441/300/25 2/441/427/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

02.07.2025 Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючої, судді Ференц О.І.

за участю секретаря судових засідань Пеленської Х.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Городок Львівської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, зустрічним позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами в порядку спадкування за законом

В С Т А Н О В И В:

17.02.2025 позивач звернулася до суду із позовом, покликаючись на те, що її матері ОСОБА_4 , належав житловий будинок АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 її мати померла, склавши за свого життя заповіт, яким усе своє майно заповіла своєму сину ОСОБА_5 . Останній фактично спадщину після смерті мами прийняв, оскільки проживав разом з нею у спірному будинку на час її смерті. Брат не був одружений, сімї не мав, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Разом з ним на час його смерті проживала і була зареєстрована їхня сестра ОСОБА_6 , яка також не була одружена і не мала сім`ї. ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , не склавши за життя заповіту. Оскільки спадкоємців першої черги спадкування за законом майна ОСОБА_6 немає, вона своєчасно звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак через відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно вона не може оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку.

Зазначає, що право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 не зареєстровано, згідно даних технічного паспорта на цей будинок він 1965 року забудови, відноситься до суспільної групи «робітничий двір», головою якого до смерті була ОСОБА_4 . Просила суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами на АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті сестри ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

27.05.2025 року позивач зменшила свої позовні вимоги, просила визнати за нею право власності на частину вищевказаного будинку, оскільки з матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_5 , вбачається, що спадщину прийняла його сестра ОСОБА_7 , а після її смерті спадщину прийняли її доньки відповідачі у справі.

10.06.2025 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 подали зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами в порядку спадкування за законом, яка ухвалою суду від 02.07.2025 об`єднана в одне провадження із первісною позовною заявою. Зустрічний позов обґрунтовують тим, що ОСОБА_8 була головою двору за адресою: АДРЕСА_1 . У неї було четверо дітей ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 . Разом із ОСОБА_4 проживали її син ОСОБА_5 та дочка ОСОБА_6 . Після смерті ОСОБА_4 житловий будинок фактично успадкував за заповітом ОСОБА_5 , оскільки проживав з матір`ю на час її смерті. Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 житловий будинок успадкували дві його сестри ОСОБА_6 , яка проживав з братом на час його смерті, та ОСОБА_7 , оскільки своєчасно звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Таким чином ОСОБА_6 та ОСОБА_7 стали співвласниками по частині спірного будинку. Після смерті їхньої матері ОСОБА_7 , вони обоє звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, однак через відсутність правовстановлюючого документа на спірний житловий будинок позбавлені можливості оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку. Просять суд визнати за кожною із них право власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями на спорудами на АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Позивач за первісним позовом та її представник в судове засідання не з`явилися, від представника надійшла письмова заява про розгляд справи у їх відсутності. Зменшені позовні вимоги підтримують, проти задоволення зустрічного позову не заперечують.

Відповідачі за первісним позовом та позивачі за зустрічним позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився, у поданих в суд письмових заявах зменшений первісний позов визнали, зустрічний позов підтримали, розгляд справи просили проводити у їх відсутності.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено ч.2 ст.247 ЦПК України.

Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Беручи до уваги письмові заяви відповідачів за первісним та зустрічним позовами про визнання позовів, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позови підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно Витягу з актового запису про народження № 38.8.ХІ-1993 матір`ю ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є ОСОБА_8 (а.с.7). 02.03.1954 позивач одружилася, змінивши своє прізвище з ОСОБА_11 на ОСОБА_12 (а.с.10).

Також ОСОБА_13 була матірю ОСОБА_5 (а.с.8), ОСОБА_6 (а.с.9) та ОСОБА_14 .

Довідкою виконавчого комітету Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області № 220 від 16.07.2024 стверджується, що згідно записів погосподарської книги № 25 с. Дубаневичі на 1983, 1984, 1985 роки рахується домогосподарство за ОСОБА_15 , особовий рахунок № НОМЕР_1 , список членів домогосподарства: голова ОСОБА_8 , 1899 р.н., син ОСОБА_5 , 1941 р.н., дочка ОСОБА_6 , 1937 р.н. (а.с.27).

Згідно даних погосподарських книг № 5 та № 25 Дубаневицької сільської ради народних депутатів на відповідно 1996-2000 роки та 1983-1985 роки господарство ОСОБА_16 в с. Дубаневичі відносилося до суспільної групи «робітничий двір», до якого входили голова господарства - ОСОБА_4 , її син ОСОБА_5 та дочка ОСОБА_6 (а.с.31-36).

Згідно довідки Самбірського МБТІ № 143 від 27.01.2025 згідно записів у реєстрових книгах та матеріалах інвентаризаційних справ Самбірського МБТІ право власності на нерухоме майно за адресою АДРЕСА_2 не зареєстровано (а.с.22).

Згідно даних технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами на АДРЕСА_1 , такий будинок 1965 року забудови (а.с.12-20).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_13 померла в с. Дубаневичі Городоцького району Львівської області (а.с.4). 03.03.1997 вона склала заповіт, посвідчений головою виконкому Дубаневицької сільської ради Городоцького району Львівської області Іванчук Л.В. і зареєстрований в реєстрі за № 8, яким усе належне їй майно заповіла своєму сину ОСОБА_5 (а.с.11). Згідно довідки Городоцької міської ради Львівської області № 655 від 17.07.2024 ОСОБА_8 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , разом з нею на день смерті були зареєстровані і проживали син ОСОБА_5 , 1941 р.н., та дочка ОСОБА_6 , 1941 р.н. (а.с.30).

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Дубаневичі Городоцького району Львівської області (а.с.5), не склавши за свого життя заповіту (а.с.25). Згідно довідки Городоцької міської ради Львівської області № 653 від 17.07.2024 ОСОБА_5 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 постійно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , разом з ним на день смерті була зареєстрована і проживала сестра ОСОБА_6 , 1937 р.н. (а.с.29).

З матеріалів спадкової справи № 566/2006, заведеної після смерті ОСОБА_5 , вбачається, що спадщину після його смерті прийняла його сестра ОСОБА_7 (а.с.56), яка, однак, за життя не отримала свідоцтво про право на спадщину за законом.

ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.74). Згідно довідки Городоцької міської ради Львівської області № 287 від 01.04.2025 ОСОБА_7 до дня смерті постійно проживала та була зареєстрована сама в АДРЕСА_1 , інших зареєстрованих осіб на день смерті не було. Довідкою Городоцької міської ради Львівської області № 294 від 01.04.2025 підтверджується, що заповіт від імені ОСОБА_17 в Дубаневицькій сільській раді Городоцького району Львівської області не посвідчувався.

З матеріалів спадкової справи № 355/2015, заведеної після смерті ОСОБА_7 , вбачається, що спадщину після її смерті прийняли її доньки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.77-95).

Листом приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Богаченко Н.С. від 17.10.2024 ОСОБА_1 відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті її сестри ОСОБА_6 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на це майно (а.с.23).

Відповідно до наказу Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року № 127 «Про затвердження Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна» з подальшими змінами та доповненнями не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 5 серпня 1992 року. Відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, який затверджено Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства № 91 від 24.06.2011р., документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992р. індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Крім того, згідно ч.3 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:

1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;

2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Відповідно до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Згідно ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За правилами ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За положеннями ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 цього кодексу.

Спадкоємцями другої черги спадкування за законом згідно ст.1262 ЦК України є рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Частиною 5 ст.1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно вимог ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Матеріалами справи підтверджується, що після смерті ОСОБА_4 спадщину за заповітом прийняв її син ОСОБА_5 , оскільки проживав разом із матір`ю на час її смерті. Відтак він став одноосібним власником будинковолодіння АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_5 спадщину прийняли дві його сестри ОСОБА_6 як така, що проживала разом із братом на час його смерті (а.с.29), та ОСОБА_7 як така, що своєчасно звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті брата (а.с.56). Таким чином ОСОБА_6 та ОСОБА_7 стали власниками по частині спірного будинковолодіння, однак за життя не зареєстрували право власності на належні їм частки у нерухомому майні.

Після смерті ОСОБА_7 спадщину прийняли її дві дочки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , фактично ставши власниками по частині спірного будинковолодіння (1/2:2), однак позбавлені можливості оформити свої права у нотаріальному порядку через відсутність правовстановлюючих документів на спірне майно.

Спадщину після смерті ОСОБА_6 прийняла її сестра ОСОБА_1 , звернувшись своєчасно до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини (а.с.23), однак також позбавлена можливості оформити свої права у нотаріальному порядку через відсутність правовстановлюючих документів на спірне майно.

Оскільки ОСОБА_1 прийняла спадщину за законом після смерті своєї сестри - ОСОБА_6 , якій фактично належало право власності на частину спірного майна, а ОСОБА_3 та ОСОБА_2 прийняли спадщину після смерті ОСОБА_7 , якій належала друга половина цього ж будинку, проте через відсутність правовстановлюючих документів на спірне майно вони не можуть належним чином оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку, суд приходить до переконання про необхідність визнання за ОСОБА_1 права власності на частину спірного будинковолодіння, за ОСОБА_3 та ОСОБА_18 право власності по частині цього ж будинковолодіння за кожною.

На підставі викладеного, керуючись ст. 346, 1217, 1258-1259, 1262, 1268-1269 ЦК України, ст. 5, 10, 18-19, 141, 200, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Зменшені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами на АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті сестри - ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Зустрічний позов ОСОБА_3 , ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами в порядку спадкування за законом - задоволити.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами на АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_4 , право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами на АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Головуючий Ференц О.І.