Справа № 358/38/25 Провадження № 2/358/304/25
26 червня 2025 року м. Богуслав
Богуславський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Тітова М.Б.
секретаря судового засідання Зеленько О.Д.,
позивачки ОСОБА_1 ,
представника позивачки ОСОБА_2 ,
представника третьої особи Калінської О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Богуславської міської ради, про позбавлення батьківських прав,-
В С Т А Н О В И В:
10 січня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, в якому просить позбавити відповідачку ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідачка покинула своїх дітей і з ними не проживає, фактично самоусунулася від виконання батьківських обов`язків. Позивачка взяла на себе усі обов`язки по вихованню, розвитку, утриманню та лікуванню своїх онуків.
Неодноразові спроби соціальних органів змінити поведінку відповідачки щодо своїх малолітніх дітей, не дали результату.
Постановою Богуславського районного суду Київської області від 12 липня 2024 року відповідачку ОСОБА_3 було визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.
Рішенням виконавчого комітету Богуславської міської ради № 253/10 від 20 вересня 2024 року було затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвалою судді Богуславського районного суду Київської області від 11 лютого 2025 року було прийнято до свого провадження вказану позовну заяву та призначено підготовче судове засідання на 17 березня 2025 року на 09 годин 30 хвилин. (а.с. 37).

Ухвалою Богуславського районного суду Київської області від 17 березня 2025 року підготовче провадження по справі закрито та призначено розгляд справи до судового розгляду (а.с. 48 ).

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Орло Ю.В., позов підтримали, посилаючись на вищевказані факти та докази.

Відповідачка ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явилася та не повідомила суд про причини неявки.

Представник третьої особи Органу опіки й піклування в особі виконавчого комітету Богуславської міської ради Калінська О.А. в судовому засіданні повністю підтримала висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , щодо малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до положень ч. 7 ст. 128 ЦПК України, судову повістку відповідачці було надіслано за зареєстрованою адресою її місця проживання.

Згідно відповіді № 1090660 від 04.02.2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру вбачається, що відповідачка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 36).

Із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що адресована відповідачці ОСОБА_3 повістка про виклик до суду на 24.04.2025 повернута на адресу суду із відміткою працівника поштового зв`язку, про те що адресат отримав особисто.

Із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що адресована відповідачці ОСОБА_3 повістка про виклик до суду на 18.06.2025 повернута на адресу суду із відміткою працівника поштового зв`язку, про те що адресат за вказаною адресою не проживає.

Тобто відповідачка, будучи належним чином повідомленою про час, дату та місце судового засідання згідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, в судове засідання повторно не з`явилася, не повідомила суд про причини неявки та у встановлений судом строк не надіслала відзив на позовну заяву.

Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Суд, заслухавши пояснення позивачки та її представника, представника органу опіки та піклування, свідків та дослідивши письмові докази, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачка ОСОБА_3 є матір`ю малолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей серії НОМЕР_1 виданого 04.02.2020 року Богуславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та серії НОМЕР_2 виданого 18.11.2023 року Богуславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відповідно (а.с. 9, 10).

Витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №7 від 04 лютого 2020 року та №0 від 24 листопада 2023 року підтверджено, що записи про батька дітей здійснено в порядку ч. 1 ст. 135 СК України ( а.с. 11, 12).

Відповідачка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , згідно повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого 17 травня 2016 року Богуславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області є дочкою позивачки ОСОБА_1 (а.с. 8).

Із актів обстеження житлово-побутових умов проживання від 02.09.2024, 17.09.2024, 24.09.2024, 10.10.2024та 01.11.2024 складених старостою Хохітвянського старостинського округу Харченка В.П. за участю сусідів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , вбачається, що в будинку АДРЕСА_2 , де проживає позивачка ОСОБА_1 , нею створені необхідні умови для проживання, навчання та розвитку її онуків ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Мати дітей ОСОБА_3 повністю самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків стосовно синів (а.с. 17).

Зазначені факти в судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_6 і ОСОБА_8 .

Постановою Богуславського районного суду Київської області від 12 липня 2024 року відповідачку ОСОБА_3 було визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Згідно довідки від 06.11.2024 виданої Хохітвянською гімназією, ОСОБА_9 2020 р.н. є вихованцем дитячого садка Хохітвянської гімназії. ОСОБА_1 бере активну участь у житті онука, допомагає в організації виховних заходів, відвідує батьківські збори, цікавиться життям дитини, приводить ОСОБА_10 до садочка та забирає додому, вчасно здійснює оплату за харчування, підтримує постійний зв`язок із садком Хохітвянської гімназії та вихователями та здійснює виховання ОСОБА_10 .

Рішенням виконавчого комітету Богуславської міської ради № 253 10 від 20 вересня 2024 року було затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Так, орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Богуславської міської ради Обухівського району Київської області в своєму висновку від 20 вересня 2025 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вважає за доцільне позбавити батьківських прав оскільки це буде відповідати інтересам дітей.

Згідно ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно ст. 150 СК України та ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Частиною 7 ст. 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (ч. 1 ст. 155 СК України).

Відповідно до положень ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Обов`язок батьків виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, а також піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток встановлений статтею 150 СК України.

Позивачка ОСОБА_1 надала суду переконливі докази, які свідчать про наявність підстав для позбавлення батьківських прав відповідачки ОСОБА_3 , що визначені пунктом другим частини першої ст. 164 СК України.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх матеріальне забезпечення та лікування, що об`єктивно підтверджено в судовому засіданні показаннями свідків та вищевказаними письмовими доказами, які приймаються судом до уваги.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За приписами ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистостей дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15, 16 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

За змістом п. 2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України, п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, коли вони свою винною поведінкою, свідомо нехтуючи своїми обов`язками та інтересами дитини, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя.

Оцінюючи досліджені по справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до висновку, що відповідачка ОСОБА_3 має бути позбавленою батьківських прав щодо малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки вона ухилилася від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення.

Відтак, суд, враховуючи якнайкращі інтереси дітей, які переважають над інтересами їх батьків, підсумовуючи все вищевикладене, вважає за можливе задовольнити в повному обсязі позов про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 .

Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачці не тільки право на оскарження даного рішення суду в апеляційному порядку, а й про наявність можливості поновлення батьківських прав з дотриманням порядку та умов, визначених ст.169 СК України.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 166 СК України необхідно стягнути із ОСОБА_3 на користь установи чи особи, яким буде передано дітей, аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідачки щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку на кожну дитину, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 10, 12, 81, 89, 133, 137, 258-259, 263-265, 268, 280, 282 ЦПК України, ст.ст. 155, 164 СК України, п. п. 15, 16 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Позбавити батьківських прав громадянку України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , відносно її малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Роз`яснити відповідачці, що вона має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , на користь установи чи особи, яким буде передано дітей, аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідачки щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку на кожну дитину, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

Допустити до негайного виконання судового рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , судовий збір на користь Державної судової адміністрації України в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 коп.

Платіжні реквізити для сплати судового збору: стягувач - Державна судова адміністрація України; отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем до Київського апеляційного суду в загальному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий: суддя М. Б. Тітов