СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 року Солом`янський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Кицюк В.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2025 року позивач звернулась до суду із вищезазначеним позовом, у якому просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, у розмірі 7000 грн щомісячно, починаючи з 24 березня 2025 року і до закінчення дочкою навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що позивач ОСОБА_1 є донькою відповідача ОСОБА_2 . Позивач є здобувачем вищої освіти, а саме студентом 2 курсу Навчально-наукового інституту менеджменту та психології ДЗВО «Університет менеджменту освіти», форма навчання денна, термін навчання з 01 вересня 2024 року по 30 червня 2027 року, загальна вартість платної освітньої послуги становить 68400,00 грн. Крім того, позивач навчається на 2 курсі навчально-наукового інституту економічної безпеки та митної справи Державного податкового університету, термін навчання 2 роки 10 місяців, вартість навчання становить 80097,00 грн. У зв`язку із денною формою навчання, у позивача відсутня можливість працевлаштуватись та одержувати будь-які додаткові джерела доходу, стипендії та інших коштів позивач не отримує. На неодноразові прохання до відповідача про надання матеріальної допомоги, останній не звертає уваги. Відповідач є працездатним, стан здоров`я дозволяє працювати, відтак позивач вважає, що відповідач може сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 26 березня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін та витребувано у ГУ ДФС в м. Києві відомості про одержані доходи за 2022-2024 роки ОСОБА_2

22.05.2025 до суду надійшла відповідь ГУ ДФС в м. Києві на ухвалу суду про витребування доказів.

Відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 14 квітня 2006 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якої є ОСОБА_2 , матір`ю - ОСОБА_3 .

Відповідно до копії договору №46 про надання платної освітньої послуги від 15 серпня 2024 року, укладеного між ДЗВО «Університет менеджменту освіти» та ОСОБА_1 , відповідно до якого загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 68400 грн.

Згідно з копією договору №24044943 про навчання в Державному податковому університеті (за кошти фізичних чи юридичних осіб) від 20 серпня 2024 року, укладеного між Державним податковим університетом та ОСОБА_1 , відповідно до якого виконавець бере на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника здійснити навчання ОСОБА_1 на заочній формі навчання за освітнім ступенем бакалавра, назва спеціальності 076 Підприємництво та торгівля, строк навчання 2 роки 10 місяців, Навчально-науковий інститут економічної безпеки та митної справи. Загальна вартість освітньої послуги на момент укладання договору становить 80097 грн.

Відповідно до копії довідки в.о. директора навчально-наукового інституту економічної безпеки та митної справи від 20 лютого 2025 року №1500, ОСОБА_1 дійсно навчається на 2-му курсі (заочна форма навчання) навчально-наукового інституту економічної безпеки та митної справи Державного податкового університету за першим (бакалаврським) рівнем вищої освіти спеціальності 076 «Підприємництво та торгівля» за рахунок коштів фізичних (юридичних) осіб. Дата закінчення 2027.

Згідно з ч.2 ст.27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до положень ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини (ч.2 ст.166 СК України).

Статтею 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно зі ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину до досягнення нею повноліття (ст.185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка передбачає, зокрема обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Як роз`яснено в п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу .

Зазначена правова позиція висловлена у Постановах Верховного Суду від 24 січня 2019 року у справі №225/1447/16-ц та від 17 квітня 2019 року у справі №644/3610/16-ц.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка).

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Разом з тим, судом при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу та проживання за місцем його знаходження.

Аналогічна правова позиція висвітлена в Постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі №761/10510/17.

Відтак, з системного аналізу вказаних норм слідує, що під час розгляду справ за позовом про стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання, підлягають доказуванню та встановленню обставини, зокрема, потреба повнолітньої дитини в матеріальній допомозі у зв`язку з продовженням навчання та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Враховуючи надані матеріали та докази, а також встановлені обставини, суд дійшов висновку, що відповідач здатний надавати матеріальну допомогу дочці, яка продовжує навчання.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ст.191 СК України).

Враховуючи викладене, виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Оскільки позивач за даною категорією справ звільнений від сплати судового збору, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст.12, 81, 141, 263-265, 274-279, 430 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 / ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 / на користь ОСОБА_1 / ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 АДРЕСА_1 / аліменти на утримання доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання у розмірі 4500 (чотири тисячі п`ятсот) грн 00 коп, щомісячно, починаючи з 24 березня 2025 року і до закінчення дочкою навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 / ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 / на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Вікторія КИЦЮК