Справа № 602/296/24
Провадження № 2/602/19/2025
ЛАНОВЕЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Тернопільської області
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"25" червня 2025 р. м.Ланівці
Лановецький районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді- Холява Л.І.,
секретар - Домчук В.І.,
розглянувши в письмовому провадженні у відкритому судовому засіданні в місті Ланівці цивільну справу за позовною заявою представника позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог: Служба у справах дітей Лановецької міської ради Кременецького району Тернопільської області, Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради про зміну способу участі матері у вихованні та спілкуванні з дитиною,-
Представник позивачки ОСОБА_4 ОСОБА_5 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_6 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог: Служба у справах дітей Лановецької міської ради Кременецького району Тернопільської області, Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради про зміну способу участі матері у вихованні та спілкуванні з дитиною.
В обґрунтування позовних вимог представник позивачки посилається на те, що постановою Тернопільського апеляційного суду від 08 червня 2023 року визначено способи участі та встановлено графік спілкування матері ОСОБА_4 з дитиною ОСОБА_7 . Зокрема, такий графік містить період часу з 10:00 год до 13:00 год. Однак, ОСОБА_4 була змушена виїхати з України до Канади, оскільки її місце проживання в Херсонській області окуповане російськими військами. Через різницю в часовому поясі, 10:00 год ранку в Україні це 04:00 год ранку в Канаді. А тому, для виконання рішення суду щодо побачень та спілкування з дитиною позивачці необхідно прокидатися о 03:45 год, щоб о 04:00 год за канадським часом здійснити дзвінок. Проте такі пробудження серед ночі негативно позначаються на самопочутті та стану здоров`я ОСОБА_4 , фактично у неї відсутній здоровий сон та вона постійно виснажена. Матір не бажає, щоб дитина бачила її постійно втомленою та виснаженою, а навпаки бадьорою та веселою. В зв`язку з наведеним, просить змінити графік побачень з дитиною, оскільки з урахуванням графіку дитини та її вікового розвитку можна вибрати час, який краще буде підходити їм обом, зокрема, з 15:00 год до 18:00 год.
При цьому представник позивачки просить змінити спосіб участі матері у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною: на час перебування ОСОБА_4 за межами України надати матері право на спілкування з дитиною особисто засобами телефонного та електронного зв`язку з урахуванням режиму дня дитини в І-ІІІ суботу та неділю місяця з 15:00 год до 18:00 год, кожного понеділка, середи, п`ятниці з 15:00 год до 18:00 год; на час перебування ОСОБА_4 на території України встановити графік спілкування матері з дитиною особисто у І-ІІІ суботу та неділю місяця з 15:00 год до 18:00 год в місцях призначених для повноцінного розвитку дитини культурно розважальних комплексах, парках, дитячих кімнатах, дитячих майданчиках, а також кожного понеділка, середи, п`ятниці з 15:00 год до 18:00 год.
Позивачка ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились, однак від представника позивачки до суду надійшла заява про розгляд справи у їхній відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_8 в судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про день, час та місце розгляду справи та не повідомили про причини неявки до суду.
Представник третьої особи - Служби у справах дітей Лановецької міської ради Кременецького району Тернопільської області Бельма Т.В. в судове засідання не з`явилася, подавши до суду заяву про розгляд справи у їхній відсутності, щодо рішення по справі покладається на думку суду.
Представник третьої особи - Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради Білінська Х.В. в судове засідання не з`явилася, подавши до суду заяву про розгляд справи у їхній відсутності, підтримала Висновок органу опіки та піклування щодо зміни способу участі матері у вихованні малолітньої дитини, затверджений рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 08 січня 2025 року №25.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого 27 травня 2021 року Олешківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .
Як вбачається з копії постанови Тернопільського апеляційного суду від 08 червня 2023 року, апеляційну скаргу ОСОБА_4 , інтереси якої представляє адвокат Назаренко Я.В. задоволено частково. Рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 04 січня 2023 року скасовано в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей Лановецької міської ради Кременецького району Тернопільської області про позбавлення батьківських прав та зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_6 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Служба у справах дітей Лановецької міської ради Кременецького району Тернопільської області, Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі матері у вихованні дитини.
Постановлено у цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей Лановецької міської ради Кременецького району Тернопільської області про позбавлення батьківських прав відмовлено.
Зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Служба у справах дітей Лановецької міської ради Кременецького району Тернопільської області, Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі матері у вихованні дитини задоволено частково.
Зобов`язано ОСОБА_6 усунути перешкоди ОСОБА_4 у спілкуванні з дитиною ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визначено способи участі ОСОБА_4 у вихованні дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом встановлення графіку спілкування матері з дитиною:
1) на час перебування ОСОБА_4 на території України у І-ІІІ суботу та неділю місяця з 10.00 год до 13.00 год. У перші три місяці з початку таких побачень вони повинні відбуватися в присутності батька дитини ОСОБА_6 , за бажанням дитини, в місцях культурно-розважального характеру призначених для повноцінного розвитку дитини;
2) на час перебування ОСОБА_4 за межами України в період воєнного стану надати матері право на спілкування з дитиною особисто засобами телефонного та електронного зв`язку з урахуванням режиму дня дитини у І-ІІІ суботу та неділю місяця з 10.00 год до 13.00 год.
Як вбачається з Висновку органу опіки та піклування щодо зміни способу участі матері у вихованні малолітньої дитини, затвердженого рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 08 січня 2025 року №25, орган опіки і піклування рекомендує змінити спосіб участі матері у вихованні дитини, а саме на час перебування ОСОБА_4 за межами України надати матері право на спілкування з дитиною особисто засобами телефонного зв`язку з урахуванням режиму дня дитини І-ІІІ суботу та неділю місяця з 15:00 год до 18:00 год; на час перебування ОСОБА_4 на території України встановити графік спілкування матері з дитиною особисто у І-ІІІ суботу та неділю місяця з 15:00 год до 18:00 год у місцях призначених для повноцінного розвитку дитини: культурно-розважальних комплексах, парках, дитячих кімнатах, дитячих майданчиках, а також кожного понеділка, середи та п`ятниці з 15:00 год до 18:00 год.
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (частина перша статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року).
Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою, десятою статті СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини (частина восьма статті 7 СК України).
Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
Положення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право на повагу до сімейного життя, поширюються, зокрема, і на відносини між дитиною та батьком. ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує.
У пункті 1 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Згідно з пунктом 3 статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини.
Згідно із статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (стаття 153 СК України).
Питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини (частини перша-третя статті 157 СК України).
Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 СК України), у тому числі, й на виховання обома батьками.
Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до частини другої статті 5 ЦПК України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Згідно зі статтею 18 СК України кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Способами захисту сімейних прав та інтересів, зокрема, є встановлення правовідношення; зміна правовідношення.
За заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання (стаття158 СК України).
Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами (частини перша, друга статті 159 СК України).
Тлумачення зазначених норм дозволяє зробити висновок, що будь-хто із батьків може звернутися до органу опіки та піклування для визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. У разі наявності спору про способи участі одного з батьків у вихованні дитини не виключається вирішення такого спору в судовому порядку незалежно від того, хто з батьків звертається з позовом (той, хто проживає з дитиною, чи той, хто проживає окремо) і визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї, що є ефективним способом захисту та не суперечить закону. Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 165/2839/19, від 23 лютого 2022 року у справі № 47/2136/20.
У постанові від 27 січня 2021 року у справі № 752/9697/19, Верховний Суд висловив правову позицію про те, що зміна обставин чи правовідносин, що мають істотне значення при визначенні способу участі одного з батьків у вихованні дитини, в тому числі з врахуванням віку дитини, її прихильності до кожного з батьків, не позбавляє права батьків у майбутньому звернутись до суду з позовом про встановлення іншого способу участі одного з батьків у вихованні дитини.
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За змістом статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Згідно зі статтею 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Статтею 88 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
В даній справі судом встановлено, що постановою Тернопільського апеляційного суду від 08 червня 2023 року у справі №602/743/21 суд постановив встановити час та дні для спілкування матері ОСОБА_4 з малолітньою донькою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Як вбачається з відмітки в копії закордонного паспорта ОСОБА_4 № НОМЕР_2 , позивачка 24 жовтня 2022 року перетнула кордон Канади.
Таким чином, суд приймає твердження представника позивачки про труднощі комунікації матері з дитиною в години встановлені для її спілкування з донькою на час перебування за межами України, так як часовий пояс України та Канади має суттєву різницю та ранні підйоми матері для спілкування з дитиною впливають на самопочуття та стан здоров`я ОСОБА_4 , що в свою чергу може впливати на почуття дитини.
Тому, на думку суду, є підстави для зміни графіку, а саме, годин спілкування ОСОБА_4 з малолітньою ОСОБА_7 на час перебування матері за межами України.
Суд приймає до уваги бажання матері брати участь у вихованні дитини та прагнення зробити спілкування з донькою більш якіснішим, що, на думку суду, відповідає також інтересам малолітньої ОСОБА_7 , адже участь обох батьків у вихованні дітей є необхідним дитині для повного та гармонійного розвитку.
Також, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою (частина четверта статті 19 СК України).
Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (частина п`ята статті19 СК України).
Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
Як було встановлено судом, органом опіки та піклування надано висновок, в якому вважає за доцільне змінити спосіб участі матері у вихованні дитини, а саме, на час перебування ОСОБА_4 за межами України надати матері право на спілкування з дитиною особисто засобами телефонного зв`язку з урахуванням режиму дня дитини І-ІІІ суботу та неділю місяця з 15:00 год до 18:00 год; на час перебування ОСОБА_4 на території України встановити графік спілкування матері з дитиною особисто у І-ІІІ суботу та неділю місяця з 15:00 год до 18:00 год у місцях призначених для повноцінного розвитку дитини: культурно-розважальних комплексах, парках, дитячих кімнатах, дитячих майданчиках, а також кожного понеділка, середи та п`ятниці з 15:00 год до 18:00 год.
Разом з тим, суд не погоджується із висновком, оскільки не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині зміни кількості побачень, встановлених постановою Тернопільського апеляційного суду від 08 червня 2023 року та зміни годин спілкування матері на час її перебування на території України, так як стороною позивача жодним чином не обґрунтовано підстави таких вимог та не наведено аргументів на їх підтвердження.
На підставі вище наведеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення в частині, яка стосується годин спілкування матері з дитиною на час перебування позивачки за межами України, в решті позовних вимог слід відмовити за відсутності наведених підстав для задоволення позову.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.12,81,197, 206, 211, 247, 259, 263-265, 352 ЦПК України, ст.ст. 7, 18, 19, 141, 142, 153, 157, 158, 159, 171СК України, суд,-
Змінити частково спосіб участі матері ОСОБА_1 у вихованні дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначений постановою Тернопільського апеляційного суду від 08 червня 2023 року, а саме:
- на час перебування ОСОБА_4 за межами України в період воєнного стану надати матері право на спілкування з дитиною особисто засобами телефонного та електронного зв`язку з урахуванням режиму дня дитини у І-ІІІ суботу та неділю місяця з 15:00 год до 18:00 год.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивнучастини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Л. І. Холява