№4-с/756/47/25
У Х В А Л А

18 червня 2025 року Оболонський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді Майбоженко А.М.

секретаря Любін А.Ю.

за участі

стягувача ОСОБА_1

представника стягувача Череди Т.М.

представника боржника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу за скаргою ОСОБА_3 на дії державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), яка розглядається спільно з заявою стягувача ОСОБА_1 про зобов`язання боржника подати звіт про виконання судового рішення,

В С Т А Н О В И В:

Представниця боржника ОСОБА_3 - адвокат Напрієнко М.В., в порядку ст.447 ЦПК України, звернулась до суду із скаргою на дії державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Духоборової А.М., вчинені у виконавчому провадженні НОМЕР_1, в якій просить:

1. Визнати неправомірними дії державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Духоборової Анастасії Миколаївни у виконавчому провадженні НОМЕР_1 щодо визначення місця проведення виконавчих дій (побачень матері з дитиною) за адресою Оболонського ВДВС у м. Києві, постановлене і прийнятою у формі Вимоги державного виконавця від 13.05.2025;

2. Визнати неправомірними дії державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Духоборової Анастасії Миколаївни з викликання ОСОБА_3 за Вимогою від 13.05.2025 до державного виконавця для проведення виконавчих дій на 24.05.2025 на 11.00 год, за адресою Оболонського ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ), а саме: м. Київ, вул. Л.Лук`яненка, буд. 2-Д, 4 поверх, 407 каб., тобто у час фактичного виконання судового рішення з передачі батьком дитини, що за загальним правилом, приймаючи не визначене державним виконавцем місце виконання графіку зустрічей матері та дитини у встановленому законом порядку, та виходячи з попередніх проведених виконавцем дій, відбувається за місцем проживання дитини;

3. Визнати неправомірним та скасувати рішення державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Духоборової Анастасії Миколаївни у виконавчому провадженні НОМЕР_1 про визначення місця проведення побачень матері з дитиною за адресою Оболонського ВДВС, яке було оформлене у формі Вимоги державного виконавця від 13.05.2025;

4. Зобов`язати державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Духоборову Анастасію Миколаївну вирішити питання щодо місця виконання рішення суду у справі № 756/11925/23 у спосіб та в порядку, передбаченому законом, з урахуванням найкращих інтересів дитини.

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що на виконанні у Оболонському відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває на примусовому виконанні ухвала Київського апеляційного суду від 21.02.2025 у справі № 756/11925/23 про встановлення до набранням судовим рішенням законної сили наступного графіку зустрічей ОСОБА_1 з сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без присутності батька ОСОБА_3 та будь-яких інших осіб: кожної другої та четвертої суботи місяця з 11:00 год. до 19:00 год. неділі. Зобов`язати ОСОБА_3 забезпечити надання дитини ОСОБА_1 для зустрічей дитини з матір`ю у встановлений судом графік побачень.

Проведення виконання ухвали суду систематично здійснювалось за місцем проживання батька разом з дитиною - за адресою: АДРЕСА_1 .

Вимогою державного виконавця від 13.05.2025 призначено проведення виконавчих дій на 24.05.2025 на 11.00 за адресою Оболонського ВДВС у м. Києві (ЦМУМЮ) (м. Київ), а саме: м. Київ, вул. Л.Лук`яненка, буд. 2-Д, 4 поверх, 407 каб., зобов`язано обов`язково з`явитись сторонам за місцем проведення виконавчих дій у визначений час.

У відповідь на адвокатський запит представника боржника, листом Оболонського ВДВС у м. Києві від 27.05.2025 №96131, стало відомо про те що Вимогою державного виконавця від 13.05.2025 виконавцем фактично було визначено місце проведення виконавчих дій та призначено час і місце забезпечення ОСОБА_3 за Ухвалою Київського апеляційного суду №756/11925/23 від 21.02.2025, якою встановлено зобов`язання ОСОБА_3 , кожну другу та четверту суботу місяця з 11.00 год. до 19.00год. неділі, забезпечити надання зустрічей дитини з матір`ю без присутності батька та будь-яких інших осіб, за місцем знаходження державного виконавця - Відділу Оболонського ВДВС у м. Києві.

І лише після отримання вказаної відповіді на адвокатський запит ОСОБА_3 стало зрозуміло, що у час, на який судом постановлено час побачення матері з дитиною, державний виконавець встановив проведення виконавчих дій визначених вказаною ухвалою суду, а саме щодо забезпечення надання зустрічей дитини з матір`ю, тобто вимогою фактично визначив місце проведення виконавчих дій.

Скаржник вважає, що зазначене вище призвело до самовільних та протиправних дій державного виконавця з приводу зміни та встановлення місця проведення зустрічей з порушенням вимог чинного законодавства. Крім того, вважає, що відбулась підміна зміни місця проведення виконання судового рішення, що не передбачено вимогами чинного законодавства та є протиправним. ОСОБА_3 вважає, що будь-які виконавчі дії, спрямовані на передачу дитини, мають відбуватися за адресою місця проживання батька з дитиною, а виклик до ВДВС створює психологічний тиск та є самостійною дією, що вчинена поза межами визначеного законом місця виконання.

Крім того, представником стягувача за матеріалами цього ж виконавчого провадження ОСОБА_1 - адвокатом Чередою Т.М., в порядку ст.453-1 ЦПК України, подано до суду заяву про зобов`язання боржника ОСОБА_3 подати звіт про виконання судового рішення.

Заявлена вимога мотивована тим, що судове рішення апеляційної інстанції від 21.02.2025 перебуває на виконанні у Оболонському відділі державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (виконавче провадження НОМЕР_1).

Судове рішення щодо зустрічей дитини з матір`ю у встановлений судом графік побачень не виконується, зустрічі матері з дитиною не відбуваються.

Стягувач зазначає, що батько всіляко уникає передачі дитини матері згідно визначеного судом графіку зустрічей, рішення суду не виконує, чим фактично перешкоджає реалізації права матері на спілкування з дитиною, визначеного судом, а також такими діями батько створює психологічний тиск на дитину та маніпулює ситуацією, щоб уникнути передачі дитини матері. Заявниця вважає, що батько дитини умисно перешкоджає їй у спілкуванні з сином, що суперечить найкращим інтересам дитини. Зазначає, що невиконання судового рішення формує недовіру людини до суду, що є неприпустимим.

Невиконання боржником судового рішення підтверджено належними доказами, а тому у суду є підстави зобов`язати боржника - ОСОБА_3 подати звіт про виконання ухвали Київського апеляційного суду від 21.02.2025 у справі № 756/11925/23.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 12.06.2025 року, враховуючи те, що скарга на дії державного виконавця і заява про зобов`язання подати звіт є формами судового контролю за виконанням судового рішення, стосується одного і того ж самого виконавчого провадження за НОМЕР_1, призначено спільний розгляд скарги ОСОБА_3 на дії державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) та заяви стягувача ОСОБА_1 про зобов`язання боржника подати звіт про виконання судового рішення.

17.06.2025 року від Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) надійшли матеріали виконавчого провадження НОМЕР_1.

18.06.2025 року через підсистему «Електронний суд» від представника стягувача - адвоката Череди Т.М. надійшли письмові пояснення щодо скарги боржника.

У своїх письмових поясненнях представник стягувача вказує, що твердження боржника про «підміну» місця виконання є його суб`єктивним тлумаченням та способом уникнення виконання судового рішення. Посилання боржника на необхідність виконання ухвали виключно за місцем його перебування є необґрунтованими. Стягувач зазначає, що боржнику достеменно відомі його обов`язки відповідно до ухвали Київського апеляційного суду від 21.02.2025 року, однак вони систематично ігноруються, як і права дитини на належне спілкування з матір`ю. Також наголошує, що боржник жодного разу не звертався із заявою про роз`яснення судового рішення, попри свої твердження про нерозуміння порядку його виконання.

18.06.2025 року через підсистему «Електронний суд» від представника боржника - адвоката Напрієнко М.В. надійшли заперечення на заяву про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення.

У своїх запереченнях представник боржника Пакетчикова В.М. не погоджується із заявленою вимогою про подання ним звіту щодо виконання ухвали Київського апеляційного суду від 21.02.2025 у справі №756/11925/23, вважаючи її формальною та такою, що не сприятиме вирішенню спору по суті. Зазначає, що звіт батька буде зводитися до констатації одного й того ж факту: батько був готовий до зустрічі, однак дитина від неї відмовилася, і застосовувати до неї примус чи тиск він вважає неприпустимим. Підкреслює, що причиною невиконання судового рішення є не його ухилення, а стійка відмова малолітньої дитини від контактів із матір`ю, що, на думку боржника, обумовлено травматичними для дитини обставинами спроб виконання рішення за участю великої кількості сторонніх осіб. Вважає, що дії стягувача «прорватися» до дитини силою, а не налагодити контакт, і є головною причиною відчуження.

В судовому засіданні представниця скаржника заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити у повному обсязі. Заперечила щодо задоволення заяви про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення

Стягувач та її представник - адвокат Череда Т.М., у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечували, заявлену вимогу щодо зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення підтримали.

Державний виконавець Духоборова А.М. в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялася належним чином. Суд ухвалив розглядати справу за відсутності державного виконавця.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали, які додані до заяв, суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що у провадженні Оболонського районного суду м.Києва перебувала цивільна справа за унікальним №756/11925/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини з матір`ю та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини з батьком. Рішенням суду від 10.05.2024, визначено місце проживання малолітнього сина сторін - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю - ОСОБА_1 .

На момент вирішення справи малолітній ОСОБА_6 проживав з матір`ю за адресою: АДРЕСА_2 .

Дане рішення не набрало законної сили, оскільки було оскаржено батьком дитини ОСОБА_3 до суду апеляційної інстанції. Апеляційне провадження (на момент здійснення судового контролю) не завершено.

Під час апеляційного провадження 19.02.2025 представник матері дитини - адвокат Череда Т.М. звернулась до суду апеляційної інстанції з заявою про забезпечення позову, в якій посилалась на те, що розпорядженням Подільської районної в м.Києві державної адміністрації було визначено спосіб участі батька ОСОБА_3 у вихованні дитини, який дотримувався до 21.12.2024. Після передачі дитини батьку у цю дату, мати позбавлена будь-якої можливості спілкуватись з сином у зв`язку з перешкодами з боку батька.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21.02.2025 у цій справі заяву про забезпечення позову задоволено частково і до набрання судовим рішенням законної сили встановлено наступний графік зустрічей ОСОБА_1 з сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без присутності батька ОСОБА_3 та будь-яких інших осіб: кожної другої та четвертої суботи місяця з 11:00 год. до 19:00 год. неділі, а також зобов`язано ОСОБА_3 забезпечити надання дитини ОСОБА_1 для зустрічей дитини з матір`ю у встановлений судом графік побачень.

На виконання ухвали Київського апеляційного суду від 21.02.2025 у справі № 756/11925/23 державним виконавцем Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) 03.03.2025 року відкрито виконавче провадження НОМЕР_1.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ст.18 цього ж Закону, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Порядок виконання рішення про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною врегульовано ст.64-1 Закону України «Про виконавче провадження», якою визначено наступне.

Виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт, виносить постанову про накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі, надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, звертається з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби, виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (із врахуванням обмежень, передбачених частиною десятою статті 71 цього Закону) та вживає інші заходи примусового виконання рішення, передбачені цим Законом.

У разі виконання рішення боржником виконавець складає акт та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Якщо боржник у подальшому перешкоджає побаченням стягувача з дитиною, стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження. Після відновлення виконавчого провадження державний виконавець повторно здійснює заходи, передбачені цією статтею.

Відповідно до п.п.5-11 розділу ІХ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2832/5) та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802, якщо рішенням про встановлення побачення з дитиною не визначено час та (або) місце побачення стягувача з дитиною, державний виконавець викликає сторони виконавчого провадження з метою визначення часу та (або) місця такого побачення шляхом надіслання викликів одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження.

Сторона виконавчого провадження у разі неможливості з`явитися на призначений час письмово повідомляє про це державного виконавця шляхом подання заяви (клопотання), в якій (якому) зазначає про зручні для неї час та (або) місце проведення побачення стягувача з дитиною.

Державний виконавець визначає час та (або) місце побачення стягувача з дитиною, враховуючи позицію сторін виконавчого провадження та інтереси дитини, шляхом винесення постанови про визначення часу та (або) місця побачення стягувача з дитиною.

Якщо сторона виконавчого провадження не з`явилася у визначений у виклиці час до державного виконавця та письмово не повідомила державного виконавця про зручні для неї час та (або) місце проведення побачення стягувача з дитиною, державний виконавець визначає час та (або) місце такого побачення без врахування позиції відповідної сторони виконавчого провадження.

При виконанні рішення про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною державний виконавець за потреби залучає органи опіки та піклування.

За наявності обставин, що перешкоджають проведенню побачення стягувача з дитиною, державний виконавець відкладає проведення виконавчих дій в порядку, визначеному статтею 32 Закону.

У разі якщо боржник не виконує рішення у зв`язку з відмовою дитини контактувати зі стягувачем, державний виконавець в установленому порядку залучає представників органів опіки та піклування, експерта або спеціаліста (психолога) для виявлення та/або підтвердження причин такої відмови.

У разі якщо рішення неможливо виконати у зв`язку з виїздом за межі України боржника та/або дитини, стягувача, державний виконавець письмово роз`яснює сторонам право звернутися до суду із заявою про відстрочку виконання рішення, про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником рішення про встановлення побачення з дитиною у час та місці побачення стягувача з дитиною, визначені рішенням або державним виконавцем.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення про встановлення побачення з дитиною державний виконавець здійснює заходи примусового виконання рішення, передбачені частиною третьою статті 64-1 Закону.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення про встановлення побачення з дитиною державний виконавець здійснює заходи примусового виконання рішення, передбачені частиною четвертою статті 64-1 Закону.

При кожному наступному невиконанні боржником зазначеного рішення державний виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною четвертою статті 64-1 Закону.

У разі виконання боржником рішення виконавець складає акт, що підписується сторонами виконавчого провадження, та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону.

Якщо після закінчення виконавчого провадження з виконання рішення про встановлення побачення з дитиною з підстави, передбаченої пунктом 9 статті 39 Закону, до державного виконавця надійшла заява про відновлення виконавчого провадження у зв`язку із перешкоджанням боржником побаченню стягувача з дитиною, державний виконавець виносить постанову про відновлення виконавчого провадження.

Постанова про відновлення виконавчого провадження надсилається сторонам виконавчого провадженням та до суду, який видав виконавчий документ.

Після пред`явлення виконавчого документа до виконання державний виконавець повторно здійснює заходи, передбачені статтею 64-1 Закону.

Боржник ОСОБА_3 , звертаючись до суду зі скаргою на дії державного виконавця, вважає, що вимогою від 13.05.2025 №87704 порушено його права, а саме виклик про явку до відділу ДВС на 24.05.2025 на 11:00 співпав по часу з часом побачень матері з дитиною, визначених судовим рішенням, яке перебуває на виконанні. Крім того, вважає, що цією вимогою визначено місце побачень матері з дитиною саме у приміщенні відділу ДВС без узгодження цього між сторонами виконавчого провадження і оформлене у вигляді вимоги державного виконавця.

При розгляді скарги судом встановлено, що 03.03.2025 державним виконавцем було відкрито виконавче провадження НОМЕР_1, метою якого є виконання судового рішення про встановлення способу участі матері у вихованні дитини задля збереження відносин і емоційного контакту між ними.

Місце побачень не було визначено ні у самому рішенні, ні державним виконавцем при вчиненні виконавчих дій шляхом постановлення відповідної постанови після заслуховування позицій сторін виконавчого провадження щодо цього. До моменту вирішення цієї справи виконавчі дії, спрямовані на побачення матері і дитини, відбувались за місцем проживання батька дитини - ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_3 .

З моменту відкриття виконавчого провадження і до моменту здійснення заходів судового контролю не відбулось жодної зустрічі матері з дитиною.

Державним виконавцем, в межах наданим йому Законом повноважень, двічі було притягнуто боржника до відповідальності за невиконання рішення у вигляді штрафу (24.03.2025, 14.04.2025), встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом, повідомлено Оболонське УП ГУНП в м.Києві про вчинення кримінального правопорушення боржником за ч.1 ст.382 КК України, залучено до проведення виконавчих дій працівників органів внутрішніх справи, психолога Оболонського районного в м.Києві центру соціальних служб.

Не зважаючи на всі вчинені дії, рішення суду не виконується, спілкування матері з дитиною не відбувається. Боржник при цьому посилається на небажання дитини спілкуватись з матір`ю. Судом переглянуто відеозапис, наданий представником боржника, на якому зафіксовано спілкування психолога центру з дитиною під час одного з побачень, а саме 12.04.2025, на якому дитина відповідає заперечно на пропозицію бачитись та спілкуватись з матір`ю, не пояснюючи при цьому причини такого рішення. При спробі психолога поставити дитині інші питання, боржник висловлює заперечення щодо цього, посилаючись на те, що чинним законодавством передбачено необхідність узгодження з ним переліку питань.

Згідно Інформаційної довідки №25-10-274 від 29.04.2025, складеної залученим до проведення виконавчої дії 12.04.2025 о 11 годині психологом Оболонського районного в м.Києві центру соціальних служб ОСОБА_7 та директором Центру Оленою Дмитрієвою, спостереженням психолога Центру, де знаходилась дитина, виявлено наявність ознак того, що на дитину чиниться психологічний вплив з боку сім`ї ОСОБА_3 щодо зустрічей та спілкування матері з дитиною.

Сторона боржника клопотала про визнання цієї довідки недопустимим доказом та виключити її з числа доказів, посилаючись на помилковість висновків психолога, оціночність її суджень, обстановки, в якій було здійснено спостереження, неналежність форми і стилю самої Довідки як висновку спеціаліста.

Суд, здійснюючи судовий контроль за виконанням судового рішення, позбавлений можливості надавати оцінки доказам, а лише має дослідити дії, рішення державного виконавця та надати свої оцінку їх відповідності Закону та меті виконавчого провадження.

Суд констатує, що на момент складання вимоги державного виконавця від 13.05.2025 №87704 жодної зустрічі матері з сином не відбулось, тобто рішення суду не виконано, збереження відносин і емоційного контакту між ними не відновлено.

Отже, обов`язком державного виконавця залишилось вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Суд вважає, що саме з цією метою державним виконавцем винесено вимогу про явку сторін виконавчого провадження на 11 годину 24.05.2025 за адресою Оболонського відділу ДВС, оскільки подальший хід виконавчого провадження зумовлював необхідність визначення місця виконання рішення, порядок та умови залучення психолога чи інших осіб до виконавчих дій.

Ця вимога державного виконавця не містить припису про необхідність забезпечення явки дитини, а тому доводи боржника про те, що саме цією вимогою визначено місце виконання рішення суд вважає припущеннями.

24.05.2025 боржник не з`явився за вимогою у зв`язку з хворобою, а тому виконавчі дії не відбулись.

Згідно ч.3 ст.451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на встановлені вище обставини, суд вважає, що оскаржувана вимога про явку до відділу ДВС прийнята відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця з метою неупередженого, ефективного, своєчасного вчинення виконавчих дій задля виконання рішення суду, метою якого є збереження відносин і емоційного контакту дитини з матір`ю, а тому скарга ОСОБА_3 має бути залишена судом без задоволення.

Щодо вимог стягувача ОСОБА_1 про зобов`язання боржника подати звіт про виконання судового рішення, суд вважає необхідним зауважити наступне.

Відповідно до ч.1 ст.453-1 ЦПК України, суд, який розглянув справу як суд першої інстанції, за письмовою заявою стягувача може зобов`язати боржника подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення в цивільних справах, зокрема, що виникають із сімейних правовідносин.

Відповідно до ч.2 цієї ж статті, стягувач може звернутися до суду із заявою, передбаченою частиною першою цієї статті, в разі невиконання боржником судового рішення та за умови відкриття виконавчого провадження.

Частиною 1 ст.453-2 ЦПК України передбачено, що суд розглядає заяву про зобов`язання боржника подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 453-1 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні за правилами статті 450 цього Кодексу.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що протягом березня - червня 2025 року (08.03.2025, 22.03.2025, 12.04.2025, 26.04.2025, 10.05.2025, 24.05.2025) зустрічей матері з сином кожної другої та четвертої суботи місяця з 11:00 год. до 19:00 год. неділі, які судовим рішенням зобов`язаний був забезпечити боржник ОСОБА_3 , не відбулось.

24.03.2025 постановою державного виконавця на боржника накладено штраф за невиконання судового рішення без поважних причин у розмірі 1700 грн. та зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.

Після цього зустрічі матері з сином не відбулись, актами державного виконавця, що наявні в матеріалах виконавчого провадження зафіксовано факт невиконання рішення.

Посилання боржника на небажання дитини спілкуватися з матір`ю є недостатнім для висновку суду про те, що це є поважною причиною для невиконання ним судового рішення, оскільки державним виконавцем для участі у виконавчих діях залучено психолога Оболонського районного в м.Києві центру соціальних служб ОСОБА_8 , яка надала для долучення до матеріалів виконавчого провадження інформаційну довідку щодо проведеної зустрічі, у якій нею зазначено про те, що 12.04.2025 нею виявлено наявність ознаки того, що на дитину чиниться психологічний вплив з боку сім`ї ОСОБА_3 щодо зустрічей та спілкування матері з дитиною.

Крім того, згідно листа Оболонського районного в м.Києві центру соціальних служб від 11.04.2025 №25-10-440, адресованого державному виконавцю Духоборовій А.М., вбачається наступне: психолог Центру ОСОБА_14 вже залучена до роботи із сім?єю, а 09.01.2025, 23.01.2025, 31.01 2025 - відбулися індивідуальні психологічні консультації з матір?ю малолітнього ОСОБА_9 ОСОБА_10 ; 30.12.2024 - з гр. ОСОБА_11 проводили спільну роботу психологи ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , головна тематика зустрічі: налагодження внутрішньосімейних відносин подружжя після розлучення та важливість участі кожного з батьків у процесі виховання малолітньої дитини; 16.01.2025 - відбулася спільна зустріч психологів ОСОБА_14 та ОСОБА_15 з батьками малолітнього ОСОБА_16 , спрямована на зменшення негативного впливу на дитину конфліктної ситуації, що існує між колишнім подружжям.

У межах виконавчого провадження та відповідно до Рішення про надання соціальних послуг Управління соціальної та ветеранської політики Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації від 14.01.2025 року N? 3935, Центром вжито неодноразових активних заходів щодо погодження із сім?єю ОСОБА_10 плану та графіку спеціальних заходів (надання соціальної послуги консультування та психологічних послуг).

20.02.2025 на адресу реєстрації батька ОСОБА_17 було направлено лист N? 25-10-120 із пропозицією відновлення співпраці з психологом Центру та узгодження графіку консультацій. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ДОП№1 АТ «УКРПОШТА» від 24.02.2025 лист було отримано адресатом особисто, проте ніяких рішень, пропозицій або заяв щодо консультацій дитини з психологом центру не надходило.

14.04.2025 державним виконавцем вдруге винесено постанову про накладення штрафу на боржника ОСОБА_3 за невиконання судового рішення без поважних причин у розмірі 3 400 грн.

При розгляді процесуальних питань щодо вжиття заходів судового контролю за виконанням судового рішення, боржником було надано суду протоколи за результатами залучення спеціаліста-психолога ОСОБА_18 для участі у виконавчому провадженні від 14.04.2025, 28.04.2025. 27.05.2025. При цьому, матеріали виконавчого провадження не містять рішення про залучення цього спеціаліста до вчинення виконавчих дій. У задоволенні заяви ОСОБА_3 від 11.04.2025 щодо її залучення до виконавчих дій залишено без задоволення державним виконавцем з огляду на відсутність документів, які б підтверджували її компетенцію. З огляду на це, висновки, які зазначені нею в протоколах, надані поза межами виконавчого провадження особою, яка не була залучена державним виконавцем до вчинення виконавчих дій.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За змістом статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування.

Відповідно до ч. 1-2 статті 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, особа, якій належить виконати рішення суду, що набрало законної сили, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання у чіткій відповідності до висновків суду, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, судовий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання відповідача надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Інститут судового контролю за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання боржника подати звіт про виконання судового рішення є новим у цивільному процесуальному законодавстві, оскільки ЦПК доповнено ст.ст.453-1-453-4 Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень» №4094-ІХ від 21.11.2024, який набрав чинності 19.12.2024.

Ідентичний механізм здійснення судового контролю тривалий час існує у адміністративному судочинстві і Верховний Суд неодноразово зазначав, що адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови. У свою чергу, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. Суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості їх виконати.

При цьому встановлювати судовий контроль за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду. У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27 лютого 2020 року у справі № 0640/3719/18, від 04 березня 2020 року у справі № 539/3406/17, від 11 червня 2020 року у справі № 640/13988/19.

За змістом постанови Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 802/357/17-а звертаючись до суду із заявою про встановлення судового контролю, позивач зобов`язаний навести аргументи на переконання необхідності вжиття таких процесуальних заходів і надати докази в підтвердження наміру відповідача на ухилення від виконання судового рішення.

Крім того, завершальною стадією судового провадження з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) є виконавче провадження (ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Отже, у разі відсутності добровільного виконання судових рішень, приписами Закону України «Про виконавче провадження» врегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень.

Стягувач і її представник посилаються на те, що судове рішення про забезпечення позову у цій справі не виконується боржником, а він і його представник посилаються на те, що ним забезпечується виконання судового рішення, він не чинив перешкод у спілкуванні матері з дитиною, а неможливість спілкування викликана поведінкою дитини, яка відмовилася спілкуватися з матір`ю.

У рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах "Бурдов проти Росії" від 07 травня 2002 року, "Ромашов проти України" від 27 липня 2004 року, "Шаренок проти України" від 22 лютого 2004 року зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язувальне рішення залишалося бездієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі "Сокур проти України", №29439/02, від 26 квітня 2005 року, та у справі "Крищук проти України", №1811/06, від 19 лютого 2009 року.

За таких обставин, враховуючи притягнення ОСОБА_3 до відповідальності за невиконання судового рішення, посилання стягувача на те, що рішення ним не виконується і після цього, суд вважає правильним вжити заходи судового контролю за виконанням судового рішення у спосіб, визначений ст.453-2 ЦПК України.

Відповідно до ч.2, 3 цієї статті, за наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання боржника подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання боржником відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.

Враховуючи зазначене, суд вважає правильним задовольнити заяву і зобов`язати боржника ОСОБА_3 подати до суду звіт про виконання судового рішення протягом одного місяця з моменту отримання боржником та/або його представником цієї ухвали.

Суд звертає увагу боржника на те, що поданий звіт має відповідати вимогам, передбаченим ст.453-3 ЦПК і охоплювати період з моменту постановлення ухвали про забезпечення позову і по момент постановлення цієї ухвали, тобто з 21.02.2025 і по 25.06.2025.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 451, 453-1 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні скарги представника боржника ОСОБА_3 - адвоката Напрієнко Марини Вікторівни на дії та рішення державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Духоборової А.М., вчинені у виконавчому провадженні НОМЕР_1 - відмовити.

Заяву представника стягувача ОСОБА_1 - адвоката Череди Тамари Миколаївни про зобов`язання боржника ОСОБА_3 подати звіт про виконання судового рішення - задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_3 у місячний строк з моменту отримання ним та/або його представником копії цієї ухвали подати звіт про виконання судового рішення, а саме: ухвали Київського апеляційного суду від 21.02.2025 щодо зобов`язання батька дитини ОСОБА_3 забезпечити надання дитини ОСОБА_1 для зустрічей дитини з матір`ю у встановлений судом графік побачень: кожної другої та четвертої суботи місяця з 11.00 год. до 19.00год. неділі.

Звіт про виконання судового рішення має відповідати вимогам, визначеним ст.453-3 ЦПК України і охоплювати період з 21.02.2025 і по 25.06.2025.

Ухвала суду про задоволення заяви та зобов`язання боржника подати звіт про виконання судового рішення є остаточною і оскарженню не підлягає. Заперечення на таку ухвалу включаються до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 453-4 цього Кодексу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду в частині вирішення скарги на дії державного виконавця подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Суддя А.М. Майбоженко