Провадження № 2/127/3875/25
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

02 липня 2025 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Іщук Т. П., розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до « ОСОБА_1 » про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ФК «Ейс» звернулось до суду з позовною заявою до « ОСОБА_1 » про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Зазначена позовна заява не відповідає вимогам, встановленим ст. 175 ЦПК України, а тому є підстави для залишення її без руху відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України з метою усунення недоліків.

Так, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зокрема: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

При цьому слід зауважити, що процесуальне право вибору відповідача при зверненні до суду з позовом належить саме позивачу.

Як слідує з позовної заяви, позивач звертаючись з цим позовом до Вінницького міського суду Вінницької області на загальних підставах, передбачених ст. 27 ЦПК України, зазначає відповідачем фізичну особу як « ОСОБА_1 », РНОКПП НОМЕР_1 , та вказуючи його місце проживання в АДРЕСА_1 .

Разом з тим, як слідує з отриманої судом на виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України інформації щодо зареєстрованого місця проживання зазначеної позивачем особи відповідача - у Реєстрі вінницької територіальної громади відсутні відомості щодо відповідача « ОСОБА_1 , місце проживання в АДРЕСА_1 ». Натомість за цією адресою зареєстрований ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (інформаційна довідка Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради № 20670 від 25 червня 2025 року).

Тобто за наявними даними відносно особи відповідача є лише відомості щодо іншої особи.

Крім того, за повідомленням УДМС у Вінницькій області від 01 липня 2025 року, №0501.13-5967/05.2-25, вказана позивачем особа відповідача, а саме « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » за даними обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання або зняття з реєстрації у Вінницькій області не значиться.

До того ж, за результатами перевірки особи відповідача як « ОСОБА_1 » з присвоєним РНОКПП « НОМЕР_1 » у Державному реєстрі фізичних осіб платників податку (далі ДРФО) отримано відповідь про невідповідність цих даних тим, що містяться в базі реєстру, тоді як за адресою відповідача, зазначеною позивачем, у відомостях ДРФО значиться інша особа - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який має інший зареєстрований номер платника податку.

Отже, за результатами підготовки матеріалів позовної заяви до розгляду не убачається можливим встановити до якої саме фізичної особи, як до відповідача по справі, позивачем подається цей позов та чи було взагалі скеровано цей позов до належного суду.

Слід зауважити, що відповідно до ст. 24, 30 ЦК України учасником цивільних відносин є фізична особа, яка має цивільну дієздатність (здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання).

Тобто, цивільний позов може бути пред`явлений не до будь-кого умовно, а лише до суб`єктів цивільних правовідносин, зокрема до реальної фізичної особи (дієздатної людини).

Таким чином, позивачу слід звернути увагу на наведені вище обставини з урахуванням отриманої судом інформації при підготовці справи до розгляду та відповідно визначитись (конкретизувати) особу відповідача та вказати додаткові відомості щодо цієї особи.

Вказаний недолік позовної заяви є важливим для усунення позивачем, адже він звертається до цього суду на загальних підставах, проте наявні матеріали справи не містять належних доказів по обставинам можливості розгляду та вирішення даного спору саме Вінницьким міським судом Вінницької області.

Окремо суд зауважує, що дотримання судами процесуальних норм інститут підсудності є вимогою ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке гарантує, що кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Водночас, розгляд і вирішення справи неповноважним судом, зокрема внаслідок порушення правил визначення підвідомчості та підсудності, є підставою для скасування навіть правильного за суттю рішення суду.

Враховуючи викладене позовна заява підлягає залишенню без руху для усунення вказаного в ній недоліку.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасник цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У зв`язку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом не є порушенням права на справедливий судовий захист.

На підставі викладеного та керуючись ст. 175, 185, 260, 261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків не більше п`яти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути заявникові зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з дня її підписання суддею.

Суддя: