Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
провадження №2/279/1192/25
Справа № 279/2279/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 року м.Коростень Житомирської області

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Волкової Н.Я., з секретарем Гонцовською Л.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін цивільну справу №279/2279/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши що 28.05.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" та ОСОБА_1 укладено Договір №500859-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями. ТОВ "Бізнес Позика" 28.05.2024 року направлено ОСОБА_1 , пропозицію (оферту) укласти Договір №500859-КС-001 про надання кредиту. 28.05.2024 року ОСОБА_1 , прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору №500859-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ "Бізнес Позика" направлено ОСОБА_1 , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-9996, на номер телефону НОМЕР_1 , котрий Боржником було введено/відправлено.

На підставі укладеного Договору відповідач отримав кредит у розмірі 10000 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язувався повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом. ТОВ "Бізнес Позика" свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало відповідачу грошові кошти шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_2 . Відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку чим утворилась заборгованість, загальний розмір якої станом на 31.03.2024 року становить 36086,38 грн., яка складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту 10000,00 грн., суми прострочених платежів по процентах 24586,38 грн. та суми прострочених платежів за комісією 1500,00 грн. Вказану суму заборгованості просить стягнути з відповідача, та понесені судові витрати.

Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач належним чином повідомлявся про судовий розгляд справи (копію ухвали про відкриття провадження у справі отримав 03.05.2025 року).

Представник відповідача направив відзив на позовну заяву, в якому просив ухвалити рішення, яким в позові відмовити в повному обсязі. Вважає, що позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Як випливає з матеріалів справи між сторонами існує спір щодо кредитних правовідносин які виникли на підставі договору №500859-КС-001 про надання кредиту. Як стверджує позивач станом на 31.03.2024 року утворилась заборгованість за Договором №500859-КС-001 про надання кредиту, в розмірі 36086,38 грн, що складається з: - Суми прострочених платежів по тілу кредиту 10000,00 грн; - Суми прострочених платежів по процентах 24586,38 грн; - Суми заборгованості по штрафам - 0,00 грн; - Суми прострочених платежів за комісією 1500,00 грн. Відповідач не заперечує про укладення між ним та позивачем кредитного договору №500859-КС-001 28.05.2024 року та отримання кредитних коштів. Також не заперечує про наявність заборгованості за тілом кредиту в сумі 10000 грн. Однак повністю заперечує укладення будь-яких договорів 31.03.2025 року. Також повністю заперечує про наявність заборгованості по прострочених платежах по процентах 24586,38 грн; - Суми прострочених платежів за комісією 1500,00 грн., за договором №500859КС-001 28.05.2024 року виходячи з наступного. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами 1, 2 статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною 1 статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статі 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Згідно Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», який відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі. У статті 1, 2 даного Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» закріплені гарантії соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей, за якими військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації. В частині 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» визначено, що військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Вищевказаний пункт Закону є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) закон не передбачає. Крім цього, дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення. Вказані висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26 грудня 2018 року у справі №522/12270/15-ц та від 11 грудня 2019 року у справі №521/7927/16-ц. На час виникнення спірних правовідносин відповідач був військовослужбовцем військової частини НОМЕР_3 , на даний час є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_4 . Вказане підтверджується копією військового квитка НОМЕР_5 . Крім того з довідки №2486/3250 від 10.04.2025, виданої військовою частиною НОМЕР_4 Міністерства оборони України вбачається, що відповідач дійсно перебуває на військовій службі за контрактом у військовій частині НОМЕР_4 . У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни відповідач до сьогодні проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_4 та постійно перебуває у місцях ведення активних бойових дій у зв`язку з цим він не мав можливості виконувати кредитні умови договору та тим більше отримувати будь-які листи з суду й відповідно реагувати якимось чином на них. Таким чином, у період виконання умов кредитних договорів, а також станом на момент ухвалення судом першої інстанції рішення, відповідач мав статус військовослужбовця Збройних Сил України та на нього поширювались пільги, передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовці та членів їх сімей», тобто до відповідача не може застосовуватись відповідальність у виді штрафних санкцій та пені за невиконання зобов`язань за користування кредитом, а відсутній обов`язок щодо сплати процентів за користування кредитом. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин позивачем не доведено факту існування зазначеної заборгованості. Щодо судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовнихвимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача (ч.1, п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України). Отож, беручи до уваги те, що позов задоволенню не підлягає судові витрати слід покласти на позивача.

Представник позивача направила відповідь на відзив, ознайомившись із текстом відзиву на позовну заяву відповідача, ТОВ "Бізнес Позика" вважає його необґрунтованим і безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню, зважаючи на наступне. Щодо правової позиції сторони відповідача: у Відзиві на позовну заяву сторона відповідача не заперечує наступних юридичних фактів: - Укладення Кредитного договору з Позивачем; - Отримання кредитних коштів за Кредитним договором; - Наявність заборгованості за Кредитним договором. Відповідно до ст.82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Звертають увагу суду, що у Відзиві на позовну заяву сторона відповідача заперечує: - Нарахування відсотків за користування кредитними коштами; - Нарахування комісії за отримання кредиту. Щодо норм Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» - Відповідно до ч.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Беручи до уваги зазначене вище, ч.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» НЕ передбачено списання комісії за надання кредиту за Кредитним договором. У своєму Відзиві на позовну заяву сторона відповідача зазначає, що позивач начебто не мав право нараховувати відповідачу проценти за Кредитним договором, посилаючись на норму ч.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», оскільки, відповідач перебуває на військовій службі. До свого Відзиву на позовну заяву сторона відповідача надала копію довідки від 10.04.2025 р. про те, що невідома особа перебуває на військовій службі (станом на дату виготовлення цієї довідки). Кредитний договір між позивачем та відповідачем був укладений 28.05.2024 р. Звертають увагу суду, що у доданій стороною відповідача до свого Відзиву на позовну заяву довідці не зазначено, з якого саме моменту невідома особа перебуває на військовій службі. Також, у цій довідці не зазначений РНОКПП особи, яка перебуває на військовій службі, що унеможливлює встановлення цієї особи, а саме встановлення того, чи є ця особа відповідачем по справі. Крім того, вищезазначена довідка створена 10.04.2025 р., тобто їй вже більше місяця, і якщо ця довідка справді стосується саме відповідача по справі, він вже міг бути демобілізований. У зв`язку з вищевикладеним, ч.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» НЕ підлягає застосуванню у даній справі, оскільки, сторона відповідача не надала жодних належних та достатніх доказів того, що протягом строку дії Кредитного договору відповідач був військовослужбовцем, на якого поширювалася дія вищезазначеної норми закону. Сторона відповідача не була позбавлена можливості отримати та надати суду «свіжу» довідку про перебування відповідача на військовий службі із зазначенням у такій довідці РНОКПП відповідача, а також зазначенням дати, з якої відповідач набув статусу військовослужбовця (якщо відповідач взагалі був чи є військовослужбовцем). Якщо відповідач не може отримати таку довідку самостійно (через перебування у зоні бойових дій тощо), його представник міг звернутися до військової частини з відповідним адвокатським запитом.

Щодо стягнення процентів за кредитним договором, порядку їх нарахування та розміру, слід зазначити наступне: Нормативно-правове обґрунтування обов`язку позичальника сплатити проценти за Кредитним договором відповідно до норм Цивільного кодексу України: Відповідно до ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ст.1048 ЦКУ позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ст.1054 ЦКУ за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.1056-1 ЦКУ процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Щодо обов`язку позичальника сплатити проценти за Кредитним договором відповідно до умов Кредитного договору: Відповідно до п.2.1. Кредитного договору, Кредитодавець надає Позичальнику грошові кошти на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та комісію за надання Кредиту у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика". Відповідно до п.2.4. Кредитного договору Стандартна процентна ставка в день становить 1,50000000, фіксована. Знижена процентна ставка в день становить 1,15288411, фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку. Згідно з п.3.2. Кредитного договору, протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за Кредитом, нараховуються за ставкою вказаною у п.2.4 Договору на залишок заборгованості по Кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, в залежності від дотримання Позичальником графіку платежів, що вказаний в п.3.2.3. та Додатку№1 до Договору і розраховується в порядку описаному нижче. Згідно з п.3.2.1.Кредитного договору, у разі якщо погашення Кредиту здійснюється згідно погодженого Сторонами графіку платежів, що наведений в п.3.2.3. та Додатку №1 до Договору, чи в разі дострокового повернення суми наданого Кредиту, то зобов`язання Позичальника по сплаті Процентів за користування Кредитом розраховуються відповідно до Зниженої процентної ставки, що вказана в п.2.4. Договору. Згідно з п.3.2.2. Кредитного договору, сторони домовились, що у разі якщо повернення Кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п.3.2.3. та Додатку №1 до Договору, (за виключенням дострокового повернення Кредиту), унаслідок чого виникає прострочка по Кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів то умови про нарахування Процентів за користування Кредитом за Зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою, що вказана в п.2.4. Договору. При цьому, нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п.3.2.3. та Додатку№1 до Договору, та до закінчення терміну дії Договору. Відповідно до п.3.2.3. Кредитного договору, сторони на момент укладення Договору встановили орієнтований графік платежів, припускаючи, що Позичальник буде його дотримуватись і застосовуватиметься Знижена процентна ставка. Встановлений цим пунктом Кредитного договору графік платежів передбачає сплату відповідачем платежів на погашення заборгованості за тілом, процентами та комісією за надання кредиту. Відповідно до п.4.2.1. Кредитного договору, Позичальник зобов`язаний виконувати цей Договір у порядку та в строки (терміни), встановлені Договором. Згідно з п.7.4.4. Кредитного договору, Позичальник підтверджує, що він ознайомлений з Договором та Правилами, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань, вважає їх справедливими та погоджується неухильно дотримуватись їх та, відповідно, уклав Договір з вільним волевиявленням. Кредитодавець жодним чином не обмежував час на ознайомлення Позичальника з умовами Кредитного договору та Правилами. Позичальник добровільно погодився з умовами Кредитного договору та погодився його виконувати. Якби Позичальника не влаштовували умови Кредитного договору, він міг його просто не укладати. Крім того, протягом строку дії Кредитного договору та/або його закінчення Позичальник не звернувся із заявою про розірвання Кредитного договору та/або визнання Кредитного договору недійсним в цілому або його окремих частин. Звертають увагу суду, що всі істотні умови Кредитного договору, зокрема тип кредиту, процентна ставка, комісія за надання кредиту (у випадку її встановлення), строк дії кредиту, графік платежів за кредитним договором тощо встановлені НЕ у Правилах надання кредитів чи Паспорті споживчого кредиту (за споживчими кредитами), а у Кредитному договорі, який уклав відповідач шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Також хочемо звернути увагу суду на те, що за Кредитним договором не нараховувалася жодна неустойка у формі пені чи штрафів. Кредитодавець не нараховував проценти поза межами строку дії Кредитного договору.

Щодо особливостей встановлення та нарахування процентів за Кредитними договорами ТОВ "Бізнес Позика": Як вже зазначалося вище, процентна ставка нараховується за кожен день користування Кредитом. Протягом строку кредитування, визначеного у цьому Договорі, плата за користування Кредитом нараховується на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за фактичне число календарних днів користування Кредитом, із урахуванням дня перерахування та дня повернення Кредиту. Кредитним договором встановлюється орієнтований графік платежів за Кредитним договором. Тобто, якщо Позичальник сплачує заборгованість за Кредитним договором згідно встановленого графіку платежів без порушень, йому дійсно потрібно було б сплатити за Кредитним договором суму орієнтовної загальної вартості кредиту, яка зазначена у Кредитному договорі. При цьому, порушення Позичальником графіку платежів закономірно призвело до збільшення загальної вартості кредиту, тому що процентна ставка нараховується за кожен день користування Кредитом на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за фактичне число календарних днів користування Кредитом, із урахуванням дня перерахування кредитних коштів та дня повернення Кредиту. Встановлення у Кредитному договору процентів, які нараховуються на залишок заборгованості за Кредитним договором, відповідає принципу свободи договору. Уклавши Кредитний договір Позичальник добровільно погодився з його умовами.

Щодо того, що ТОВ "Бізнес Позика" не нараховувала та не просить стягнути з відповідача неустойку (пеню чи штрафи), а також щодо неможливості зменшення нарахованих процентів за Кредитним договором: Хочуть звернути особливу увагу суду на те, що ТОВ "Бізнес Позика" не нараховувала та не просить Суд стягнути з відповідача на користь позивача жодну пеню чи штрафи. ТОВ "Бізнес Позика" просить стягнути з відповідача лише заборгованість по тілу та процентам, які були нараховані відповідно до умов Кредитного договору та норм Цивільного кодексу України. Згідно з ст.549 ЦКУ неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до п.6 розділу 4 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» у разі прострочення споживачем у період з 1 березня 2020 до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У тому числі, але не виключно, споживач у разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) зобов`язань за таким договором. Відповідно до вищевикладеного, у п.6 розділу 4 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» йдеться про звільнення Позичальників за прострочення виконання зобов`язань від відповідальності у формі пені та штрафу. Відповідно до п.6.3. Кредитного договору, у разі прострочення Позичальником дати сплати чергового платежу, визначеного графіком платежів, Кредитодавець має право нараховувати штраф за кожний випадок такого порушення строків сплат на початок наступного дня після дня обов`язкового платежу, визначеного графіком платежів, що встановлюється у розмірах, що наведені нижче, та Правил: 1) У разі прострочки на 1 день, розмір штрафу встановлюється в розмірі - 10 % від загальної суми простроченої заборгованості. 2) У разі прострочки на 2 дні, розмір штрафу встановлюється в розмірі - 20 % від загальної суми простроченої заборгованості. 3) У разі прострочки на 3 дні, розмір штрафу встановлюється в розмірі - 30 % від загальної суми простроченої заборгованості. Пунктом 6.3. Кредитного договору передбачена відповідальність Позичальника за прострочення у формі штрафу, але відповідно до позовних вимог, викладених позивачем у позовній заяві про стягнення заборгованості за кредитним договором до відповідача, та відповідно до доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за кредитним договором, ТОВ «Бізнес Позика» не нараховувала та не просить Суд стягнути з відповідача на користь позивача жодну пеню чи штрафи. ТОВ «Бізнес Позика» просить стягнути з відповідача лише заборгованість по тілу, процентам та комісії за надання кредиту, які були нараховані відповідно до умов Кредитного договору. Суд не має брати до уваги під час розгляду та вирішення справи висновки Великої Палати Верховного Суду у постановах від 15.02.2023 у справі №920/437/22 та 18.03.2020 у справі №902/417/18, оскільки у даній справі позивачем не нараховувались та не заявлись до стягнення штрафні санкції за порушення умов договору, що підтверджується матеріалами справи. Крім того, не слід ототожнювати проценти, які нараховуються протягом строку кредитування у відповідності до норм ЦК України в якості правомірної плати за користування кредитними коштами, наданими йому позивачем у відповідності до умов Кредитного договору (статті 1048 та 1056-1 ЦК України) та проценти, які нараховуються за порушення грошового зобов`язання, тобто у випадку, коли сума кредиту за Кредитним договором не повертається Позичальником у визначений ним строк (частина друга статті 625 ЦК України). Також хочемо звернути особливу увагу суду на те, що чинне національне законодавство не наділяє суд правом зменшення суми процентів за користування кредитом, які Позичальник зобов`язаний сплатити відповідно до умов Кредитного договору та норм Цивільного кодексу України. Посилання Позичальників на загальний принцип «розумності та добросовісності» не є правовою підставою для зменшення суми процентів за користування кредитом, які Позичальник зобов`язаний сплатити відповідно до умов Кредитного договору та норм Цивільного кодексу України. До аналогічних висновків неодноразово приходили суди апеляційної інстанції у справах за позовами ТОВ «Бізнес Позика» про стягнення заборгованості за Кредитними договорами, скасовуючи рішення судів першої інстанції, які: 1.Неправомірно прийшли до висновку, що нараховані за Кредитним договором проценти є начебто неустойкою (у формі пені чи штрафів); 2.Неправомірно ототожнили проценти, які нараховуються протягом строку кредитування у відповідності до норм ЦК України в якості правомірної плати за користування кредитними коштами, наданими йому Позивачем у відповідності до умов Кредитного договору (статті 1048 та 1056-1 ЦК України) та проценти, які нараховуються за порушення грошового зобов`язання, тобто у випадку, коли сума кредиту за Кредитним договором не повертається Позичальником у визначений ним строк; 3.Неправомірно зменшили суму заборгованості Позичальника за процентами, які були нараховані за Кредитним договором та підлягали стягненню з Позичальника, посилаючись на принцип «добросовісності та несправедливості».

Щодо того, що ТОВ "Бізнес Позика" НЕ нараховувала проценти за Кредитним договором поза межами строку дії Кредитного договору: До позовної заяви був доданий детальний розрахунок заборгованості за кредитним договором. На початку розрахунку заборгованості зазначено ПІБ позичальника, номер кредитного договору, дата надання кредиту, сума наданого кредиту, відсоткова ставка за користування кредитом, валюта кредиту, дата розрахунку заборгованості. У середній частині розрахунку заборгованості викладені таблиці із зазначенням наступної інформації: Перша колонка відповідний період (календарний день); Друга колонка (горизонтальна) розмір заборгованості за кредитним договором (із зазначенням окремо інформації щодо заборгованості за тілом кредиту, відсотками за користування кредитом та комісією, а також загальним розміром заборгованості за відповідний період (календарний день) та загалом (у самому кінці розрахунку заборгованості); Третя колонка (горизонтальна) розмір надходжень (платежів) за кредитним договором, які здійснював Відповідач (із зазначенням окремо інформації щодо надходжень (платежів) за тілом кредиту, відсотками за користування кредитом та комісією, а також загальним розміром надходжень (платежів) за відповідний період (календарний день) та загалом (у самому кінці розрахунку заборгованості); Четверта колонка (горизонтальна) залишок заборгованості за кредитним договором (із зазначенням окремо інформації щодо залишку заборгованості за тілом кредиту, відсотками за користування кредитом та комісією, а також загальним розміром залишку заборгованості за відповідний період (календарний день) та загалом (у самому кінці розрахунку заборгованості). У кінці розрахунку заборгованості зазначена поточна заборгованість клієнта, загальна заборгованість за кредитним договором станом на дату складання розрахунку заборгованості, в тому числі із зазначенням окремо заборгованості за тілом кредиту, заборгованості за відсотками за користування кредитом та заборгованості за комісією. Відповідно до п.2.7. Кредитного договору термін дії договору до 12.11.2024 р. Як ми бачимо з розрахунку заборгованості, сума заборгованості Відповідача за Кредитним договором після 12.11.2024 р. припинила змінюватися, у зв`язку із закінченням строку дії Кредитного договору. Оскільки розрахунок заборгованості, який був доданий Позивачем до позовної заяви формується автоматично, програма автоматично «протягнула» дати після закінчення строку дії Кредитного договору (після 12.11.2024 р.) до дати створення цього розрахунку заборгованості. У першій таблиці вищезазначеного розрахунку заборгованості зазначено, що він виконаний станом на 31.03.2025 р. Як ми бачимо з останньої горизонтальної таблиці розрахунку заборгованості, останньою датою у розрахунку є 31.03.2025 р., тобто дата, на яку розрахунок заборгованості був виконаний (створений). Відповідно до вищевикладеного, ТОВ "Бізнес Позика" не продовжувала строк дії Кредитного договору в односторонньому порядку, не нараховувала проценти після закінчення строку дії Кредитного договору, та не просить суд стягнути з відповідача жодні проценти, які начебто були нараховані після закінчення строку дії Кредитного договору. Суд не має брати до уваги під час розгляду та вирішення справи висновки Верховного Суду, які були викладені у постанові від 23.03.2018 у справі №444/9519/12 та у постанові від 23.05.2018 у справі №910/1238/17, оскільки у даній справі проценти користування кредитом НЕ нараховувались після закінчення строку дії кредитного договору та НЕ заявлялись до стягнення у позовних вимогах, що підтверджується матеріалами справи.

Щодо правомірності встановлення та стягнення заборгованості за комісією за надання кредиту (кредитних коштів), слід зазначити наступне: Щодо встановлення комісії за надання кредиту відповідно до умов Кредитного договору: Відповідно до п.2.1. Кредитного договору, Кредитодавець надає Позичальнику грошові кошти на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та комісію за надання Кредиту у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика". Відповідно до п.2.5. Кредитного договору комісія за надання Кредиту становить 1 500,00 грн. Відповідно до п.3.2.3. Кредитного договору, сторони на момент укладення Договору встановили графік платежів, припускаючи, що Позичальник буде його дотримуватись і застосовуватиметься Знижена процентна ставка. Встановлений цим пунктом Кредитного договору графік платежів передбачає сплату відповідачем платежів на погашення заборгованості за тілом, процентами та комісією за надання кредиту. Відповідно до п.4.2.1. Кредитного договору, Позичальник зобов`язаний виконувати цей Договір у порядку та в строки (терміни), встановлені Договором. Згідно з п.7.4.4. Кредитного договору, Позичальник підтверджує, що він ознайомлений з Договором та Правилами, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань, вважає їх справедливими та погоджується неухильно дотримуватись їх та, відповідно, уклав Договір з вільним волевиявленням. Кредитодавець жодним чином не обмежував час на ознайомлення Позичальника з умовами Кредитного договору та Правилами. Позичальник добровільно погодився з умовами Кредитного договору та погодився його виконувати. Якби Позичальника не влаштовували умови Кредитного договору, він міг його просто не укладати. Крім того, протягом строку дії Кредитного договору та/або його закінчення Позичальник не звернувся із заявою про розірвання Кредитного договору та/або визнання Кредитного договору недійсним в цілому або його окремих частин.

Щодо правомірності встановлення комісії за надання кредиту відповідно до Закону України «Про споживче кредитування»: Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про споживче кредитування" загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання обслуговування і повернення кредиту. Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування», для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: -доходи кредитодавця у вигляді процентів; -комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; -інші витрати споживача на супровідні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо). Крім того, Національний банк України, який є державним регулятором ринку фінансових послуг в Україні, своєю Постановою від 11.02.2021р. №16 затвердив «Правила розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит». Дані правила передбачають правомірність встановлення Кредитодавцем супровідних послуг за кредитом в тому числі і комісії за надання кредиту. Встановлення обов`язку по сплаті комісії за надання кредиту у кредитному договорі відповідає принципу свободи договору. Відповідач уклавши кредитний договір погодився зокрема сплатити комісію за надання кредиту.

Щодо того, що суду НЕ слід брати до увагу судовому практику щодо комісії ЗА ОБСЛУГОВУВАННЯ КРЕДИТУ: Звертають увагу суду, що у Кредитних договорах ТОВ "Бізнес Позика" встановлюється комісія саме за надання кредиту, а не за його обслуговування. Відома судова практика АТ КБ "ПРИВАТБАНК" щодо комісії за обслуговування кредиту не має братися судом до уваги під час вирішення цієї справи, тому що у кредитному договорі укладеному з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» була встановлена комісія за обслуговування кредиту, яка встановлена у відсотковому значенні та яка нараховується щомісячно. Крім того, комісія за обслуговування кредиту у кредитному договорі АТ КБ «ПРИВАТБАНК» встановлена не у кредитному договорі, який підписує позичальник, а у публічній пропозиції на веб-сайті банку, до якої приєднується позичальник підписуючи заяву-анкету про приєднання до публічної пропозиції. У зв`язку з вищевикладеним, судова практика АТ КБ «ПРИВАТБАНК» щодо комісії за обслуговування кредиту не має братися судом до уваги під час вирішення цієї справи, оскільки вона не має жодного відношення до спору між Позивачем та Відповідачем. У Кредитних договорах ТОВ "Бізнес Позика" встановлена комісія саме за надання кредиту, яка є разовою, та розмір якої є незмінним. Комісія за надання кредиту встановлюється не у Правилах надання кредитів чи Паспорті споживчого кредиту (за споживчими кредитами), а у самих Кредитних договорах, які укладаються у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» та які підписуються за допомогою одноразових ідентифікаторів.

Щодо розрахунку заборгованості за кредитним договором: До позовної заяви був доданий детальний розрахунок заборгованості за Кредитним договором. На початку розрахунку заборгованості зазначено ПІБ позичальника, номер кредитного договору, дата надання кредиту, сума наданого кредиту, відсоткова ставка за користування кредитом, валюта кредиту, дата розрахунку заборгованості. У середній частині розрахунку заборгованості викладені таблиці із зазначенням наступної інформації: Перша колонка відповідний період (календарний день); Друга колонка (горизонтальна) розмір заборгованості за кредитним договором (із зазначенням окремо інформації щодо заборгованості за тілом кредиту, відсотками за користування кредитом та комісією, а також загальним розміром заборгованості за відповідний період (календарний день) та загалом (у самому кінці розрахунку заборгованості); Третя колонка (горизонтальна) розмір надходжень (платежів) за кредитним договором, які здійснював Відповідач (із зазначенням окремо інформації щодо надходжень (платежів) за тілом кредиту, відсотками за користування кредитом та комісією, а також загальним розміром надходжень (платежів) за відповідний період (календарний день) та загалом (у самому кінці розрахунку заборгованості); Четверта колонка (горизонтальна) залишок заборгованості за кредитним договором (із зазначенням окремо інформації щодо залишку заборгованості за тілом кредиту, відсотками за користування кредитом та комісією, а також загальним розміром залишку заборгованості за відповідний період (календарний день) та загалом (у самому кінці розрахунку заборгованості). У кінці розрахунку заборгованості зазначена поточна заборгованість клієнта, загальна заборгованість за кредитним договором станом на дату складання розрахунку заборгованості, в тому числі із зазначенням окремо заборгованості за тілом кредиту, заборгованості за відсотками за користування кредитом та заборгованості за комісією. Вищезазначений розрахунок заборгованості ґрунтується на умовах Кредитного договору та узгоджується з матеріалами справи. Відповідач у Відзиві на позовну заяву не поясняє чому на його думку розрахунок, який до позовної заяви був доданий Позивачем, є начебто необґрунтованим, та таким, що начебто не узгоджується з матеріалами справи. Відповідач не був позбавлений можливості надати свій розрахунок заборгованості за кредитним договором. У відповідності до Постанови Верховного Суду від 11.07.2018 р. по справі №753/7883/15 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/75498350) доводи сторони про необґрунтованість розрахунку заборгованості є безпідставними, якщо на його спростування сторона не надала власного розрахунку. Згідно з ст.12 Цивільного процесуального кодексу України (далі також ЦПКУ) цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст.77 ЦПКУ належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно з ст.81 ЦПКУ кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку про наступне:

Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини в сфері кредитування.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

28.05.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" та ОСОБА_1 укладено Договір №500859-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

ТОВ "Бізнес Позика" 28.05.2024 року направлено ОСОБА_1 , пропозицію (оферту) укласти Договір №500859-КС-001 про надання кредиту.

28.05.2024 року ОСОБА_1 прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору №500859-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ "Бізнес Позика" направлено ОСОБА_1 , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-9996, на номер телефону НОМЕР_1 (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено.

Таким чином, 28.05.2024 року між ТОВ "Бізнес Позика" та ОСОБА_1 було укладено Договір №500859-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Тобто, анкетою позичальника ОСОБА_1 проставлянням власноручного підпису підтвердив та зобов`язався виконувати умови договору про надання кредиту.

Відповідно до п.2 Договору кредиту, ТОВ "Бізнес Позика" надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 10000 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених Договором та Правилами надання споживчих кредитів. Строк на який надається кредит: 24 тижнів.

Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 1,5000000 процентів за кожен день користування Кредитом. Знижена процентна ставка за кредитом: в день 1,15288411, фіксована. Комісія за надання кредиту: 1500 грн.

ТОВ "Бізнес Позика" свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 10000 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № НОМЕР_6 (котрий Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням). До теперішнього часу Боржник свої зобов`язання за Кредитним договором №500859-КС-001 про надання кредиту належним чином не виконав, розрахунок та розмір яких зазначені у Розрахунку заборгованості за Договором №500859-КС-001 Позичальника, чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів повернення ОСОБА_1 отриманих в кредит коштів зі сплатою відсотків за користування кредитом, в межах визначеного сторонами строку кредитування.

Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Ч.1 ст.1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Абзац другий ч.2 ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду (ч.1 ст.638 ЦК України).

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч.2 ст.638 ЦК України).

Частиною 1 статті 205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Ст.652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму.

Згідно зі ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно піддягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до змісту ст.ст.610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».

Зокрема, в ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутних послуг кредитодавцем i третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням етектронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примiрнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Згідно з пунктом 6 частини першої ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому п.12 частини першої ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» унормовує, що одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з ст.2 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані - це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути ідентифікована; суб`єкт персональних даних - фізична особа, стосовно якої відповідно до закону здійснюється обробка її персональних даних; згода суб`єкта персональних даних будь-яке документоване, зокрема, письмове, добровільне волевиявлення фізичної особи щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки. Частиною п`ятою ст.6 Закону України «Про захист персональних даних» передбачено, що обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до частини шостої ст.6 Закону України «Про захист персональних даних» не допускається обробка даних про фізичну особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

У частині першій ст.11 Закону України «Про захист персональних даних» встановлено, що підставою виникнення права використання персональних даних є, зокрема, згода суб`єкта персональних даних на обробку його персональних даних; дозвіл на обробку персональних даних, наданий володільцю персональних даних відповідно до закону виключно для здійснення його повноважень; укладення та виконання правочину, стороною якого є суб`єкт персональних даних або який укладено на користь суб`єкта персональних даних чи для здійснення заходів, що передують укладенню правочину на вимогу суб`єкта персональних даних. У постанові Верховного Суду від 04 грудня 2023 року в справі №212/10457/21 відображено правовий висновок щодо того, що без введення логіна і паролю в інтернет-банкінгу (де обслуговується позичальник), які відомі виключно останньому, здійснення його верифікації, передання ним та отримання кредитором персональних даних від позичальника з метою укладення договору, є неможливим. Договір №500859-КС-001 ОСОБА_1 підписав одноразовим ідентифікатором UA-9996, який був відправлений 28.05.2024 року на номер мобільного телефону, що підтверджується паперовою копією договору.

На підтвердження перерахування кредитних коштів на підставі даного договору додано підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів від Товариства з обмеженою відповідальністю "ПрофітГід", відповідно до якого останній підтверджує, що в рамках Договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів №ПГ-5 від 04.11.2020 та на підставі платіжної інструкції (замовлення) відправника, Товариством з обмеженою відповідальністю "ПрофітГід" було здійснено успішний переказ грошових коштів на рахунок отримувача: 28-05-2024 15:25:52 сума переказу коштів 10000,00 грн. на картку НОМЕР_7 , номер транзакції: 0-31453. Отже, на підставі договору №500859-КС-001 від 28.05.2024 року, виконано умови перерахування коштів.

Отже, договір №500859-КС-001 від 28.05.2024 року підписаний відповідачем шляхом введення одноразового ідентифікатора (електронний підпис з одноразовим ідентифікатором), є укладеними у порядку Закону України «Про електронну комерцію», що повністю відповідає положенням зазначеного Закону та приписам ЦК України, а тому факт укладення відповідачем договору є повністю доведеним.

Як встановлено з матеріалів справи, строк кредитування за договором про надання кредиту №500859-КС-001 від 28.05.2024 року був погоджений сторонами та становив 24 тижні (169 днів). Разом з тим, із розрахунку заборгованості за даним договором вбачається, що заборгованість перед позивачем, загальний розмір якої станом на 31.03.2024 року становить 36086,38 грн, яка складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту 10000,00 грн, суми прострочених платежів по процентах 24586,38 грн. та суми прострочених платежів за комісією 1500,00 грн.

Оскільки, відповідач порушив умови договору та неналежним чином виконував свої зобов`язання, має заборгованість за кредитним договором.

З огляду на вищевказане, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту у розмірі 10000,00 грн.

Щодо стягнення нарахованих процентів за користування кредитними коштами у розмірі 24586,38 грн., суд вважає, що в цій частині позовних вимог слід відмовити з огляду на наступне.

Представником відповідача ОСОБА_2 надано суду копію посвідчення військового квитка на ім`я ОСОБА_1 серії НОМЕР_5 від 04.10.2024 та довідку командира військової частини № НОМЕР_8 від 10.05.2025 року про те, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за контрактом в військовій частині НОМЕР_4 .

Пункт 15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей»: військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

У постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі №199/3051/14 (провадження №61-10861св18) викладено правовий висновок про перелік необхідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені пунктом 15 частини третьої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», який полягає у тому, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року №322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною.

Таким чином, встановлено, що відповідач ОСОБА_1 має статус військовослужбовця, а тому на нього поширюються пільги, передбачені п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», тобто до нього не може застосовуватися відповідальність у виді штрафних санкцій і пені за невиконання зобов`язань за користування кредитом, а також у нього відсутній обов`язок щодо сплати процентів за користування кредитом.

Враховуючи зазначені приписи законодавства, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за нарахованими процентами.

При цьому, суд не може погодитися з законністю нарахування та стягнення комісії в сумі 1500,00 грн. оскільки вказана комісійна винагорода є платою за послуги, що супроводжують кредит, а саме - за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок споживача, які банк здійснює на власну користь, що є несправедливим, суперечить принципу добросовісності, є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища споживача, що за своєю природою є дискримінаційним, суперечить моральним засадам суспільства, а тому є незаконним в силу вимог ч.5 ст.11, ч.1, 2, 5, 7 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Наведений висновок суду узгоджується з правовими позиціями, викладеними в постановах Верховного Суду від 13 листопада 2019 року по справі №730/1100/15-ц, від 27 листопада 2019 року по справі №522/18855/16, від 19 лютого 2020 року по справі №756/8840/17-ц, які з огляду на вимоги ч.4 ст.263 ЦПК України підлягають врахуванню при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст.141 ЦПК України пропорційно до задоволених позовних вимог (0,28%).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, ст.ст.525, 526, 530, 610, 612, 629, 638, 639, 652, 1054, 1055 ЦК України, Законом України «Про споживче кредитування», Законом України «Про електронну комерцію»,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" заборгованість за договором №500859-КС-001 від 28.05.2024 року в сумі 10000 (десять тисяч) гривень, яка складається з заборгованості по тілу кредиту.

Стягнути з ОСОБА_1 накористь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" понесені судові витрати в сумі 671 (шістсот сімдесят одна) гривня 28 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Сторони:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика", місце знаходження: 01133, м.Київ, бульвар Лесі Українки, буд.26, офіс 411, .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_9 від 10.02.2014 року, РНОКПП НОМЕР_10 .

Суддя Волкова Н.Я.