Справа №504/2322/25
Провадження №2-о/504/221/25
Доброславський районний суд Одеської області
УХВАЛА

12.06.2025с-ще Доброслав

Доброславський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді - Барвенка В.К.,

секретаря Ориник М.В., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 5, с-ще. Доброслав, заяву адвоката Голосова Ю.В. в інтересах ОСОБА_1 , про залишення без руху заяви ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за участі заінтересованої особи - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про видачу обмежувального припису, -

за участі заявниці- пані ОСОБА_2 ,

адвокатів пана ОСОБА_3 , пана ОСОБА_4 , -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді у Доброславському районному суді Одеської області перебуває вказана цивільна справа.

В судовому засіданні адвокат Голосов Ю. в інтересах ОСОБА_1 просив суд залишити без руху заяву ОСОБА_5 , послався на те, що фактично подана позовна заява, у ній визначений статус позивача та відповідача, що не відповідає вимогам статті 350-4 ЦПК України.

Крім того, адвокат Голосов Ю. вважав, що заявниця долучила до матеріалів справи не належним чином засвідчені копії доказів, та не надано реальних доказів, які підтверджують викладені у заяві обставини.

Також адвокат Голосов Ю. послався на те, що за формою заява не відповідає вимозі процесуального закону, оскільки не містить чіткого місця проживання як заявниці так і заінтересованої особи, відсутні індексі та адреси електронної пошти.

Представник заявниці- адвокат Олійник М. заперечував, вказав, що зазначення статусу учасників процесу як позивача та відповідача є процедурною помилкою, вказав, що фактично заявниця вважає кривдником (заінтересованою особою) пана ОСОБА_6 .

Відсутність у заяві поштових індексів та електронної пошти, на думку адвоката Олійник М., не є достатньою підставою для залишення заяви без руху.

Адвокат Олійник М. вважав, що у задоволенні заяви адвоката Голосова Ю. слід відмовити.

Доводи адвоката Олійник М. підтримала пані ОСОБА_7 .

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку:

Суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Відповідно до статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) заявника та заінтересованої особи, їх місце проживання чи перебування, поштовий індекс, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, у разі якщо заява подається особою, зазначеною у пунктах 3 і 4 частини першої статті 350-2 цього Кодексу, - процесуальне становище особи, яка подає заяву, із зазначенням її імені (прізвища, імені та по батькові), місця проживання чи перебування, поштового індексу, відомих номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти, а також ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) дитини або недієздатної особи, в інтересах якої подається заява, місце її проживання чи перебування, поштовий індекс, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, якщо такі відомі;

3) обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Судом встановлено, що справа зареєстрована в окремому провадженні.

В заяві дійсно визначений статус учасників процесу як позивач та відповідач.

Разом із тим, в судовому засіданні сама заявниця та її адвокат Олійник М. підтвердили, що статус кривдника (заінтересованої особи) має саме пан ОСОБА_8 .

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.

У рішенні від 13 січня 2000 року у справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" та у рішенні від 28.10.1998 у справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що право на доступ до суду має "застосовуватися на практиці і бути ефективним" (рішення у справі Bellet v. France від 04 грудня 1995 року). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа "повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права" (рішення у справах "Bellet v. France" та "Nunes Dias v. Portugal").

Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення у справі "Perez de Rada Cavanilles v. Spain").

Також Європейським судом з прав людини зазначено, що "надмірний формалізм" може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (рішення у справах "Zubac v. Croatia", "Beles and Others v. the Czech Republic", №47273/99, пп. 50-51 та 69, та "Walchli v. France", № 35787/03, п. 29).

При цьому Європейський суд з прав людини провів лінію між формалізмом та надмірним формалізмом. Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Надмірний же формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.

Отже, як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 грудня 2018 року у справі П/9901/736/18 (провадження №11-989заі18) згідно з практикою Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі №640/3040/21.

Питання залучення заінтересованої особи у справах про видачу обмежувального припису не врегульовано процесуальним законом.

Суд застосовує аналогію закону й аналогію права тоді, коли, на переконання суду, певні відносини мають бути врегульовані, але законодавство такого регулювання не містить, внаслідок чого є прогалина в законодавчому регулюванні. Зазначені висновки стосуються як матеріального, так і процесуального права. Відсутність у процесуальних кодексах положень про аналогію не є перешкодою для застосування такої аналогії (постанова Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 2-591/11, провадження № 14-31цс21).

Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі (ст. 51 ЦПК України).

Суд, зважаючи на позицію заявниці та її представника, вважає доцільним залучити до участі у справі в якості заінтересованої особи ОСОБА_1 , оскільки саме відносно нього як потенційного (можливого) кривдника йдеться у заяві ОСОБА_9 .

Відхиляючи доводи адвоката Голосова Ю. щодо відсутності я заяві посилань на поштовий індекс, електронну адресу, місця проживання заявниці, як підстави для залишення заяви без руху, суд вважає, що не допустить надмірної гнучкості, оскільки відсутність поштового індексу, засобів зв`язку, не зазначення місця реєстраційного обліку, не становить надмірного тягара для іншої сторони чи учасника процесу.

Суд нагадує, що нехтування процедурою, визначеною законодавством має місце тоді, коли існує ситуація, за якої негативні наслідки недотримання такої процедури переважають принцип розумності (доцільності, раціональності).

Доводи заяви про те, що подані докази не завірені належним чином копії відхиляються судом.

Порядок засвідчення копій документів визначений п. 5.27 Національного стандарту України, затвердженого Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 №55 «ДСТУ 4163-2003», відповідно до якого відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

До зави додані завірені копії документів, які містять слова «копія вірна» та підпис ОСОБА_9 .

Отже, пані ОСОБА_10 дотрималась процедурних вимог, які визначають правила завірення копій доказів (письмових документів).

Таким чином суд переконаний, що правових підстав для залишення заяви без руху не має.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 51, 258-260, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви адвоката Голосова Ю. в інтересах ОСОБА_1 про залишення без руху заяви ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за участі заінтересованої особи - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про видачу обмежувального припису, - відмовити.

Залучити до участі у справі в якості заінтересованої особи ОСОБА_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. К. Барвенко