РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2025 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді - Галінської В.В.

секретар судового засідання - Калетинець Т.В.

справа № 569/24231/24,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Профіт Файненс"

відповідач - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні порядку спрощеного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Профіт Файненс" до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Представник ТОВ «Профіт Файненс» звернувся до суду з позовом вказуючи, що 10 липня 2013 року ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» надав у кредит ОСОБА_1 кошти в розмірі 10 000,00 грн., згідно заяви № 001-17752-100713. У відповідності до умов договору, кредитні кошти надано на 36 місяців, шляхом перерахування на поточний рахунок відповідачки за реквізитами, вказаними у заяві, а відповідачка була зобов`язана сплатити проценти в розмірі 9,99 % річних за користування кредитом та комісію в розмірі 3,49 % в місяць за обслуговування кредитної заборгованості. 02 червня 2020 року між ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» та ТОВ «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» був укладений Договір № 2253/К про відступлення прав вимог, відповідно до якого, право вимоги до позичальниці ОСОБА_1 за Кредитним договором відступлено Позивачу. Зазначає, що станом на дату звернення до суду з позовом, розмір заборгованості відповідачки за Кредитним договором становить 11326,93 грн. (основна сума заборгованості 4744,17 грн.; заборгованість за нарахованими процентами по кредиту 6023,91 грн.; сума 3 % річних від основної суми заборгованості за період прострочення повернення кредиту 246,22 грн.; сума 3% річних від суми процентів за період прострочення повернення відсотків 312,63 грн.), яку просить стягнути на користь позивача, а також судові витрати, що включають в себе при подачі позову сплачений судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу.

Ухвалою суду від 27 грудня 2024 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

04 лютого 2025 року від представника відповідача до суду було подано відзив та зроблено заяву про застосування строків позовної давності. Заяву обґрунтовано тим, що позивачем не надано до суду розрахунку заборгованості та підтвердження видачі кредиту. В будь-якому випадку кредитор мав можливість звернутись з позовом до 11 липня 2019 року (в межах строків позовної давності).

31 березня 2025 року від представника ТОВ «Профіт Файненс» до суду надійшла відповідь на відзив.

30 квітня 2025 року представником відповідача подані заперечення на відповідь на відзив.

Представниками сторін були подані клопотання про слухання справи за їх відсутності.

Суд, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, приходить до таких висновків.

10 липня 2013 року між ПАТ "Дельта Банк" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір згідно заяви № 001-17752-100713, відповідно до якої відповідачці було надано кредит в сумі 10 000,00 грн., а вона в свою чергу зобов`язалася сплатити проценти в розмірі 9,99 % річних за користування кредитом, комісію в розмірі 3,49 % в місяць за обслуговування кредитної заборгованості та погашати кредитну заборгованість не пізніше 28 числа кожного місяця шляхом зарахування грошових коштів в сумі 672,00 грн. відповідно до графіку платежів строком на 36 місяців. Долучено також Інформацію (довідка) про кредит № 001-17752-100713 від 10 липня 2013 та Анкету позичальника.

Відповідно до Графіку платежів (Додаток № 1 до Заяви), останньою датою платежу визначено 10 липня 2016 року.

Виконання зобов`язань ПАТ "Дельта Банк" за вказаним кредитним договором підтверджено меморіальним ордером від 10 липня 2013 року про перерахунок ПАТ «КБ «Надра» грошових коштів в сумі 10 000,00 грн. на банківський рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 .

02 червня 2020 року між ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "Профіт Файненс" був укладений договір № 2253/К про відступлення права вимоги, відповідно до якого відступлено право вимоги в тому числі і до відповідачки, ОСОБА_1 на суму 10768,08 грн.

У позовній заяві також наведено розрахунок 3 % річних від простроченої суми кредиту 246,22 грн. та 3 % річних від простроченої суми процентів 312,63 грн.

Згідно з копією платіжного доручення № 48 від 26 травня 2020 року, ТОВ «Профіт Файненс» перерахувало АТ «Дельта Банк» грошові кошти у розмірі 1 800 000 грн. за придбаний актив.

Відповідно до копії платіжного доручення № 49 від 27 травня 2020 року, ТОВ «Профіт Файненс» перерахувало АТ «Дельта Банк» грошові кошти у розмірі 688 200 грн. за придбаний актив.

Право на звернення до суду за захистом, закріплене ст. 4 ЦПК України, кореспондується зі ст. 256 ЦК України, яка встановлює для особи часові межі для звернення до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу та називає їх позовною давністю.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Позовна давність обчислюється за загальними правилами обчислення цивільно-правових строків. Позовна давність установлюється в законі з метою упорядкування цивільного обороту за допомогою стимулювання суб`єктів, права чи законні інтереси яких порушені, до реалізації права на їх позовний захист протягом установленого строку.

Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність установлюється тривалістю в три роки.

Згідно із ч.1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Нормою ч. 2 ст. 267 ЦК України встановлений обов`язок суду прийняти позовну заяву про захист цивільного права або інтересу, незалежно від спливу позовної давності. В той же час, відповідно до ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідач у поданому до суду відзиві просила застосувати строки позовної давності у даному спорі і залишити позов без задоволення саме з цих підстав.

Водночас, відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», суд, встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1ст. 509 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Правові позиції щодо застосування положень ст. 1048 ЦК України та, зокрема, можливості нарахування процентів поза межами строку кредитування, були викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), і Верховний Суд послідовно дотримується такої позицїї.

Припис абзацу 2 частини 1 статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише в межах погодженого сторонами строку кредитування.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

У постанові від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду уточнила власний правовий висновок щодо можливості нарахування процентів поза межами строку кредитування, визначивши, що в разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за користування кредитом (ст. 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором.

Якщо умови кредитного договору передбачають можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування, судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, мали на увазі сторони встановлення нарахування процентів як міри відповідальності в певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. «verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem», тобто «слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав»)

Так, у Заяві позичальника від 10 липня 2013 року визначено розмір процентної ставки - 9,99 % річних (процентна ставка є фіксованою). Заява не містить умов, які передбачають можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування.

Пунктом 3.1. Заяви передбачалось, що погашення кредитної заборгованості здійснюється щомісячно не пізніше 10 числа кожного місяця, шляхом зарахування суми грошових коштів у сумі 672,00 грн. у відповідності до Графіку платежів.

Відповідно до п. 4 Заяви, в разі порушення строків сплати Платежів, Банк має право з наступного календарного дня за передбаченим днем сплати Платежу нарахувати та стягнути штрафні санкції в розмірі 10 % суми невиконаного зобов`язання, але не менше та/або не більше 150.00 грн.

Таким чином, оскільки кінцевий строк кредитування згідно умов договору було визначено 10 липня 2016 (дата внесення останнього платежу), Банк не мав права нараховувати відсотки, передбачені Заявою, після цієї дати.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (частина перша статті 517 ЦК України).

Згідно наданого витягу з додатку до Договору про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Профіт Файненс» прийняло право вимоги до боржниці ОСОБА_2 на загальну суму 10768,08 грн., що включає заборгованість за тілом кредиту 4744,17 грн., заборгованість за нарахованими процентами 6023,91 грн., 0 грн. заборгованість по комісіях.

Крім іншого, у позовній заяві зазначено, що ТОВ «Профіт Файненс» повідомляє суд, що оригінали всіх документів, зазначених у додатках позову, знаходяться у позивача, інших доказів, які позивач не може надати суду немає.

Також, суд звертає увагу на те, що позивачем не надано до суду розрахунку заборгованості на підставі якого можливо встановити, яким чином здійснювалися нарахування заборгованості.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК Україну).

Таким чином, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження вимог щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, не надано інформації яким чином виникла заборгованість ОСОБА_1 , чи вносились нею платежі відповідно до Графіку платежів чи в іншій сумі; коли вона порушила (порушувала) зобов`язання по поверненню кредиту; чи нараховувались та стягувались штрафні санкції; протягом якого часу проводилось нарахування процентів та ін.

За таких обставин, суд позбавлений можливості перевірити правильність визначеної суми заборгованості, право вимоги до якої прийняло ТОВ «Профіт Файненс», а отже, позовні вимоги щодо стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором не доведені. Відтак, не можуть бути задоволені і похідні позовні вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних від простроченої суми кредиту та 3 % річних від простроченої суми процентів.

Оскільки, у задоволенні позовних вимог суд відмовляє, відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

У позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Профіт Файненс" до ОСОБА_1 про стягнення коштів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до Рівненського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Сторони по справі:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Профіт Файненс", вул. Богдана Хмельницького, 212, офіс 413, м. Львів,

відповідач - ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2

Суддя -