Єдиний унікальний номер справи 183/4537/25
Провадження № 2/183/3636/25

У Х В А Л А

11 червня 2025 року м. Самар Дніпропетровської області

Суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області Майна Г. Є., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , у якому просить розірвати, укладений 12 листопада 1988 року, з відповідачем шлюб.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Частиною 2 статті 28 ЦПК України передбачено, що позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до відповіді ВОМІРМП УДМС України в Луганській області № 4488/2293 від 20 травня 2025 року, яка передана судді 21 травня 2025 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованим/знятим з реєстрації не значиться.

Згідно з відповіддю Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації за № 6.2-6297/6-25 від 26 травня 2025 року, яка надійшла на адресу суду 10 червня 2025 року та передана судді 11 червня 2025 року, місце проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не встановлено.

Відповідно до відомостей, зазначених позивачем у позовній заяві, остання відома адреса відповідача ОСОБА_2 є:

АДРЕСА_1 входить до складу Сіверськодонецького району Луганської області (раніше Лисичанського району Луганської області).

Зважаючи на зазначену у справі обставину та на викладений вище припис чинного процесуального законодавства, приходжу до висновку, що у зв`язку з реєстрацією відповідача на території м. Ірміно Сіверськодонецького району Луганської області указана справа могла б бути підсудна Самарівському міськрайонному суду Дніпропетровської області.

Проте, відповідно до п. 3-1 розділу 12 «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX.

Отже, оскільки станом на дату звернення позивача із указаним позовом закон України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів не набрав чинності, у зв`язку з чим місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX.

Таким чином, останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідача ОСОБА_2 є: АДРЕСА_2 .

Ураховуючи зазначене, оскільки останнє відоме місце проживання відповідача ОСОБА_2 знаходиться на території м. Ірміно Луганської області, приходжу до висновку, що цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, не підсудна Самарівському міськрайонному суду Дніпропетровської області та підлягає передачі на Лисичанському міському суду Луганської області.

Відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ураховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, розпорядженням голови Верховного Суду від 06 березня 2022року № 1/0/9-22 змінено територіальну підсудність судових справ Лисичанського міського суду Луганської області на Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області.

Ураховуючи вищевикладене, указана цивільна справа підлягає передачі на розгляд Петропавлівському районному суду Дніпропетровської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 31, 32, 260 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - передати за підсудністю Петропавлівському районному суду Дніпропетровської області.

Роз`яснити учасникам справи, що передача справи з підстав, зазначених вище в ухвалі, здійснюється не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження ухвали суду, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Копію ухвали надіслати заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів, починаючи з наступного за днем вручення її копії.

Ухвала суду складена і підписана 11 червня 2025 року.

Суддя Г.Є. Майна