Номер провадження по справі 2/387/9/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2025 року селище Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області, в складі :

головуючого судді Майстер І.П.

за участю секретаря судового засідання Полюхович Т.А.

позивача ОСОБА_1

представник позивача Стецюка С.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - ліквідатор Публічного акціонерного товариства КБ "Надра", уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства ПАТ КБ "Надра", Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп", Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінанс Проперті Груп", Товаристов з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Єліт Фінанс" , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 про визнання договорів про відступлення прав вимоги недійсним

У С Т А Н О В И В

І. Описова частина

Стислий зміст позовних вимог позивача та позиції відповідача

До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 03 березня 2023 року надійшла позовна заява, в якій позивач просить визнати договір №GL48N718070_А_3 укладений між ПАТ КБ "Надра" та ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» про відступлення прав вимоги від 04.08.2020 - недійсним; визнати договір GL48N718070_А_102 від 20.08.2020 укладений між ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Фінанс Проперті Груп» про відступлення прав вимоги від 20.08.2020, який є похідним від договору №GL48N718070_А_3 від 04.08.2020 - недійсним; визнати договір без номеру укладений між ТОВ «Фінанс Проперті Груп» та ТОВ ФК «Єліт Фінанс» про відступлення прав вимоги від 26.08.2020, який є похідним від договору №GL48N718070_А_3 від 04.08.2020 - недійсним.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що 25.10.2010 Добровеличківський районний суд Кіровоградської області постановив по цивільній справі №2-303/2010 про стягнення з ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 , на користь ПАТ КБ "Надра" заборгованість за кредитним договором №400/13/11/2006/978-3985/КФ/1 від 13.11.2006, строк дії виконавчого листа складав 1 рік. З 2012 року по теперішній час, а саме 01.01.2021 ніякого виконавчого провадження за зазначеним судовим рішенням відкрито не було. Виконавчий лист навіть якщо він був у ПАТ КБ "Надра", то він втратив свою чинність та про поновлення його або видачу його дублікату зазначений банк до 04.08.2020 до суду не звертався, що дає підстави вважати, що неможливо переуступити права, які на момент укладання договору не існували. Вважає, що ТОВ "Фінансова компанія "Еліт Фінанас" незаконно отримав відступлення права вимоги, так як 04.08.2020 у ПАТ КБ "Надра" було відсутнє право на стягнення з нього заборгованості у зв`язку з пропуском строку позовної давності, у зв`язку з чим таке право у ТОВ "Фінансова компанія "Еліт Фінанс" також не виникає.

Крім того, позивач зазначає, що Договір № GL48N718070_А_3, укладений між Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк Надра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» від 04.08.2020, є недійсним з підстав, викладених нижче.

У цьому договорі, підписаному уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра», Білою Іриною Володимирівною, зазначено, що вона діяла на підставі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 3383 від 17.12.2018 та рішення № 922 від 12.05.2020 щодо затвердження умов продажу активів ПАТ КБ «Надра».

Проте на той час виконавча дирекція Фонду прийняла рішення № 1179 від 22.06.2020 «Про деякі питання здійснення ліквідації ПАТ КБ «Надра», згідно з яким строк управління майном (активами) банку та задоволення вимог кредиторів було продовжено на час існування обставин, які унеможливлюють продаж майна та задоволення вимог кредиторів. В цей же час були продовжені повноваження ліквідатора Білої Ірини Володимирівни делеговані їй згідно з законом і відповідними рішеннями, дія яких тривала до 28.09.2020.

Далі, відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду № 1764 від 28.09.2020, було відкликано повноваження ліквідатора Білої Ірини Володимирівни делеговані їй рішенням від 22.06.2020, № 1179. З того моменту функції з управління майном та задоволення вимог кредиторів у рамках ліквідації ПАТ КБ Надра» здійснює безпосередньо Фонд до моменту внесення відповідного запису про припинення цього товариства до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідно до положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Таким чином, договір № 04.08.2020, укладений між Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк «Надра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп»», підписаний уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» Білою Іриною Володимирівною не є дійсним на момент підписання. Це пов`язано з тим, що вона діяла на підставі повноважень, наданих їй рішенням виконавчої дирекції Фонду № 3383 від 17.12.2018, яке стосувалося зміни уповноваженої особи, та рішення № 922 від 12.05.2020 щодо затвердження умов продажу активів ПАТ КБ «Надра».

Проте, на момент підписання договору, у ОСОБА_3 були дійсними лише повноваження, передбачені рішенням № 1179 від 22.06.2020 виконавчої дирекції Фонду. Відтак, документи, що підтверджують її повноваження і були використані при укладенні договору, втратили юридичну силу і не були дійсні на той час.

Ці обставини дають підстави вважати, що договір № GL48N718070_А_3 від 04.08.2020 між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» є недійсним.

Крім того, договори про відступлення прав вимоги, такі як: договір № GL48N718070_А_102 від 20.08.2020 між ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Фінанс проперті груп», договір без номера від 26.08.2020 між ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» та ТОВ «Фінанс проперті груп», які є похідними від договору ПАТ КБ «Надра», також підлягають визнанню недійсними через їхній зв`язок з недійсним договором та відсутність дійсних повноважень у поданих документів.

За таких обставин ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами про визнання вищезазначених договорів про відступлення прав вимоги недійсними.

Представник позивача та сам позивач у судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили задовольнити їх. Обґрунтував обставинами викладеними в позовній заяві.

Крім того, позивач подав відповідь на відзив, у якій зазначає, що предметом його позову є визнання недійсними договорів. Як підставу для визнання договорів недійсними він посилається на сплив строку позовної давності, а також на те, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра», Біла І.В., підписала договір від 04.08.2020 між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про відступлення прав вимоги, але ця особа діяла на підставі повноважень, які в той час втратили чинність. Відтак, на момент підписання договору № GL48N718070_А_3 від 04.08.2020 про відступлення прав вимоги її дії були недійсними.

З урахуванням наведених обставин, наявні правові підстави вважати, що договір між ПАТ КБ «Надра», ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», ТОВ «Фінанс Проперті Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» є недійсним, оскільки він укладений із особою, яка діяла без відповідних законних повноважень.

Щодо предмету позову сторона позивача вважає, що виконання умов договору, укладеного з ТОВ «Фінанс Проперті Груп», перерахування коштів і повідомлення боржників про відступлення прав вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», у своєму відзиві ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» нічого не зазначили.

Представник відповідача ТОВ "Фінансова компанія "Єліт Фінанс" надав до суду відзив згідно з яким, позивач стверджує що ТОВ ФК "Єліт Фінанс" незаконно отримав відступлення прав вимоги у зв`язку з пропуском позовної давності, проте сплив терміну позовної давності не є підставою для припинення зобов`язань. Згідно зі ст. 267 ЦК України сплив позовної давності сам по собі не припиняє суб`єктивного права кредитора, яке полягає в можливості отримання від боржника виконання зобов`язань як у судовому порядку так і без використання судового примусу. Навіть після спливу позовної давності боржник може добровільно виконати зобов`язання і таке зобов`язання визнає правомірним. Також просили відмовити в позові.

Представник відповідача Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ліквідатор Публічного акціонерного товариства КБ «Надра», подав до суду відзив, у якому заперечує наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно з рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 113 від 05.06.2015 «Про початок процедури ліквідації ПАТ КБ «Надра», була розпочата процедура ліквідації цього банку та призначено уповноважену особу Стрюкову І.О.

Крім того, відповідно до рішення № 1179 від 22.06.2020, строк управління майном ПАТ КБ «Надра» та строк задоволення вимог кредиторів були продовжені на час існування обставин, що унеможливлюють продаж активів банку та задоволення кредиторських вимог.

Верховна Рада України в Законі «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначила, що повноваження щодо здійснення ліквідації ПАТ КБ «Надра» здійснюються Фондом безпосередньо до внесення запису про державну реєстрацію припинення цього банку до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

У спорах, пов`язаних із виконанням банком своїх зобов`язань у разі введення тимчасової адміністрації або початку процедури ліквідації, норми закону є спеціальними. Вони мають переважне значення та визначають порядок правовідносин, тому цей Закон є пріоритетним щодо інших нормативно-правових актів України в таких правовідносинах.

Після затвердження виконавчою дирекцією Фонду гарантування результатів інвентаризації майна банку та формування ліквідаційної маси, Фонд розпочинає перепродажну підготовку та реалізацію майна банку у порядку, визначеному Законом та нормативно-правовими актами Фонду гарантування. Активи банку, які входять до ліквідаційної маси, підлягають продажу на відкритих торгах (аукціоні).

Згідно з інформацією, розміщеною у електронній торговій системі, датою проведення аукціону з продажу права вимоги за кредитним договором № 401/13/11/2006/978-3985/КФ/1 є 22.05.2020. Переможцем цього аукціону було визначено ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп».

Позивач стверджує, що на момент укладення договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором такого договору не існувало, оскільки 25.10.2010 Добровеличківським районним судом Кіровоградської області у справі № 2-303/2010 було винесено рішення про стягнення з ОСОБА_2 та позивача кредитної заборгованості. У цьому рішенні зазначено номер договору, який не співпадає з номером договору, зазначеним у позовній заяві.

Позивач не підтвердив погашення кредитної заборгованості та не надав належних і допустимих доказів, що свідчили б про виконання ним умов кредитного договору. Також він не надав жодних доказів і не вказав норми ЦК України, які б засвідчували недійсність укладеного між Банком (первинним кредитором) та ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (новим кредитором) договору про відступлення права вимоги. В результаті цей договір є правомірним правочином.

Щодо порушень порядку оформлення результатів торгів, представник відповідача зазначає, що підписання протоколу публічних торгів і договору особою, яка не є переможцем аукціону, є порушенням. Однак позивач не надав будь-яких доказів щодо зазначених порушень.

Всі рішення виконавчої дирекції Фонду, про які посилається позивач, на момент розгляду справи є чинними та не скасовані. Тому заявлені вимоги до виконавчої дирекції є безпідставними та необґрунтованими.

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» надала до суду письмові пояснення, згідно з якими для визнання електронних торгів недійсними необхідним є існування підстав для визнання прилюдних торгів недійсними, зокрема порушення правил проведення електронних торгів.

Позивачем жодними належними доказами не доведено, що оспорювані ним торги проведено з порушеннями норм закону, а також те, що при їх проведенні були порушені його права та інтереси. У цій справі позивач не є стороною оспорюваних договорів про відступлення прав вимоги. Відповідно, він зобов`язаний довести, що дані договори, які порушують його права та інтереси, є незаконними.

Зміна кредитора, щодо якого слід виконувати кредитні зобов`язання, не впливає на обсяг прав та обов`язків позивача. Враховуючи, що позивач не надав жодних доказів, що свідчать про недійсність укладеного між банком (первинним кредитором) і ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» (новим кредитором) договору про відступлення права вимоги, цей договір є правомірним правочином.

Представник відповідача ТОВ «Фінанс Проперті Груп» надав до суду відзив, у якому просить відмовити у позові, зважаючи на таке:

Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 25.10.2010 з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 стягнуто на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором № 401/13/11/2006/978-3985/КФ/1 від 13.11.2006.

З 04.08.2020 між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп»» укладено договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070_A102, згідно з умовами якого до останнього перейшло право вимоги за цим кредитним договором.

Далі, 20.08.2020 між ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп»» та ТОВ «Фінанс Проперті Груп»» укладено договір про відступлення прав вимоги №GL48N718070_A102, за умовами якого до останнього перейшло право вимоги за тим самим кредитним договором.

26.08.2020 між ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп»» та ТОВ «Фінансова компанія «Єліт Фінанс»» укладено договір про відступлення прав вимоги за таким самим кредитним договором.

Отже підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 відсутні.

ІІ. Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Суд вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, доходить до таких висновків.

Згідно з договором № GL48N718070_А_3 від 04.08.2020, укладеним між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», визначено, що ПАТ КБ «Надра» відступило право вимоги ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» (Т.1, а.с.8-11).

Згідно з договором № GL48N718070_А_102 від 20.08.2020, укладеним між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Фінанс Проперті Груп», встановлено, що ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» відступило право вимоги ТОВ «Фінанс Проперті Груп» (Т.1, а.с.12-15).

За договором без номеру між ТОВ «Фінанс Проперті Груп» та ТОВ «ФК «Єліт Фінанс»» встановлено, що «Фінанс Проперті Груп» відступило право вимоги ТОВ «ФК «Єліт Фінанс»» (Т.1, а.с.16-20).

З оголошення про визнання повноважень ліквідатора ПАТ КБ «Надра» встановлено, що відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування внесків фізичних осіб від 28.09.2020 № 1764, відкликано повноваження ліквідатора ПАТ КБ «Надра» (Т.1, а.с.23).

Зі змісту протоколу електронного аукціону № UA-ЕА-2020-05-12-000017-b встановлено, що власником активів ПАТ КБ «Надра» є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (Т.1, а.с.80-89).

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 3383 від 17.12.2018 встановлено, що відсторонено від виконання обов`язків уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» Стрюкову І.О. (Т.1, а.с.115).

Рішенням виконавчої дирекції № 922 від 12.05.2020 затверджено умови продажу активів ПАТ КБ «Надра» (Т.1, а.с.116-117).

Рішенням № 1179 від 22.06.2020 визначено окремі питання щодо здійснення ліквідації ПАТ КБ «Надра» (Т.1, а.с.118).

Рішенням № 1764 від 28.08.2020 визначено додаткові питання щодо проведення ліквідаційних заходів (Т.1, а.с.119-121).

З платіжного доручення № 1 від 06.07.2020 вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп»» перерахувало ПАТ КБ «Надра» суму 188 900 625,00 гривень (Т.1, а.с.122).

З автоматизованої системи виконавчого провадження № 51604027 від 11.07.2016 встановлено, що боржник ОСОБА_1 та стягувач ПАТ КБ «Надра», дата відкриття виконавчого провадження 09.07.2021 (Т.1, а.с.197).

З повідомлення приватного виконавця Мехед О.В. від 25.10.2023 встановлено, що проведено земельні торги (Т.1, а.с.199-202).

З повідомлення державного виконавця Шевченківського відділу ДВС у місті Києві, Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_4 від 16.01.2024 встановлено, що виконавчий документ по справі № 387/509/23 від 12.12.2023 повернуто без прийняття до виконання (Т.2, а.с.1-3).

З договору про відступлення прав вимоги від 26.08.2020 встановлено, що ТОВ «Фінанс Проперті Груп» відступило право вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Єліт Фінанс» (Т.2, а.с.17-18).

З додатку № 1 до договору про відступлення прав вимоги, укладеного 26.08.2020, встановлено, що боржником є ОСОБА_2 , а поручителем ОСОБА_1 (Т.2, а.с.19-20).

З договору № GL48N718070_А_102 від 20.08.2020 визначено, що ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» відступило право вимоги ТОВ «Фінанс Проперті Груп» (Т.2, а.с.21-22).

З додатку № 1 до договору № GL48N718070_А_102 від 20.08.2020 також визначено, що боржником є ОСОБА_2 , а поручителем ОСОБА_1 (Т.2, а.с.23-24).

З договору № GL48N718070_А_2 від 04.08.2020 встановлено, що ПАТ КБ «Надра» відступило право вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (Т.2, а.с.25-26).

З додатку № 1 до цього договору також визначено, що боржником є ОСОБА_2 , поручителем ОСОБА_1 (Т.2, а.с.27-28).

З договору № GL48N718070_А_3 від 04.08.2020 визначено, що ПАТ КБ «Надра» відступило право вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (Т.3, а.с.2-3).

З додатку № 1 до договору № GL48N718070_А_3 від 04.08.2020 встановлено, що боржником є ОСОБА_2 , а поручителем ОСОБА_1 (Т.3, а.с.4-84).

З акту приймання-передачі оригіналів документів до договору № GL48N718070_А_3 про відступлення прав вимоги від 04.08.2020 засвідчено, що ПАТ КБ «Надра» передало ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп»» кредитні справи (Т.3, а.с.85-135).

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Згідно з частиною 1 статті 15, частиною 1 статті 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно зі ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За змістом частини першої статті 202 цього Кодексу правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин).

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

ЦК України передбачений перелік підстав для визнання правочину недійсним.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (договорів) недійсними, суд повинен встановити, зокрема, наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позову зазначати в судовому рішенні, у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин. Обов`язок доведення наявності обставин, з якими закон пов`язує визнання судом оспорюваного правочину недійсним, покладається на позивача.

Під час вирішення спорів про визнання правочинів недійсними, оцінюючи обґрунтованість застосування такого способу захисту, як оспорення правочину, суду необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені оспорюваним правочином, оскільки недійсність правочину, договору, акта органу юридичної особи чи документа як приватно-правова категорія покликана не допускати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. Ініціювання спору про недійсність правочину, договору, акта органу юридичної особи чи документа не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим.

Оспорюваний договір №GL48N718070_А_3 укладений між ПАТ КБ "Надра" та ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» про відступлення прав вимоги від 04.08.2020 було укладено на підставі електронних торгів з продажу активів Банку, що ліквідується. Предметом цього договору є відступлення прав вимог за плату (купівля-продаж). Оспорюваний договір є договором купівлі-продажу майнового права, укладеним банком під час розпродажу активів у процедурі ліквідації з метою розрахунку з кредиторами, тому не може бути віднесений до договорів факторингу.

Судом встановлено, що Банк був позбавлений банківської ліцензії, перебував у процедурі ліквідації та розпродував свої активи з метою розрахунку зі своїми кредиторами, а оспорюваний договір відступлення прав вимоги за кредитним договором був укладений у процедурі примусової ліквідації Банку, порядок проведення якої регулюється спеціальними нормами.

Суд не приймає до уваги доводи сторони позивача щодо відсутності в уповноваженої особи ПАТ КБ "Надра" на укладення договору №GL48N718070_А_3 про відступлення прав вимоги від 04.08.2020 у зв`язку із прийнятим рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №1179 від 22 червня 2020 року «Про деякі питання здійснення ліквідації ПАТ КБ «НАДРА». Оскільки відповідно до зазначеного рішення строк управління майном (активами) ПАТ КБ «НАДРА» та задоволення вимог його кредиторів продовжено на час існування обставин, що унеможливлюють здійснення продажу майна (активів) банку та задоволення вимог кредиторів.

Також суд встановив, що рішенням продовжено визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» повноваження ліквідатора ПАТ КБ «НАДРА», делеговані провідному професіоналу з питань ліквідації банків відділу організації процедур ліквідації банків департаменту ліквідації банків Білій Ірині Володимирівні, на час існування обставин, що унеможливлювали здійснення продажу майна (активів) банку та задоволення вимог кредиторів.

Рішення №1179 від 22 червня 2020 року прийняте з метою виконання всіх заходів, пов`язаних з ліквідацією ПАТ КБ «НАДРА», передбачених Законом, та на підставі пункту 2 частини п`ятої статті 12, частини першої статті 35, частини п`ятої статті 44, статті 48 Закону, підпункту 2 пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 13 травня 2020 року №590-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення механізмів регулювання банківської діяльності».

Повноваження ліквідатора ПАТ КБ «НАДРА», визначені Законом, зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 521, 53 Закону, в тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень щодо звернення до пов`язаної з банком особи з вимогою про відшкодування шкоди та звернення з такою вимогою до суду, а також з вимогою до небанківської фінансової установи, якою від фізичних осіб залучені як позики або вклади кошти, що згідно з Законом прирівнюються до вкладів, та повноважень в частині організації реалізації активів банку.

Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 28 вересня 2020 року №1764 відкликано повноваження ліквідатора ПАТ КБ «НАДРА», делеговані Білій Ірині Володимирівні рішенням виконавчої дирекції Фонду від 22 червня 2020 року № 1179 «Про деякі питання здійснення ліквідації ПАТ КБ «НАДРА».

Визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» повноваження під час здійснення ліквідації ПАТ КБ «НАДРА» здійснюються Фондом безпосередньо до моменту внесення запису про державну реєстрацію припинення ПАТ КБ «НАДРА» до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Водночас на момент укладення договору №GL48N718070_А_3 про відступлення прав вимоги від 04.08.2020 ОСОБА_3 мала відповідні повноваження для укладення зазначеного договору. Суд погоджується, що в спірному договорі немає посилання на рішення №1179 від 22 червня 2020 року, однак це рішення фактично продовжує дію рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 3383 від 17.12.2018, що жодним чином не зумовлює недійсності договору відступлення №GL48N718070_А_3.

Щодо доводів представника позивача про протиправність продажу прав вимоги, суд зазначає, що законодавством передбачений порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Натомість договір факторингу має на меті фінансування однієї сторони договору іншою стороною шляхом надання їй визначеної суми грошових коштів. Ця послуга згідно з договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором. При цьому право грошової вимоги, передане фактору, не є платою за надану останнім фінансову послугу.

За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст. 514 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Отже, кредитодавцем за кредитним договором може бути банк або інша фінансова установа.

Однак чинним цивільним законодавством, а також законодавством, що регулює банківську діяльність, не передбачено імперативної заборони щодо можливості обслуговувати кредитні договори не фінансовими установами.

В той же час, договір відступлення прав вимоги, які укладені внаслідок електронних торгів, проведених на підставі статті 51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Так, ч.3 ст. 51 Закону визначено, що Фонд затверджує способи, порядок, склад та умови відчуження майна банку, включеного до ліквідаційної маси, у разі потреби організовує консолідований продаж майна кількох банків, що одночасно перебувають у процедурі ліквідації.

Тобто, законодавець надав право Фонду гарантування вкладів фізичних осіб самостійно визначити способи, порядок, склад та умови відчуження майна банку, до яких в тому числі відноситься права вимоги до боржників.

Положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються затверджено рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24 березня 2016 року №388.

Зі змісту вказаного положення, так само як і зі змісту Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» слідує, що вони не містять жодного обмеження стосовно продажу активів банку у вигляді прав вимог до боржників саме фінансовим установам, або іншим банкам.

Судом встановлено, що 22.05.2020 ТОВ «Дніпрофінансгруп» стало переможцем на відкритих торгах (аукціон) з продажу активів (майна) ПАТ КБ «Надра», а саме лоту № GL48N718070 (т.1 а.с.75-89).

Договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № GL48N718070 від04.08.2020 укладений ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «Дніпрофінансгруп» по своїй суті є саме договором відступлення права вимоги (цесії). Договору факторингу між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «Дніпрофінансгруп» не укладалося.

Суд також зазначає, що договір відступлення укладений до 14 вересня 2020 року, а саме коли виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення № 1676, відповідно до якого було затверджено ліквідаційний баланс ПАТ КБ «Надра» станом на 01.09.2020 року та звіт про завершення ліквідації Банку. Таким чином, враховуючи вимоги п.3 ст. 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ліквідаційна процедура Банку вважається завершеною. Станом на дату затвердження ліквідаційного балансу реалізацію активів ПАТ КБ «Надра» завершено, кошти одержані від реалізації майна спрямовані на задоволення вимог кредиторів, непродані активи банку відсутні.

Отже, між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «Дніпрофінансгруп» фактично укладено саме договір відступлення права вимоги, а не факторингу, оскільки ПАТ КБ «Надра» знаходився в процесі ліквідації, а тому він мав право реалізовувати вимоги до ОСОБА_1 на електронних торгах будь-яким організаціям, в тому числі без статусу банку або фінансової установи, тобто суб`єктний склад вказаного договору був дотриманий та відповідає вимогам закону.

Суд також перевірив в судовому засіданні факт доводи представника позивача щодо неналежності проведення розрахунків та невідповідності такого платіжного доручення положенню НБУ. Суд зазначає, що форма платіжного доручення №1 від 06.07.2020 відповідає Додатку 3 до Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті (у редакції постанови Правління Національного банку України 06.11.2019 № 127) та є належним доказом факту проведення розрахунків між сторонами.

Також суд не приймає до уваги доводи сторони позивача щодо спливу терміну позовної давності, яка не є підставою для припинення зобов`язань. Згідно зі ст. 267 ЦК України сплив позовної давності сам по собі не припиняє суб`єктивного права кредитора, яке полягає в можливості отримання від боржника виконання зобов`язань як у судовому порядку так і без використання судового примусу.

Вказаний строк не є строком захисту порушеного права, а його сплив не припиняє суб`єктивне право кредитора, яка полягає в можливості отримання від боржника виконання зобов`язання як у судовому порядку, так і без використання судового примусу.

Щодо інших доводів сторони позивача про спірність умов договору № GL48N718070_А_3, укладеного між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» від 04.08.2020, та їх удаваність виконанння, суд не приймає їх до уваги так як ці обставини спроствуються наявними доказами у справі.

Суд також зазначає, що вимоги заінтересованої особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочинів недійсними, спрямовані на приведення сторін недійсних правочинів до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочинів. Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки, від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав (такий висновок міститься в п. 53 постанови Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19.02.2021 у справі №904/2979/20, в постанові Верховного Суду України від 25.05.2016 у справі № 6-605цс16).

Свобода договору, яка передбачає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, і свобода підприємницької діяльності, яка полягає у самостійному здійсненні без обмежень будь-якої підприємницької діяльність, не забороненої законом, є ключовими засадами цивільного права та господарського права, закріпленими у ст. ст. 3, 627 ЦК України, ст. ст. 6, 43 ГК України.

Визнання договору недійсним за позовом третьої особи, не сторони договору, є суттєвим втручанням держави у зазначені принципи і порушений інтерес особи має бути таким, що вимагає такого втручання і таке втручання має бути єдиним можливим способом виправлення правової ситуації (такий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 19.02.2021 у справі №904/2979/20).

Отже, крім учасників правочину (сторін договору), позивачем у справі про визнання недійсним правочину може бути будь-яка заінтересована особа, чиї права та охоронювані законом інтереси порушує цей правочин (аналогічний висновок викладений у п. 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 387/515/18).

Разом з тим, право на судовий захист, гарантоване ст. 55 Конституції України й конкретизоване в законах України, вимагає, щоб порушення, про яке стверджує особа, було реальним, обґрунтованим і стосувалось індивідуально виражених прав або інтересів такої особи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №570/3439/16-ц зроблено правовий висновок про те, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (пункт 41 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

Отже, ефективний засіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права.

Позивачем не надано переконливих доказів на підтвердження тієї обставини, що від визнання у судовому порядку недійсним спірного договору залежить подальша можливість законної реалізації позивачем обов`язку щодо виплати коштів за умовами кредитного договору.

Необхідно зазначити, що при відступленні прав вимоги зобов`язання не припиняється, не змінюється - залишається одним і тим самим; відбувається тільки заміна особи на стороні кредитодавця, а відтак суд вважає, що під час укладення спірного договору відповідачами не було порушено прав та обов`язків позивача у даній справі.

Суд також зазначає, що похідні вимоги позивача щодо визнання недійсними договорів: №GL48N718070_А_102 від 20.08.2020, укладеного між ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Фінанс Проперті Груп», а також № GL48N718070_А_3 від 04.08.2020, укладеного між ТОВ «Фінанс Проперті Груп» та ТОВ ФК «Єліт Фінанс» (про відступлення прав вимоги від 26.08.2020), які є похідними від позовної вимоги щодо визнання недійсним договору № GL48N718070_А_3 від 04.08.2020, укладеного між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп», також не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, а також те, що обґрунтування позовних вимог не знайшли свого об`єктивного підтвердження в ході розгляду справи, доказів, які б поза розумним сумнівом свідчили про недійсність оспорюваних правочинів та підтверджували наявність порушеного права позивача його укладенням, матеріали справи не містять, а відтак суд вважає позовні вимоги безпідставними, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

В порядку ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід залишити за позивачем по фактично понесеним.

Згідно з п.8 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує: чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Підстави скасування заходів забезпечення позову, викладені у ст.158 ЦПК України. Зокрема, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 19.12.2023, після набрання рішенням законної сили.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 3, 15, 16, 202, 203, 204, 215, 512, 514, 516, 1048, 1054, 1077-1079 ЦК України, та ст.ст. 2, 4, 10, 11-13, 15, 76-80, 81, 82, 89, 141, 158, 223, 263-265, 273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В

У позові ОСОБА_1 до Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ліквідатора Публічного акціонерного товариства КБ «Надра», уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс Проперті Групп», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Єліт Фінанс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, ОСОБА_5 , про визнання договорів про відступлення прав вимоги недійсними відмовити.

Скасувати заходи забезпечення позову, визначені ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 19.12.2023, а саме зупинення стягнення за виконавчим провадженням №66044937, відкритим приватним виконавцем виконавчої служби в Кіровоградській області Мехедом Олегом Валерійовичем, на підставі виконавчого листа №2-303/2010, виданого Добровеличківським районним судом Кіровоградської області 23.06.2021, щодо стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 382 679,47 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

В порядку п.4. ч.5 ст.265 ЦПК України зазначаються такі реквізити сторін та інших учасників справи :

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ;

відповідач виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - ліквідатор Публічного акціонерного товариства КБ "Надра" ( 04053, м.Київ вул.Січових Стрільців,17)

відповідач уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства ПАТ КБ "Надра" (04053, м.Київ вул.Січових Стрільців,17);

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" (49089, м. Дніпро вул. Автотранспортна №2 офіс №205, );

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінанс Проперті Групп"(61145, Харківська область, м.Храків, майдан Павлівський, будинок №5 );

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Єліт Фінанс" ( 03056, Київська область, м.Київ пров. Ковальського, будинок №19 офіс 147, );

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 жителька АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Суддя

Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області Майстер І.П.