УХВАЛА

27 червня 2025 року

м. Київ

справа № 334/6223/20-ц

провадження № 61-7455ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Чулініна Дмитра Георгійовича, на рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 лютого 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 травня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 інфляційні втрати за період прострочення виконання зобов`язання з травня 2011 року до вересня 2020 року в сумі 661 308,73 грн, три проценти річних за період з 08 травня 2013 року до 27 жовтня 2020 року - 89 020,81 грн та пеню за період з 08 травня 2013 року до 27 жовтня 2020 року - 1 083 810,00 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06 липня 2021 року, залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 02 листопада 2021 року, позов задоволено частково.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 три проценти річних у розмірі 35 670,53 грн та інфляційні втрати - 77 711,12 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Верховного Суду від 13 квітня 2023 року касаційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 06 липня 2021 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 02 листопада 2021 року скасовано, справу направлено на новий розгляд за встановленою підсудністю до Печерського районного суду міста Києва.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 24 лютого 2025 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 15 травня 2025 року, позов задоволено частково.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 три проценти річних у розмірі 35 670,53 грн, суму інфляційних втрат - 77 711,12 грн, а всього 113 381,65 грн.

В іншій частині позову відмовлено, здійснено розподіл судових витрат.

У червні 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Чулініна Д. Г., на рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 лютого 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 травня 2025 року.

У касаційній скарзі заявник, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанцій в частині задоволених позовних вимог, ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження заявник зазначає неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме:

застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 30 травня2018 року в справі № 750/8676/15, від 07 липня 2020 року в справі № 296/10217/15-ц, від 05 грудня 2022 року в справі № 753/8945/19 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України);

відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України);

в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

Керуючись статтями 390, 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду.

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати з Печерського районного суду міста Києва цивільну справу № 334/6223/20-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 17 липня 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Н. Ю. Сакара

О. В. Білоконь

О. М. Осіян