Справа № 686/3919/25
РІШЕННЯ

Іменем України

02.07.2025 року селище Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Шевчик О.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Фурман Н.Л.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні селища Ярмолинці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики в розмірі 19 240 доларів США. Також просить стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в сумі 7 979 грн. 47 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 01.11.2023 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, відповідно до якого відповідач позичив у позивача грошові кошти в сумі 19 240 доларів США, що підтверджується розпискою. Строк повернення коштів за вказаною розпискою 01 листопада 2024 року. Станом на 01 листопада 2024 року відповідач грошові кошти не повернув, навіть частково.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Просила позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 01.11.2023 року ОСОБА_3 написав розписку, відповідно до якої він отримав у ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 19 240 доларів США, котрі зобов`язався повернути до 01.11.2024 року.

Факт написання розписки відповідачем не оспорювався, а тому виникнення боргового зобов`язання за договором позики є встановленим належним доказом, а саме оригіналом даної розписки (а.с.52).

Сума заборгованості за розпискою на час звернення з позовом до суду становить 19 240 доларів США, що в еквіваленто у гривні за офіційним курсом НБУ станом на 10.02.2025 - 797 946,292 грн. (19 240х41,4733).

Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За умовами ч.1 ст.14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Як передбачено частиною першою статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Відповідно до ч.1 ст.533 ЦК України, грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Згідно з ч.2 ст.533 ЦК України, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

У частині третій статті 533 ЦК України закріплено, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

В постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі 373/2054/16-ц та у справі №464/3790/16-ц зазначено, що у разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству.

У договорі позики (розписці) від 01.11.2023, укладеному між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зазначені усі істотні умови договору позики: сторони договору, грошова сума позики, строк користування. На підтвердження укладення договору позики та його умов відповідач надав позивачу розписку, яка свідчить про факт укладення договору та про факт передачі грошової суми позичальнику.

З огляду на те, що відповідачем не надано іншого розрахунку заборгованості, розрахунок позивача не спростований, відомості про відсутність заборгованості не надані, а відтак має місце порушення відповідачем умов укладеного між сторонами договору позики від 01.11.2023 року, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 19 240 доларів США.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України,з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 7 979 грн. 47 коп.

Керуючись ст. ст.12,13,77-81,141,263-265 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) заборгованість за договором позики в розмірі 19 240 (дев`ятнадцять тисяч двісті сорок) доларів США.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 7 979 (сім тисяч дев`ятсот сімдесят дев`ять) грн.47 коп.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Шевчик О.М.