Справа № 562/287/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

"19" червня 2025 р.

Здолбунівський районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді Кушніра О.Г.,

секретар судових засідань Бєлявська А.С.,

учасники справи: позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача-адвокат Зражевська Я.О.,

відповідач ОСОБА_2

представник відповідача-адвокат Ноцький О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Здолбунів Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

У поданій заяві позивач ОСОБА_1 просить звільнити його від обов`язку сплачувати раніше призначені на доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі судового наказу аліменти, починаючи з 18 жовтня 2024 року, мотивуючи тим, що донька відмовилася переїжджати разом з матір`ю на нове місце проживання, залишилася проживати з ним та перебуває на його утриманні, а не стягувача аліментів ОСОБА_2 .

Заявою від 05 березня 2025 року позивач збільшив позовні вимоги та просить також стягнути на його користь з ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі частки доходу відповідача, але на менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову та до досягнення донькою повноліття.

Відзив на позов відповідач не подавала.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали повністю.

Відповідач та її представник позовні вимоги не визнали.

Заслухавши учасників справи, з`ясувавши обставини справи та дослідивши матеріали справи суд дійшов такого висновку.

Установлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Здолбунівського районного управління юстиції у Рівненській області 07 травня 2014 року.

Судовим наказом в справі №562/1172/24 від 15 квітня 2024 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 10 квітня 2025 року і до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 18 червня 2024 року зареєстрований 02 серпня 2008 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Після розірвання шлюбу між сторонами їх малолітня донька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 залишилась проживати з батьком окремо від матері та рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 18 жовтня 2024 року місце проживання останньої визначено з батьком ОСОБА_1 .

А згідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини четвертої статті 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Зазначена норма не визначає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому ними можуть бути будь які обставини, що з урахуванням інтересів дитини змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів.

Згідно положень ст.3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

За своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає з дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

Відповідно до частин першої та другої статті 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Допитана в якості свідка відповідач ОСОБА_2 проживання окремо від доньки підтвердила та визнала, що за таких обставин є логічним звільнення ОСОБА_1 від обов`язку сплачувати їй аліменти на доньку ОСОБА_3 за судовим наказом, який вона на примусове виконання до виконавчої служби не подавала.

Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст.181 цього ж Кодексу встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно частин 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно довідки Відділу освіти, молоді та спорту виконавчого комітету Полонської міської ради Хмельницької області від 06 березня 2025 року ОСОБА_2 працює в Полонському ліцеї №1 та за період з 11 листопада 2024 року по 28 лютого 2025 року отримала 34008 грн. 13 коп. доходу.

При визначенні розміру аліментів суд враховує думку позивача, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів та інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.182 СК України).

При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України).

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Доводи представника відповідача, про те, що позивачем обраний неправильний спосіб захисту, оскільки відповідно до ч.7 ст.170 ЦПК України в разі видачі судового наказу повинен був звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, є помилковими виходячи з предмету позову в даній справі, яким є звільнення від сплати аліментів на дитину, а не зменшення розміру аліментів.

Позовна заява до суду надійшла 28 січня 2025 року, а тому відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України з указаної дати повинні стягуватися аліменти.

Ураховуючи, що позивач при подачі позову про стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору, суд відповідно до ст.141 ЦПК України при ухваленні рішення присуджує стягнення судового збору з відповідача в прибуток держави у розмірі 1211 грн. 20 коп. та понесені витрати в сумі 1211 грн. 20 коп. на користь позивача.

Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.258-273, 351 355, 430 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Звільнити ОСОБА_1 від обов`язку сплачувати на підставі судового наказу Здолбунівського районного суду Рівненської області від 15 квітня 2024 року в справі №562/1172/24 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 18 жовтня 2024 року.

Стягувати з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована по АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований по АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання їх доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 січня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 та користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. та в доход держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанціїпротягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлено 25 червня 2025 року.

Суддя: