Провадження №: 6/755/217/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" червня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Гончарук В.П.

за участі секретаря Печуркіної Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , за участі заінтересованих осіб: ОСОБА_3 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В :

Представник заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , за участі заінтересованих осіб: ОСОБА_3 звернулася до суду з заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, у якій просять суд Виконавчий документ, а саме судовий наказ, виданий Дніпровським районним судом міста Києва від 01.01.24 року у справі № 755/19998/23, яким, з урахування ухвали про виправлення описки від 15.01.24 року, вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, на дитину яка навчається - «починаючи з дня пред`явлення позову 21 грудня 2023 року і до закінчення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 навчання, однак не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку, - таким, що не підлягає виконанню.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що судовим наказом Дніпровського районного суду від 01 січня 2024 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21 грудня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. В подальшому ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 15.01.24 року у судовому наказі виправлено описку в порядку ст. 269 ЦПК України та зазначено: У тексті судового наказу Дніпровського районного суду м. Києва від 01 січня 2024 року у справі № 755/19998/23, вважати вірним строк стягнення аліментів на дитину яка навчається - «починаючи з дня пред`явлення позову 21 грудня 2023 року і до закінчення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 навчання, однак не більше ніж до досягнення ним 23 річного віку».

На сьогодні такий судовий наказ виконується у Овруцькому ВДВС Центрального МУ МЮ (м.Київ) у виконавчому провадженні № 77252790.

Вважає, що стягнення аліментів відповідно до ст. 161 ЦПК України в порядку наказного провадження можливе лише на утримання неповнолітньої дитини. Вимоги ж щодо стягнення аліментів на повнолітніх осіб, які продовжують навчання, мають вирішуватись В ПОЗОВНОМУ ПОРЯДКУ . Законодавець передбачає, що у даній категорії справи може мати місце спір, оскільки гіпотезою статті визначено, що повнолітній син «потребує матеріальної допомоги у зв`язку із навчанням», а платник аліментів «може надавати матеріальну допомогу», що є відмінним від звичайного безспірного обов`язку сплати аліментів на неповнолітню дитину.

Слід брати до уваги і те, що у даних правовідносинах ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , не потребує матеріальної допомоги, у зв`язку із навчанням, оскільки навчається на бюджетній основі та отримує стипендію у Київському фаховому коледжі зв`язку, що підтверджується документами, які додаються. Батько ОСОБА_1 розуміє свій обов`язок допомагати матеріально сину у його житті, підтримувати його, проте повністю заперечує право на отримання аліментів ОСОБА_3 в порядку ч. 1 ст. 199 СК України.

В судове засідання сторони не з`явились, що не перешкоджає розгляду питання по суті.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 432 ЦПК України, суд розглядає заяву в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Суд, вивчивши матеріали справи приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

В судовому засіданні встановлено, що судовим наказом Дніпровського районного суду від 01 січня 2024 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21 грудня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 15.01.24 року у судовому наказі виправлено описку в порядку ст. 269 ЦПК України та зазначено: У тексті судового наказу Дніпровського районного суду м. Києва від 01 січня 2024 року у справі № 755/19998/23, вважати вірним строк стягнення аліментів на дитину яка навчається - «починаючи з дня пред`явлення позову 21 грудня 2023 року і до закінчення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 навчання, однак не більше ніж до досягнення ним 23 річного віку».

Як вбачається із копії витягу Автоматизованої системи виконавчого провадження, вказаний судовий наказ виконується у Овруцькому ВДВС Центрального МУ МЮ (м. Київ) у виконавчому провадженні № 77252790.

Не погоджуючись із виданим судовим наказом боржник звернувся до суду із заявою про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Крім того, відповідно до статті 173 ЦПК України суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу.

Згідно із статтею 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Виходячи з наведених норм чинного законодавства, слід зробити висновок, що закон передбачає можливість визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, проте наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Наведені підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Завершенням судового захисту є фактичне виконання рішення суду, тому наведеними положеннями Основного Закону України встановлено обов`язковість до виконання судових рішень.

Виняток з цього правила становлять перелічені в статті 432 ЦПК України причини, якими може бути обумовлено невиконання рішення суду.

Отже, до підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, відносяться випадки, коли немає матеріальної передумови для виконання рішення, тобто, об`єктивно відсутній обов`язок боржника; або ж випадки видачі виконавчого документа, коли його не треба було видавати, тобто, випадки помилкової видачі виконавчого листа; або випадки, коли після видачі виконавчого документа був змінений зміст рішення.

Слід зазначити, що право на звернення до суду із позовом чи заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів належить особі, з якою проживають діти, та є безумовним, тобто, таким, що не обтяжено необхідністю існування жодної умови чи то дотриманням якогось порядку, тобто, таке право є абсолютним, належить особі, з якою проживають діти та яка забезпечує умови їх проживання.

Звертаючись до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів, стягувач довела наявність у себе такого права, надавши суду обсяг доказів, що дитини проживає разом з нею.

Боржником не заперечуються обставини щодо утримання стягувачем їх спільного сина та проживання дитини виключно із стягувачем.

Отже, при видачі судового наказу судом було встановлено наявність обов`язку боржника по сплаті аліментів на утримання дитини, яка навчавється та за матеріалами заяви про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню такі обставини боржником не спростовані.

Слід звернути увагу і на те, що відповідно ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У даному випадку задоволення заяви представника заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 не забезпечує якнайкраще інтереси дитини, яка навчається, на утримання якої за судовим наказом №755/19998/23 від 01 січня 2024 року стягуються аліменти.

Враховуючи наведене, суд не вбачає визначених статтею 432 ЦПК України підстав для задоволення заяви представника заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, оскільки боржником не доведено, що судовий наказ було видано помилково або що обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відповідно до ст.129 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Керуючись ст. ст. 10, 13, 82, 432, 353 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні заяви представника заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , за участі заінтересованих осіб: ОСОБА_3 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня виготовлення повного тексту ухвали до Київського апеляційного суду.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 19 червня 2025 року.

Суддя: