Справа № 588/570/25
Провадження № 2/588/353/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2025 року м. Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі: головуючого судді Огієнка О.О., за участю: секретаря судових засідань Гаврилович Я.Д., позивачки ОСОБА_1 , представника позивачки ОСОБА_2 , відповідачки ОСОБА_3 , розглянувши у підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на будинок та земельні ділянки у порядку спадкування за заповітом,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 у квітні 2025 року звернувся до суду із указаним позовом в інтересах ОСОБА_1 , мотивуючи вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_4 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачки ОСОБА_5 .

За життя ОСОБА_4 та ОСОБА_5 склали заповіти, якими все своє майно заповіли позивачці.

Після смерті батьків позивачки відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме: житловий будинок загальною площею 72,6 кв.м, житловою площею 42,1 кв.м., земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку (присадибна ділянка), площею 0,035 га, кадастровий номер :00:013:0606, земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,096 га, кадастровий номер :00:013:0605, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Спадщину після смерті батька прийняла мати позивачки та в подальшому, після смерті матері, спадщину прийняла позивачка.

25.12.2024 позивачка звернулася із заявою про прийняття спадщини до Охтирської районної державної нотаріальної контори, однак постановою від 27.12.2024 нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як рішенням виконкому Тростянецької міської ради №12 від 18.03.2015 вказане господарство було розподілене на два окремих з присвоєнням часткам Яценко адреси АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 . ОСОБА_6 зареєструвала своє право в реєстрі як цілого об`єкта, а ОСОБА_7 цього не зробила.

Право власності на указаний будинок на 85/100 встановлено за батьками позивачки свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, а на 4/100 за договором дарування.

На даний час відповідачка вільно володіє своїм майном, зареєструвала своє право власності в державному реєстрі речових прав як цілого, окремого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 20,7 кв.м. на своїй земельній ділянці з кадастровим номером :00:013:0504. Обидва будинки розташовані окремо один від одного, жодних спільних комунікацій не мають.

Посилаючись на вказані обставини, представник позивачки просить суд визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 право власності в цілому на об`єкт нерухомого майна, а саме на:

- житловий будинок, загальною площею 72,6 кв. м., житловою площею 42,1 кв м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку (присадибна ділянка) площею 0,035 га, кадастровий номер :00:013:0606, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,096 га, кадастровий номер :00:013:0605, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 15.04.2025 було відкрито провадження у даній справі та призначено до підготовчого судового засідання.

Ухвалою суду від 25.06.2025 за клопотанням представника позивачки залишено без розгляду позовну вимогу про виділення в натурі із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна житловий будинок загальною площею 72,6 кв м, житловою площею 42,1 кв м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

У підготовчому судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги, просили позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю та пояснила, що вона узгодила з позивачкою усі питання щодо нерухомого майна та зареєструвала своє право власності на будинок, що розташований по АДРЕСА_1 .

Згідно ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Оскільки відповідачка на стадії підготовчого провадження позовні вимоги визнала і таке визнання нею позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, отже є підстави для ухвалення у підготовчому засіданні судового рішення по справі.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані зі спорами про право власності, позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом установлено, що позивачка ОСОБА_8 є донькою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 5, 6).

Батько позивачки ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Тростянець Сумської області, що вбачається із свідоцтва про смерть (а.с. 8).

Мати позивачки ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Тростянець Сумської області, що вбачається із свідоцтва про смерть (а.с. 7).

За життя, 04.11.2004, ОСОБА_4 склав заповіт, яким на випадок смерті зробив розпорядження про те, що усе належне йому майно заповідає ОСОБА_1 . Зазначений заповіт був посвідчений 04.11.2004 державним нотаріусом Тростянецької районної державної нотаріальної контори Гребіник О.Д. та зареєстрований у реєстрі за №3748 (а.с. 9).

Також, за життя, 08.12.2011, ОСОБА_5 склала заповіт, яким на випадок смерті зробила розпорядження про те, що усе належне їй майно заповідає ОСОБА_1 . Крім того, ОСОБА_5 у заповіті вказала, що належну їй квартиру, що розташована по АДРЕСА_3 заповідає ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в рівних частинах кожному. Зазначений заповіт був посвідчений 08.12.2011 державним нотаріусом Тростянецької районної державної нотаріальної контори Гребіник О.Д. та зареєстрований у реєстрі за №3635 (а.с. 10-11).

Згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії СМ № 002113 від 04.12.1998 земельна ділянка площею 0,1339 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і ведення особистого підсобного господарства, що розташована по АДРЕСА_1 на підставі рішення ІІ сесії ХХІІІ скл. Тростянецької міської ради народних депутатів від 23.09.1996, була передана у приватну власність ОСОБА_4 (а.с. 12).

З витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянки від 10.06.2024 за № НВ-024 та № НВ-024 вбачається, що за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку (присадибна ділянка), площею 0,0350 га, кадастровий номер :00:013:0606 та земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,0960 га, кадастровий номер :00:013:0605, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 13-16).

Згідно договору дарування від 14.11.1996 ОСОБА_11 подарувала ОСОБА_5 4/100 частини жилого будинку з господарчими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 на земельній ділянці Тростянецької міськради (а.с. 18-19).

Із свідоцтва про право на спадщину виданого 08.01.1991 державним нотаріусом Тростянецької міської державної нотаріальної контори Гребіник З.Д. вбачається, що ОСОБА_5 успадкувала після смерті ОСОБА_12 85/100 частин жилого будинку з господарчими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 910 кв.м. (а.с. 20).

Рішенням виконавчого комітету Тростянецької міської ради від 18.03.2015 за № 112 «Про надання статусу житлових будинків» було надано 89/100 частинам домоволодіння по АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_4 , статус житлового будинку з присвоєнням адреси АДРЕСА_4 . Також даним рішенням було надано 11/100 частинам домоволодіння по АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_6 , статусу житлового будинку з присвоєнням адреси АДРЕСА_4 (а.с. 23).

Згідно інформаційної довідки від 01.08.2024 за № 1115 виданої КП ОМР «Бюро технічної інвентаризації та архітектурно-планувальних робіт», за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці розташовані будівлі та споруди, зокрема одноповерховий будинок загальною площею 72,6 кв.м, житловою площею 42,1 кв.м., 1970 року побудови. Також у довідці зазначено, що рішенням виконавчого комітету Тростянецької міської ради від 18.03.2015 за № 112, єдине домогосподарство № 44 було розділене на два з присвоєнням окремих адрес у зв`язку з чим змінилась житлова площа (а.с. 21).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 27.02.2025 за №415516 454 за відповідачкою ОСОБА_6 зареєстровано право власності на житловий будинок загальною площею 20,7 кв.м., житловою площею 17,9 кв.м., земельну ділянку з кадастровим номером :00:013:054 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1 га, а також земельну ділянку з кадастровим номером :00:013:0505 площею 0,015 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 22).

Згідно повідомлення та Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру за № 80908319, 80908330 від 22.04.2025, наданих приватним нотаріусом Охтирського районного нотаріального округу Гребіником О.Д., після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 заведена спадкова справа 05.02.2020 за № 18/2020 за заявою ОСОБА_1 (а.с. 36-39).

З будинкової книги для прописки громадян, що проживають по АДРЕСА_4 вбачається, що на момент смерті ОСОБА_4 зареєстрована адреса місця проживання позивачки значилась за однією адресою з померлим по АДРЕСА_4 (а.с. 49-51).

Отже, судом установлено, що позивачка є спадкоємицею за заповітом після смерті батьків та прийняла спадщину. Інших спадкоємців, крім позивачки, які б прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 судом не встановлено.

Постановою приватного нотаріуса Охтирського районного нотаріального округу Гребіник О.Д. від 27.12.2024 позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5 на житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що подані документи не дають можливість провести державну реєстрацію права власності на весь будинок. Господарство було розділено на 2 окремих з присвоєнням часткам окремих адрес. ОСОБА_6 зареєструвала право власності, а ОСОБА_7 цього не зробили (а.с. 17).

Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Ураховуючи, що приватним нотаріусом, відповідно до статті 49 Закону України «Про нотаріат» було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, позивачка обґрунтовано звернулася до суду.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено: якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Відповідно до частини 1 статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із частиною 1 статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (частина 1 статті 1218 ЦК України).

Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи визначені у заповіті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкт нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Зважаючи на установлені судом обставини про те, що померлим батькам позивачки належали спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, а також земельні ділянки, тому позивачка, як спадкоємиця за заповітом після їхньої смерті має право на спадкове майно.

Таким чином, оскільки позивачці згідно з положеннями пункту 1 статті 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, тому захищаючи охоронювані законом права позивачки, таке право у порядку спадкування за заповітом слід визнати за нею рішенням суду.

Отже позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Керуючись вимогами статей 13, 81, 141, 142, 200, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на будинок та земельні ділянки у порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності в цілому на об`єкт нерухомого майна, а саме на:

- житловий будинок, загальною площею 72,6 кв.м., житловою площею 42,1 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку (присадибна ділянка) площею 0,0350 га, кадастровий номер :00:013:0606, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0960 га, кадастровий номер :00:013:0605, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідачка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя О. О. Огієнко