Справа №534/1276/25
Провадження №2-о/534/34/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2025 року місто Горішні Плавні

Горішньоплавнівський міський суд Полтавської області у складі головуючого судді Морозова В.Ю, за участю: секретаря судового засідання Хвіст Т.В., заявника ОСОБА_1 , представника заявника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Горішньоплавнівська міська рада Кременчуцького району Полтавської області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

у с т а н о в и в :

Представник заявника звернулася до суду із зазначеною заявою, в якій прохає встановити факт невикористання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , PHOKПП НОМЕР_1 житлових чеків для приватизації державного житлового фонду за період з 01.01.1992 р. по 28.06.1994.

Заявлені вимоги, серед іншого, мотивує тим, що Горішньоплавнівською міською радою Полтавської області листом вих. № 20-10/3 від 03.02.2025 року було відмовлено заявнику в оформленні передачі в приватну власність квартири АДРЕСА_1 через відсутність документів, що підтверджують реєстрацію його місця проживання за період з 01.01.1992 по 28.06.1994 р.

Протягом зазначеного періоду, з 1992 року по 28 червня 1994 року, заявник проживав в гуртожитку за адресою АДРЕСА_2 , що належав до управління ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ», де працював заявник. Архівні документи, включаючи ордери та ix корінці, не були передані до міськвиконкому, тому він не може надати документи органу приватизації, що підтверджують невикористання житлових чеків у зазначений період та відповідно і довідки про його реєстрацію за цим місцем проживання, i змушений звернутися до суду.

Встановлення факту невикористання житлових чеків необхідне заявнику для приватизації квартири. Згідно довідки, виданої Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» від 20 грудня 2024 року, ОСОБА_1 , 1959 р.н. не значиться в списках громадян, які мають право на приватизацію житла за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно довідки ЖЕК №4 ОСОБА_1 , має зареєстроване місце проживання за адресою АДРЕСА_3 , з 29.11.1996 року.

Згідно ордеру на жилу площу від 14.11.1996 року позивачу надано право на вселення в кв. АДРЕСА_1 .

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон за даними реєстраційного номеру облікової картки платника податків позивача, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості відсутні.

В паспорті заявника відсутні відмітки щодо використання права на приватизацію житла. Заявник не використовував житлові чеки для приватизації державного житлового фонду, включаючи період з 01.01.1992 року по 28.06.1994 року. Протягом зазначеного періоду заявник проживав в гуртожитку, який належав до управління ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ». Архівні документи, включаючи ордери та ix корінці, не передавалися до міськвиконкому.

Надані довідки ПАТ «Державний ощадний банк України» підтверджують відсутність використання житлових чеків за місцем проживання заявника. Відомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про наявність житла відносно заявника відсутні.

Квартира, в якій проживає заявник, наразі є комунальною власністю. Заявник є в списках на приватизацію за адресою: АДРЕСА_3 . Заявник правомірно вселився у спірну квартиру, зареєстрований в ній та проживає в ній.

Ухвалою суду від 20.05.2025 заява прийняти до розгляду та відкрито провадження.

Представник Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області повідомлений належним чином в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі проти задоволення заяви не заперечував.

В судовому засіданні заявник та його представник подану заяву підтримали та наполягали на її задоволенні.

Суд, з`ясувавши думку учасників справи, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази та надавши їм правову оцінку за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, суд дійшов до висновку, що заява підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що Горішньоплавнівською міською радою Полтавської області листом вих. № 20-10/3 від 03.02.2025 року було відмовлено заявнику в оформленні передачі в приватну власність квартири АДРЕСА_1 через відсутність документів, що підтверджують реєстрацію його місця проживання за період з 01.01.1992 по 28.06.1994 р.

Так, протягом зазначеного періоду, з 1992 року по 28 червня 1994 року, заявник проживав в гуртожитку за адресою АДРЕСА_2 , що належав до управління ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ», де працював заявник.

Таким чином, архівні документи, включаючи ордери та ix корінці, не були передані до міськвиконкому, тому заявник не може надати документи органу приватизації, що підтверджують невикористання житлових чеків у зазначений період та відповідно і довідки про його реєстрацію за цим місцем проживання, тому змушений звернутися до суду.

Встановлення факту невикористання житлових чеків необхідне заявнику для приватизації квартири. Згідно довідки, виданої Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» від 20 грудня 2024 року, ОСОБА_1 , 1959 р.н. не значиться в списках громадян, які мають право на приватизацію житла за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно довідки ЖЕК №4 ОСОБА_1 , має зареєстроване місце проживання за адресою АДРЕСА_3 , з 29.11.1996 року.

Згідно ордеру на жилу площу від 14.11.1996 року позивачу надано право на вселення в кв. АДРЕСА_1 .

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон за даними реєстраційного номеру облікової картки платника податків позивача, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості відсутні.

Судом встановлено, що у паспорті заявника відсутні відмітки щодо використання права на приватизацію житла. Також заявник не використовував житлові чеки для приватизації державного житлового фонду, включаючи період з 01.01.1992 року по 28.06.1994 року.

Так, у зазначений вище період заявник проживав в гуртожитку, який належав до управління ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» також архівні документи, включаючи ордери та ix корінці, не передавалися до міськвиконкому.

Довідки ПАТ «Державний ощадний банк України» підтверджують відсутність використання житлових чеків за місцем проживання заявника. Відомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про наявність житла відносно заявника відсутні.

Квартира, в якій проживає заявник, наразі є комунальною власністю. Заявник є в списках на приватизацію за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до положень ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293, ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У силу п.7 Постанов Пленуми Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника .

За приписами п.7 Постанов Пленуми Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Отже, встановлення факту, що має юридичне значення залежить від мети, яка повинна мати правовий сенс і як наслідок, створювати для заявника будь-які правові наслідки.

Згідно норм ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ст. 1 Закону « Про приватизацію державного житлового фонду» Приватизація державного житлового фонду ( далі-приватизація) це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Згідно із ст. 8 Закону та п. 13 Положення приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віддані або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Відповідно до ст. 2 Закону до об`єктів приватизації належать квартири

багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.

Відповідно до ст. 5 Закону житлові чеки - це приватизаційні папери, які одержуються всіма громадянами України і використовуються при приватизації державного житлового фонду. Вони можуть також використовуватись для приватизації частки майна державних підприємств, земельного фонду.

Відповідно до п. 3 постанови КМУ від 26.04.1993 року № 305 « Про випуск в обіг приватизаційних житлових чеків» на Ощадний банк України покладено забезпечення відкриття громадянам України іменних приватизаційних депозитних рахунків на повну вартість житлового чеку за умови надання громадянином України приватизаційних платіжних доручень, виданих органами приватизації, що свідчать про набуття особою статусу потенційного покупця об`єктів приватизації; списання частки або всієї вартості житлового чека за поданням органу приватизації.

Відповідно до Положення про порядок відкриття депозитних рахунків і здійснення з них платежів, затвердженого наказом НБУ № 30 від 15.03.1993 року, яке діяло на моменит виникнення правовідносин, депозитний рахунок засвідчує право власника на безоплатне одержання у процесі приватизації частки державного майна підприємств, державного житлового фонду, земельного фонду. Депозитні рахунки відкриваються на суму номінальної вартості приватизаційного майнового сертифіката, житлового чека, земельного бона.

Списки громадян, які мають право на відкриття приватизаційних депозитних рахунків, подаються районними комісіями по складанню та уточненню списків відділенням банку до 01 грудня 1992 року.

Списки зберігаються безстроково в установах Ощадного банку та органах, які утворили комісії.

Відповідно до ст. 3 Закону приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов.

У рішенні Конституційного Суду України від 10.06.2010 року № 15-рп/2010 дано тлумачення розуміння ч. 5 ст. 5 Закону та визначено, що право громадян України на безоплатну приватизацію державного житлового фонду вважається реалізованим один раз, якщо громадянин України повністю використав житловий чек для приватизації житла у державному житловому фонді, і у його власність безоплатно передано в одній чи кількох квартирах (будинках) загальну площу з розрахунку санітарної норми 21 кв.м. загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково передано в одній чи кількох квартирах загальну площу з розрахунку санітарної норми 21 кв. м. загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї передано загальну площу однієї квартири (будинку), що перевищує встановленому санітарну норму, з оплатою вартості надлишкової загальної площі приватизованого житла, у власність наймача і кожного члена сім`ї передано загальну площу житла, меншу ніж встановлена санітарна норма, а залишок житлового чека використано для приватизації частки майна державних підприємств, земельного фонду, весь житловий чек використано для приватизації частки майна державних підприємств земельного фонду.

Приватизація загальної площі в кількох квартирах (будинках) державного житлового фонду в межах встановленої санітарної норми та номінальної вартості житлового чека не є повторною.

З матеріалів справи вбачається, що позивач була включена до списку громадян, які мають право на приватизацію житла, проте житлові чеки не використала.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 0-1.03.2013 року « Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» відповідно до ст.ст. 15,16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Оскільки листом Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської вих. № 20-10/3 від 03.02.2025 року було відмовлено заявнику у його праві на приватизацію, а тому встановлення даного факту необхідно заявнику для реалізації свого права на приватизацію житла у частині житлових чеків.

Враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст.263, 293, 294, 315 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Горішньоплавнівська міська рада Кременчуцького району Полтавської області, про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт невикористання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житлових чеків для приватизації державного житлового фонду за період з 01.01.1992 р. по 28.06.1994.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне найменування заінтересованої особи:Горішньоплавнівська міська рада Кременчуцького району Полтавської області, , адреса: 39800, Полтавська область, м. Горішні Плавні, вулиця. Миру, буд. 24.

Відомості, які суд не оголошує щодо учасників справи при проголошенні рішення суду:

Повне ім`я заявника: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_4 .

Суддя В`ячеслав МОРОЗОВ

Повний текст рішення виготовлено 01.07.2025.