладено між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» (ФК) та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВІВА КАПІТАЛ» (клієнт) у відповідності до якого, за даним договором клієнт доручає ФК за відповідну плату здійснювати перекази коштів (платежів) з використанням реєстру виплат на користь отримувачів відповідно до правил МПС для сервісів Visa Direct/Master Card Money Send.

26 квітня 2024 року на картковий рахунок позичальника НОМЕР_2 ТОВ «Віва капітал» було перераховано грошові кошти в розмірі 5000,00 грн.

Дана обстава підтверджується дослідженої в судовому засіданні довідкою за підписом генерального директора ТзОВ «ФК «Контрактовий дім» від 26.12.2024 вих. №7/6854 з якої вбачається, що ТОВ «ФК «»Контрактовий дім» () повідомляє про успішність наступної операції, згідно договору з ТОВ «ВІВА КАПІТАЛ» №М1805/1 від 18.05.2023р.: № транзакції ; сума, грн.. 5000,00; валюта UAH; дата прийняття 26.04.2024 14:26:26; номер замовлення 98d713b6-5cbf-45t2-8768-baa18fad62d2; номер картки НОМЕР_2 ; статус успіх.

З дослідженої в судовому засіданні довідки про ідентифікацію ТОВ «Фінансова компанія «ВІВА КАПІТАЛ» вбачається, що даною довідкою підтверджено, що клієнту ОСОБА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , з яким укладений кредитний договір №067 від 26.04.2024 року у ТОВ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВІВА КАПІТАЛ» (), були перераховані кредитні кошти у сумі 5 000 грн. наступною транзакцією: номер транзакції - ; дата та час проведення транзакції 26.04.2024 14:26:26; номер картки НОМЕР_2 ; банк ПАТ «ПРИВАТБАНК» м.Київ.

З дослідженої в судовому засіданні відповіді АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 05 червня 2025 року №20.1.0.0.0/7-250527/53116-БТ, наданої на виконання ухвали Рівненського міського суду Рівненської області про витребування доказів від 19 травня 2025 року, вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_5 (IBAN НОМЕР_6 ). Додатково направлено виписку по рахунку № НОМЕР_5 за період 26-04-2024 26-04-2024 рр., яка містить зарахування на суму 5 000,00 UAH у додатку.

З дослідженої в судовому засіданні виписки за договором №б/н за період 26.04.2024 26.04.2024 картка 948867, ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 вбачається рух коштів по картці.

Тобто, позивачем було в повній мірі виконано свої зобов`язання, передбачені умовами кредитного договору, а саме було перераховано на картковий рахунок отримувача грошові кошти, передбачені кредитним договором.

Тому суд критично відноситься до викладеного у письмовому відзиві представником відповідача в частині того, що ОСОБА_1 отримувала кредитні кошти на картковий рахунок. Крім того, до свого відзиву представником відповідача не подано жодного письмового доказу на підтвердження викладених у ньому обставин, зокрема звернення до правоохоронних органів з заявою про незаконне використання даних відповідачки (ІПН, паспортних даних) працівниками фінансових установ та відповідно отримання невідомими особами грошових коштів від її імені.

У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором у відповідача перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 23880,00 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 5000,00 грн., заборгованість за відсотками 8800,00 грн., штраф 10000,00 грн.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що кредитний договір сторонами по справі укладено 26 квітня 2024 року. Розділом 6 даного кредитного договору передбачено відповідальність сторін за договором, зокрема:

Відповідно до п.6.4. кредитного договору у разі невиконання та/або неналежного виконання зобов`язань за цим договором сума кредиту за яким не перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю неустойку у вигляді штрафу в такому порядку: на 2 день невиконання та/або неналежного виконання зобов`язання штраф у розмірі 250,00 грн.; на 5 день невиконання та/або неналежного виконання зобов`язання штраф у розмірі 500,00 грн.; на 10 день невиконання та/або неналежного виконання зобов`язання штраф у розмірі 750,00 грн.; на 21 день невиконання та/або неналежного виконання зобов`язання штраф у розмірі 1500,00 грн.; на 40 день невиконання та/або неналежного виконання зобов`язання штраф у розмірі 2000,00 грн.; на 50 день невиконання та/або неналежного виконання зобов`язання штраф у розмірі 2500,00 грн.; на 60 день невиконання та/або неналежного виконання зобов`язання штраф у розмірі 2500,00 грн. У будь-якому разі сукупна сума неустойки (штрафу) та інших платежів, що підлягають сплаті позичальником за порушення виконання його зобов`язань на підставі цього договору, загальний розмір кредиту за яким не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, не може перевищувати розміру подвійної суми, одержаної позичальником за цим договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін.

Відповідно до п.6.6. кредитного договору жодна із сторін не несе відповідальності в разі невиконання, несвоєчасного або неналежного виконання нею будь-яких її зобов`язань, якщо вказане невиконання, несвоєчасне або неналежне виконання зумовлене виникненням та/або дією обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин). Під обставинами непереборної сили слід розуміти події надзвичайного характеру, які виникли після укладення між сторонами будь-яких договірних зобов`язань незалежно від волі і бажання сторін (сторони) і безпосередньо впливають на відносини сторін. Наприклад: дія природних стихій і катаклізмів, війна, громадські заворушення, заборони і обмеження, що випливають з документів нормативного і ненормативного характеру, органів державної влади і управління.

Відповідно до п.6.8. кредитного договору неповідомлення, неналежне повідомлення або несвоєчасне повідомлення іншої сторони про настання форс-мажорних обставин або відсутність причинно-наслідкового зв`язку між форс-мажорними обставинами та неможливістю належного виконання зобов`язань тягне за собою втрату права сторони посилатися на такі обставини, як на підставу, що звільняє від відповідальності.

Тобто, укладаючи та підписуючи кредитний договір, відповідачка належним чином було повідомлена про наслідки, які виникатимуть у разі неналежного виконання умов кредитного договору, а саме по поверненню кредитних коштів та сплати відсотків за користування ними.

У відзиві за позовну заяву представник відповідачки посилається на ту обставини, що позивачем неправомірно було нараховано пеню (штраф) за кредитним договором за період з квітня 2024 року, посилаючись Закон України від 15 березня 2022 року 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктами 18 і 19 такого змісту: «18. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник ЗВІЛЬНЯЄТЬСЯ від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином нарахування штрафів у період діє воєнного стану на території України незаконне.

Однак, як було встановлено в судовому засіданні, у даному випадку кредитний договір між сторонами було укладено у період воєнного стану в Україні - 26 квітня 2024 року, відповідачка повністю ознайомилась з умовами кредитного договору, усвідомлювала наслідки у разі неналежного виконання нею самою умов договору, погодилась з умовами, передбаченими розділом 6 кредитного договору та сплати штрафу в зв`язку з порушенням договору.

Тому суд вважає, що в цій частині пояснення представника відповідача є необґрунтованими та не доведеними.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Запропоновані банком умови публічного договору повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома. Аналіз положень ст.ст.633, 634 ЦК України дає підстави для висновку, що споживач послуг банку (особа, яка підписує Анкету-заяву) приєднується до тих умов, з якими ця особа ознайомлена.

Аналіз положень ст.ст.549, 551,1048,1049,1050,1056-1 ЦК України дають підстави для висновку, що у разі укладення договору кредитного договору, проценти за користування кредитом та неустойка може встановлюватись законом та договором.

З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір укладений в електронній формі. Його дійсність відповідачем у встановленому законом порядку не спростована, у судовому порядку вказаний договір відповідачем не оскражувався. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про електронний цифровий підпис», електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа.

Електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі (ст. 4 Закону).

Відповідно до ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Статтею 6 даного Закону передбачено, що сертифікат ключа містить такі обов`язкові дані: найменування та реквізити центру сертифікації ключів (центрального засвідчувального органу, засвідчувального центру); зазначення, що сертифікат виданий в Україні; унікальний реєстраційний номер сертифіката ключа; основні дані (реквізити) підписувача - власника особистого ключа; дату і час початку та закінчення строку чинності сертифіката; відкритий ключ; найменування криптографічного алгоритму, що використовується власником особистого ключа; інформацію про обмеження використання підпису. Посилений сертифікат ключа, крім обов`язкових даних, які містяться в сертифікаті ключа, повинен мати ознаку посиленого сертифіката ключа. Інші дані можуть вноситися у посилений сертифікат ключа на вимогу його власника.

Відповідно до ст.8 вищевказаного Закону, юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Відповідно до п.п.1, 6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

Згідно із частиною 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Частиною 6 статті 11 вищевказаного Закону передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 вказаного Закону встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Верховним Судом у постанові від 07 червня 2023 року справа №234/3840/15-ц зазначено, що «заборгованість визначається умовами кредитного договору та вимогами закону, а суд у будь-якому разі має стягнути ту суму, яка була доведена і щодо якої у суду немає сумніву, оскільки за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти». Крім того, у постанові верховним Судом зазначено, що «незгода з наданим суду розрахунком не є підставою для відмови у задоволенні позову у повному обсязі».

Вказана позиція Суду узгоджується з висновками Верховного Суду у постанові від 02 жовтня 2020 року у справі №911/19/19, у якій зокрема зазначено, що «якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з`ясувати як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов`язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. При цьому, суд в будь-якому випадку не позбавлений права зобов`язати відповідача здійснити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем».

У даному випадку, у разі незгоди відповідача з поданим представником позивача розрахунком заборгованості за кредитним договором, відповідач має право подати контррозрахунок. Однак, у даному випадку представником відповідача подано письмовий відзив до якого не долучено жодного письмового доказу на підтвердження викладеного у позовній заяві, натомість належними та допустимим доказам спростовні твердження представника про те, що її довірителька не отримувала кредитні кошти.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє повне підтвердження, є обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, не спростованими відповідачкою, котра грошові кошти отримала та використала на власні потреби, однак свої зобов`язання за кредитними договорами у повній мірі не виконала, тому заявлені вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають до повного задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2 ст.141 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Частинами 1-6 ст.137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витратна правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послузі виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витратна оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Уразі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16, постанові Верховного Суду від 02.07.2019 року у справі №810/795/18 зазначено про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені в установленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Згідно з положеннями ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до правової позиції, висловленої об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 та підтвердженої Верховним Судом у постановах від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 і від 11 листопада 2020 року у справі № 673/1123/15-ц, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 02.07.2020 року в справі №362/3912/18 від 31.07.2020 року у справі №301/2534/16-ц, додатковій постанові Верховного Суду від 19.11.2020 року в справі №734/2313/17.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Схожі висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц.

Таким чином суд, розподіляючи витрати на професійну правничу допомогу, дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

До матеріалів позовної заяви долучено №1 про надання правової допомоги від 04 січня 2022 року згідно якого ТзОВ «Фінансова компанія «Віна капітал» та адвокатське бюро «Грушевий Ю.В.» уклали договір про надання правової допомоги на підставах та на умовах, передбачених та обумовлених даним договором.

Згідно долученого до договору Акту виконаних робіт відповідно до договору про надання правової допомоги №1 від 04.01.2022 року від 23 грудня 2024 року вбачається, що виконавець адвокатське бюро «Грушевський Ю.В.», на підставі даного договору та наданого доручення клієнта ТзОВ ФК «Віва капітал», надав наступні послуги щодо захисту майнових інтересів «ТОВ «Фінансова компанія «Віва капітал»: опрацювання кредитної справи боржника; надання усної консультації; опрацювання державних реєстрів з приводу майнового стану; пошук контактів боржника, його місцезнаходження згідно відкритих джерел; підготовка пропозиції дій відносно позичальника; підготовка та направлення претензії; здійснення телефонних дзвінків за відомими контактами; виїзд за місцем перебування боржника (направлення представника за окремим дорученням виконавця у місці знаходження позичальника); підготовка та подання позовних матеріалів. Контроль ходу розгляду справи в суді на постійній основі до моменту прийняття рішення в суді першої інстанції. Сторони домовилися, що вартість наданих послуг складає 10600 грн. 00 коп.

Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності та значимості таких дій у справі, а також те, що вказана категорія справи відноситься до малозначних справи, суд вважає, що до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 6000,00 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу, оскільки така сума, відповідає критерію розумності, співмірності та ґрунтується на вимогах закону.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки при подачі позову до суду представником позивача було сплачено судовий збір в розмірі 3028,00 грн. згідно платіжного доручення, рішення прийнято на користь позивача, тому дані судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,12,81,141,263-265,268,273,354 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВІВА КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, стягнення судових витрат задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Фінансова компанія «Віва капітал», 20600 м.Шпола, вул.Таранця, 20 Черкаська область, код 40860735 заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 067 від 26 квітня 2024 року в розмірі 23880,00 грн. (з яких: заборгованість за кредитом 5000,00 грн., заборгованість за відсотками 8800,00 грн., штраф 10000,00 грн.) та понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 3028,00 грн. та 6000,00 грн. витрат на оплату правової допомоги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Фінансова компанія «Віва капітал», 20600 м.Шпола, вул.Таранця, 20 Черкаська область, код 40860735

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

Суддя Рівненського

міського суду І.М.Ковальов