У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2025 року

м. Київ

справа № 759/25435/24

провадження № 61-6546ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Ситнік О. М., Фаловської І. М.

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 23 квітня 2025 року в справі за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Індикатор-8» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 19 лютого

2025 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Житлово-будівельного кооперативу «Індикатор-8» заборгованість за отримані житлово-комунальні послуги у розмірі

2 426,17 грн, 3% річних у розмірі 188,50 грн, інфляційні втрати у розмірі 804,45 грн, поштові витрати претензійної роботи у розмірі 65 грн.

Не погоджуючись із заочним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 квітня 2025 року повернуто апеляційну скаргу особі, яка її подала.

Роз`яснено особі право подати до суду першої інстанції заяву про перегляд заочного рішення за формою і змістом відповідно до статті 285 ЦПК України.

Повертаючи апеляційну скаргу, суд виходив з того, що відповідач порушила встановлений законом порядок оскарження заочного рішення, а тому апеляційну скаргу слід повернути, роз`яснивши відповідачу право подати до суду першої інстанції заяву про перегляд заочного рішення за формою і змістом відповідно до вимог статті 285 ЦПК України.

21 травня 2025 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 23 квітня 2025 року.

У касаційній скарзі просить суд касаційної інстанції скасувати вказану ухвалу та направити справу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Заявник просить звільнити її від сплати судового збору за подання касаційної скарги та вказує, що її розмір її пенсії і майновий стан не дає змоги сплатити судовий збір.

Ухвалою Верховного Суду від 26 травня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору та залишено без руху касаційну скаргу для сплати судового збору.

Вимоги вказаної ухвали заявник виконала.

За приписами частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

В обґрунтування касаційної скарги заявник зазначає, що суд апеляційної інстанції постановив необґрунтовану ухвалу про повернення її апеляційної скарги, оскільки, на думку заявника, оскаржуване рішення суду першої інстанції не є заочним, а тому підстав для повернення її скарги у апеляційного суду не було.

За змістом частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Верховний Суд висновує про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження у цій справі, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України суд може ухвалити

заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Згідно зі статтею 281 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.

Частинами першою, другою статті 284 ЦПК України передбачено, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до частин першої, третьої, четвертої статті 287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви. У результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Згідно з частинами другою, третьою статті 288 ЦПК України позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Як встановив апеляційний суд, у резолютивній частині рішення Святошинського районного суду м. Києва від 19 лютого 2025 року, суд першої інстанції роз`яснював відповідачу порядок оскарження заочного рішення, проте ОСОБА_1 не зверталась із заявою про перегляд заочного рішення відповідно до статті 284 ЦПК України.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 лютого 2020 року в справі № 369/1534/18 (провадження № 61-47851св18) зазначено, що ЦПК України передбачає дві форми перегляду заочного рішення: загальну (перегляд в апеляційному порядку) та спеціальну (перегляд судом, який виніс заочне рішення, за заявою відповідача). При цьому апеляційну скаргу можуть подати сторони (відповідач лише у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення) та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов`язки. Таким чином, процесуальним законом визначено спеціальний порядок перегляду заочного рішення, який проводиться судом, що його ухвалив, і лише за письмовою заявою відповідача. Оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що процесуальний закон визначив спеціальний порядок перегляду заочного рішення судом, який його ухвалив, і лише за письмовою заявою відповідача. Оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку можливе тільки у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, а також у разі ухвалення повторного заочного рішення (постанови Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі

№ 308/8618/17 (провадження № 61-23208св18), від 05 лютого 2020 року у справі

№ 369/1534/18 (провадження № 61-47851св18), від 21 червня 2023 року у справі

№ 175/3593/20 (провадження № 61-2785св23), від 25 березня 2019 року у справі

№ 462/3542/16-ц (провадження № 61-7677св18), від 22 липня 2020 року у справі

№ 760/13894/14-ц (провадження № 61-19413св19), від 08 квітня 2020 року у справі № 488/3949/16-ц (провадження № 61-3498св20)).

Встановивши, що ОСОБА_1 не подавала заяву про перегляд заочного рішення Святошинського районного суду м. Києва від 19 лютого 2025 року, апеляційний суд дійшов правильного висновку про повернення апеляційної скарги ОСОБА_1 на вказане рішення суду у зв`язку з недотриманням встановленого законом порядку перегляду заочного рішення.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Доводи касаційної скарги про те, що рішення суду першої інстанції не є заочним, а тому у апеляційного суду не було підстав для повернення її апеляційної скарги є необґрунтованими, оскільки як встановив суд апеляційної інстанції, у резолютивній частині оскаржуваного рішення, суд першої інстанції роз`яснив відповідачу порядок оскарження заочного рішення, проте відповідач не звертався із заявою про перегляд вказаного рішення, відповідно до статті 284 ЦПК України.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Керуючись статтею 390, частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 23 квітня 2025 року в справі за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Індикатор-8» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

О. М. Ситнік

І. М. Фаловська