Справа № 342/452/25
Провадження № 2-о/342/86/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2025 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої судді Андріюк І.Г.,

секретаря судового засідання Малик Г.В.,

з участю:

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника Дирбавки Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Городенка в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Дирбавка Роман Мирославович, заінтересована особа - Городенківська міська рада про встановлення факту постійного спільного проживання,

в с т а н о в и в:

Адвокат Дирбавка Р.М. через систему «Електронний суд» звернувся до суду з заявою в інтересах ОСОБА_1 та просить встановити факт постійного спільного проживання заявника разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви представник заявника зазначив, що заявник ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Сороки Гвіздецького району Станіславської області. Його мамою є ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

До спадкового майна ОСОБА_3 належать земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площами 0,1531 га, 0,2242 га та 0,2273 га.

Постановою державного нотаріуса Городенківської державної нотаріальної контори Коломийського району Івано-Франківської області від 18.04.2025 № 468/02-31 заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, належне його матері ОСОБА_2 , оскільки він не був зареєстрований разом з спадкодавцем на день її смерті і не подав у встановлений законом термін до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом. Свідоцтво про справо на спадщину після смерті ОСОБА_2 не видавалося.

З 2008 року і до дня смерті матері заявник постійно проживав без реєстрації разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки внаслідок погіршення стану здоров`я вона потребувала постійного стороннього догляду та допомоги по господарству. Оскільки заявник є єдиною дитиною у своїх батьків, тому обов`язки по догляду за мамою взяв на себе, був відповідальний за похорон матері.

Встановлення факту постійного спільного проживання заявника разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , по АДРЕСА_1 має для нього юридичне значення, оскільки дозволить йому реалізувати права спадкоємця.

Ухвалою суду від 09.05.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, справу постановлено розглядати в порядку окремого провадження.

Заявник та його представник адвокат Дирбавка Р.М. у судовому засіданні підтримали заявлені вимоги з наведених у заяві підстав, заяву просили задовольнити в повному обсязі.

Заінтересована особа - Городенківська міська рада через систему «Електронний суд» 02.06.2025 надіслала до суду заяву про розгляд справи без участі представника міської ради за наявними в матеріалах справи документами, рішення просить прийняти відповідно до вимог чинного законодавства.

Дії заінтересованої особи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи.

У постанові Верховного Суду від 5 вересня 2022 року у справі №1519/2-5034/11 (провадження № 61-175сво21) зазначено, що згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. З урахуванням розумності положення ч.5 ст.268 ЦПК України слід розуміти так: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати в резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте в разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не збігатимуться, це не є порушенням прав сторін.

Суд, заслухавши вступне слово заявника, його представника - адвоката Дирбавки Р.М., свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , дослідивши письмові докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, дійшов наступного висновку.

Згідно ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Статтею 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що батьками заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , актовий запис № 6 від 16 лютого 1956 р., що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 31 грудня 1956 р. Слобідською сільською радою Гвіздецького району Станіславської області.

Батьки заявника ОСОБА_6 , 1929 року народження, та ОСОБА_7 , 1932 року народження, перебували у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 1 від 15 січня 1952 р., про що свідчить копія свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 , виданого 18.04.1952 Гвіздецьким Райбюро ЗАГС.

Батько заявника ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис за № 10 від 02 листопада 2004 р., про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 02 листопада 2004 р. виконавчим комітетом Сороківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області.

Мати заявника ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 84 роки у с. Сороки Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 11 від 14 грудня 2015 р., що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 14 грудня 2015 р. виконкомом Сороківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина.

До спадкового майна ОСОБА_2 входять земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Сороківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, площею 0,2273 га, кадастровий номер :05:001:0177, площею 0,2242 га, кадастровий номер :03:002:0043 та площею 0,1531 га, кадастровий номер :04:001:0363, що належали спадкодавцю згідно Державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЯЖ № 636007, серії ЯЖ № 636008 та серії ЯЖ № 636010, виданих 12.12.2008 Городенківською районною державною адміністрацією.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, - визначено ч.1 ст.1221 ЦК України.

Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки визначено ст. 1261 ЦК України.

Згідно ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, належне матері, заявник звернувся до державного нотаріуса Городенківської державної нотаріальної контори із відповідною заявою. Розглянувши подані заявником документи, нотаріус постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18 квітня 2025 року № 468/02-31 відмовила заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, належне матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , з посиланням на те, що заявник ОСОБА_1 на день смерті спадкодавця разом з нею не був зареєстрований і не подав у встановлений законом термін до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом, хоча фактично проживав разом з матір`ю.

Копією Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 78104296 від 23.08.2024, наданою Городенківською державною нотаріальною конторою, стверджується, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заводилася.

Відповідно до ч.3, ч.5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Підпунктами 3.19, 3.20 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, визначено, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. Факт постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини підтверджується: витягом з реєстру територіальної громади; довідкою про реєстрацію місця проживання; іншим документом, що може підтверджувати відповідний факт (паспортом громадянина України, виготовленим у формі книжечки, з відміткою про реєстрацію постійного місця проживання громадянина, якщо спадщина відкрилась до 01 грудня 2021 року, рішенням суду тощо).

Згідно роз`яснень, викладених у пунктах 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» № 7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно із ч.2 ст.3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 3.06.99 №5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Згідно статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені цим Законом.

Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово визначено ч.1 ст.29 ЦК України.

Заявник ОСОБА_1 з 18.07.1977 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що стверджується копією витягу з реєстру Городенківської територіальної громади № 2024/011601264, сформованого 25.09.2024.

Мати заявника ОСОБА_2 на день смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) проживала і була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; з нею з 2008 року до дня смерті без реєстрації проживав її син ОСОБА_1 , що підтверджується копією довідки № 19/52, виданої 03.04.2025 Сороківським старостинським округом Городенківської міської ради.

ОСОБА_1 був відповідальний за похорон своєї мами ОСОБА_2 , 1931 р.н., що стверджується копією довідки, виданої 02.04.2025 настоятелем церкви Вознесіння Господнього с. Сороки.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суду підтвердили, що ОСОБА_1 проживав з матір`ю після смерті батька, є її єдиним сином, доглядав ОСОБА_2 , допомагав їй по господарству, після смерті матері проводив її поховання.

Відсутність реєстрації місця проживання заявника за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами.

Наведений висновок зробив Верховний Суд у справі№484/747/17 від 10.01.2019.

Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України № 6-7165св09 від 03 листопада 2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6048327св14 від 11 листопада 2015 року, ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-20158св15 від 21 жовтня 2015 року.

У судовому засіданні здобуто достатньо доказів на підтвердження факту постійного проживання заявника разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно роз`яснень, викладених у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини надасть заявнику змогу оформити право на спадщину за законом на нерухоме майно спадкодавця. Крім того, встановлення даного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, оскільки судом не встановлено інших спадкоємців першої черги за законом після смерті ОСОБА_2 . Чинним законодавством не передбачено іншого (позасудового) порядку встановлення зазначеного факту.

Враховуючи те, що встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем начас відкриття спадщини необхідно заявнику для оформлення спадкових прав, іншого порядку встановлення такого факту законом не визначено, встановлення даного факту не порушує прав інших осіб, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши наявні у справі докази, приходить до переконання, що заявлені представником заявника вимоги слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 293-294, 315, 319, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Дирбавка Роман Мирославович, заінтересована особа - Городенківська міська рада про встановлення факту постійного спільного проживання задовольнити.

Встановити факт постійного спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Учасники справи:

- заявник ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ;

- представник заявника адвокат Дирбавка Роман Мирославович, адреса робочого місця адвоката: вул. Демчука, буд.3, літ.А, м. Городенка, Коломийський район, Івано-Франківська область, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ;

- заінтересована особа Городенківська міська рада Івано-Франківської області, місцезнаходження: вул. Тараса Шевченка, буд.77, м. Городенка, Коломийський район, Івано-Франківська область; .

Повний текст судового рішення складено 26.06.2025.

Суддя: Андріюк І.Г.