ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3673/25 Справа № 204/6827/13-ц Суддя у 1-й інстанції - Самсонова В. В. Суддя у 2-й інстанції - Халаджи О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Халаджи О. В.

суддів: Агєєва О.В., Космачевської Т.В.,

секретар Піменова М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2024 року у цивільній справі за заявою Акціонерного товариства «УКРСИББАНК», зацікавлені особи: ОСОБА_1 , про видачу дублікату виконавчого листи виданого по рішенню Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2014 року у цивільній справі № 204/6827/13 за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (суддя першої інстанції Самсонова В.В.),

В С Т А Н О В И В:

У липні 2024 року Акціонерне товариство «Укрсиббанк» звернулось до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про видачу дублікату виконавчого листи виданого по рішенню Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2014 року у цивільній справі № 204/6827/13 за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просило видати дублікат виконавчого листа №204/6827/13-ц від 01.10.2014 року про солідарне стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованості у розмірі 316091, 62 доларів США та 136489,71 грн. пені.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2024 року заяву Акціонерного товариства «УКРСИББАНК», зацікавлені особи: ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листи задоволено.

Видано дублікат виконавчого листа по справі №204/6827/13, виданого 01.10.2014 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська, про солідарне стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість у розмірі 316091,62 доларів США та 136489,71 грн. пені.

Із вказаною ухвалою суду не погодилась ОСОБА_1 , та через свого представника Васильєва П.С. подала апеляційну скаргу, в якій зазначив, що вона була постановлена місцевим судом з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки відсутні докази втрати виконавчого документу.

Скарга мотивована тим, що стягувач не був позбавлений можливості у період з 08.06.2021 року по 09.05.2024 року направити запит до ДВС з метою отримання інформації про хід виконавчого провадження.

Вказує, що справу було розглянуто без належного повідомлення боржниці, ані заява, ані судових повісток до суду вона не отримувала.

У вступній частини оскаржуваної ухвали вбачається, що інший відповідач взагалі не вказаний, що говорить про те, що суд також його не проінформував про розгляд заяви стягувача, оригінал листа саме на солідарне стягнення прямо впливає на права та обов`язки обох відповідачів, у тому числі, щодо надання інформації про повне або часткове виконання рішення суду.

ОСОБА_2 просив ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2024 року скасувати та відмовити у задоволенні заяви.

Від представника АТ «Укрсиббанк» - Гладиша Я.М. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначив, що стягувач не отримував будь-якими засобами поштових відправлень постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, просив оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.

Представник Хотяшової Васильєв П.С. доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

Інші часники справи у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з ч. 3 п. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу розглянуто судом за відсутності будь якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час та місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Так, знайшли підтвердження доводи апеляційної скарги, стосовно неналежного повідомлення апелянтки про час та місце розгляду справи, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції ОСОБА_1 направлялась судова повістка за її адресою: АДРЕСА_1 , однак поштові конверти повертались із позначкою «за закінченням терміну зберігання».

В Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України). Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція), яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Складовою частиною визначеного статтею 6 Конвенції права на справедливий суд є принцип рівності сторін, який передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу і докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента.

Створення рівних можливостей учасникам процесу у доступі до суду та до реалізації і захисту їх прав є частиною гарантій справедливого правосуддя, зокрема, принципів рівності та змагальності сторін.

У рішенні від 08 квітня 2010 року у справі «Гурепка проти України (№ 2)» (заява № 38789/04) Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

У рішенні від 13 грудня 2011 року у справі «Трудов проти Росії» (заява № 43330/09) ЄСПЛ зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на «усне слухання». Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість брати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи.

Згідно з частинами першою-п`ятою статті 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Відповідно до частини шостої статті 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

У частині восьмій статті 128 ЦПК України зазначено, що днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

В оскаржуваній ухвалі, суд першої інстанції зазначив, що учасники справи у судові засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомленні належним чином.

Апеляційний суд в оцінці висновку суду першої інстанції про повідомлення боржниці про розгляд справи у суді першої інстанції врахував приписи частини восьмої статті 128 ЦПК України та дійшов висновку, що повернення повістки про виклик до суду з відміткою про такі причини повернення, як «за закінченням терміну зберігання», не є підтвердженням відмови названої сторони від одержання судової повістки чи про відсутність учасника справи за адресою, повідомленою суду, а отже, не свідчить про повідомлення такого учасника справи про судове засідання.

В оцінці спірних правовідносин суд зобов`язаний врахувати правовий висновок, викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17 (провадження № 14-507цс18), в якій Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що повернення повістки про виклик до суду з відміткою про причини повернення «за закінченням терміну зберігання» не є доказом належного інформування відповідача про час і місце розгляду справи.

Доказів на підтвердження вжиття судом першої інстанції інших заходів з метою виклику в судове засідання скаржниці матеріали справи не містять.

Отже, у матеріалах справи немає доказів на підтвердження належного повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи судом першої інстанції. Процесуальні гарантії забезпечення справедливого розгляду справи стосовно відповідачів порушені через їх неналежне інформування про дату і час розгляду справи в суді першої інстанції.

Оскільки представник Хотяшевої А.Ю., в апеляційній скарзі зазначає як довід апеляційної скарги, що справа була розглянута без її належного повідомлення та процесуальних документів вона не отримувала, що є порушенням норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення, тому ухвала суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення по суті позовних вимог.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 березня 2014 року у цивільній справі 204/6827/13 в задоволенні позовної заяви Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості - відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2014 року по справі №204/6827/13 рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 березня 2014 року - скасовано, позовні вимоги задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №0 (нині № 1) від 18 вересня 2008 року, станом на 11 вересня 2013 року, в розмірі 316091,62 долар США (триста шістнадцять тисяч дев`яносто один долар США 62 центи), де: 194988,25 доларів США - заборгованість за кредитом і 121103,37 долари США - прострочена заборгованість по процентам за користування кредитом; та 136489,71 грн. пені, де: 15036,69 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту і 121453,02 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам. Стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користі Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» судові витрати у справі по 1720,50 грн. з кожного.

На підставі вищевказаного рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області було видано відповідні виконавчі листи, які було отримано представником ПАТ «УкрСиббанк» 06.10.2014 року особисто, що підтверджується матеріалами справи.

Стягувачем за даними виконавчими листами є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк».

Листом від 03.06.2024 року Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Одеса) повідомила заявника, що на виконанні у старшого державного виконавця відділу перебувало виконавче провадження № 65691491 з примусового виконання виконавчого листа 2 № №204/6827/13 виданий 01.10.2014 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ПАТ "УКРСИББАНК" заборгованість у розмірі 316091 дол США 62 цента та 136489,71 грн пеня. Державним виконавцем було встановлено, що згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за боржником не зареєстрованого нерухоме майно. Згідно відповіді наданої центральним сервером баз даних УДАІ ГУ МВС України в Дніпропетровській області за боржником не зареєстровані транспортні засоби. Державним виконавцем неодноразово зроблені запити щодо наявності рахунків та наявності коштів, кошти на рахунках боржника відсутні. 26.07.2022 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі н. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» яка направлена разом з оригіналом виконавчого документу на адресу стягувача. Станом на 03.06.2024 року відомості про поштове відправлення надати не можливо, у відповідності до наказу № 1829/5 від 07.06.2016 року Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, списки поштових відправлень Відділу зберігаються в архіві Відділу протягом одного року.

Стаття 129-1 Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення (стаття 129 Конституції України).

Із наведеними конституційними положеннями кореспондується частина перша статті 18 ЦПК України, згідно якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Згідно ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст.431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України №5-рп/2013 від 26 червня 2013 року в справі №1-7/2013 виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Конституційний Суд України в рішенні від 27 січня 2010 року №3-рп/2010 у справі №1-7/2010 вказав, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15 жовтня 2009 року (заява №40450/04) право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. У такому самому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2019 року в справі №2-1053/10 (провадження №61 - 18169св18) зроблено висновок, що «при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист».

У статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п.17.4 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Аналізуючи зміст даної норми, єдиною підставою для видачі судом дублікату виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази.

Із заявою про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу можна звернутися лише в межах строків пред`явлення їх до виконання. У разі пропуску такого строку одночасно із заявою про видачу дубліката слід подати і заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Зі змісту вищезазначених норм законодавства вбачається, що дублікат виконавчого листа може видаватись у випадках втрати його оригіналу та в межах строку пред`явлення його до виконання.

Таким чином, під час розгляду заяви про видачу дубліката виконавчого листа суд повинен належним чином перевірити, чи дійсно виконавчий лист втрачено. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

З матеріалів справи вбачається, що заявником до заяви було додано відповідь Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра, згідно якої встановлено, що на виконанні у старшого державного виконавця відділу Наталії ТВЕРДОХЛІБ перебувало виконавче провадження N? 65691491 з примусового виконання виконавчого листа 2 N? N?204/6827/13 виданий 01.10.2014 Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська про стягнення солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ПАТ "УКРСИББАНК" заборгованість у розмірі 316091 дол СНІЛ 62 центи та 136489,71 гри пеня.

Державним виконавцем було встановлено, що згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек. Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо суб?єкта за боржником не зареєстрованого нерухоме майно.

Згідно відповіді наданої центральним сервером баз даних УДАІ ГУ МВС України в Дніпропетровській області за боржником не зареєстровані транспортні засоби.

Державним виконавцем неодноразово зроблені запити щодо наявності рахунків та наявності коштів, кошти на рахунках боржника відсутні.

26.07.2022 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» яка направлена разом з оригіналом виконавчого документу на адресу стягувача.

Станом на 03.06.2024 року відомості про поштове відправлення надати не можливо, у відповідності до наказу N? 1829/5 від 07.06.2016 року Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, списки поштових відправлень Відділу зберігаються в архіві Відділу протягом одного року.

Заявником до матеріалів справи було долучено відповідь Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 27 вересня 2023 року №7985/39500/05.2-08 на запит заявника від 20 вересня 2023 року № 0920/3/Б, згідно з проведеною перевіркою даних автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що на виконанні у Новомосковському МР ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області перебували наступні виконавчі провадження:

Згідно з статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статей 76-79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що заявником належними доказами у справі доведено факт втрати виконавчого листа, а тому апеляційний суд вважає, що заява про видачу дублікату виконавчого листа підлягає задоволенню, крім того слід зазначити, що строк пред`явлення виконавчого листа не пропущено та триває на даний час.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскільки судом першої інстанції під час постановлення ухвали було порушено норми процесуального права, а саме неповідомлення боржника, безпосередньої чи їх прав дана справи стосується, що є окремою підставою для скасування оскаржуваного рішення, та встановивши, що стягував після повернення державним виконавцем виконавчого листа його не отримував, тобто на думку суду є втраченим та підлягає видачі за для виконання рішення.

Доводи апеляційної скарги стосовно неповідомлення судом першої інстанції другого боржника за виконавчим листом колегія суддів вважає безпідставними, оскільки стосовно боржника ОСОБА_3 . Банк не порушує питання щодо видачу листа в частині стягнення заборгованості з останнього.

Крім того, апеляційним судом вказаний боржник був повідомлений належним чином.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням норм процесуального права, тому, відповідно до вимог статті 376 ЦПК, підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви Акціонерного товариства «УКРСИББАНК»про видачу дубліката виконавчого листа по цивільній справі № 204/6827/13-ц відносно боржника ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє Васильєв Павло Сергійович задовольнити частково.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2024 року скасувати.

Заяву Акціонерного товариства «УКРСИББАНК», зацікавлені особи: ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листи виданого по рішенню Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2014 року у цивільній справі № 204/6827/13 за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа по справі №204/6827/13, виданого 01.10.2014 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська, про солідарне стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість у розмірі 316091,62 доларів США та 136489,71 грн. пені.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: О.В. Халаджи

О.В. Агєєв

Т.В. Космачевська

Повний текст судового рішення складено 25 червня 2025 року.

Головуючий-суддя О.В. Халаджи