УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2025 року м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді Геєць Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Стандартюк О.В.,

представника позивача за первісним позовом представника відповідача за зустрічним позовом Бондара І.М.,

відповідача за первісним позовом позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 ,

представника відповідача за первісним позовом позивача за зустрічним позовом Єренка Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання представника відповідача за первісним позовом позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 адвоката Єренка Дмитра Віталійовича про зупинення провадження у цивільній справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку „НД-58, в особі представника Штабовенка Дениса Всеволодовича, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку „НД-58 про визнання незаконними нарахування, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває зазначена справа.

23.06.2025 року представником відповідача за первісним позовом позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 адвокатом Єренко Д.В., через систему „Електронний суд, подано клопотання про зупинення провадження у даній справі, з посиланням на п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України. В обґрунтування клопотання заявник зазначив, що 19.06.2025 року Господарським судом Запорізької області було відкрито провадження у справі 908/1815/25 та призначено справу до судового розгляду. Зазначає, що відповідач у справі 908/1815/25 просить суд визнати недійсним рішення загальних зборів ОСББ „НД-58 від 21.03.2021, оформлені протоколом № 10 загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , тому до моменту розгляду господарським судом Запорізької області позову ОСОБА_1 про визнання недійсним рішення № 10 провадження у справі № 335/13021/24 слід зупинити на підставі п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, адже рішення ОСББ № 10 є однією з підстав позову, що наразі оскаржується відповідачем.

В судовому засіданні відповідач за первісним позовом позивач за зустрічним позовом та його представник підтримали подане клопотання про зупинення провадження у справі, просили суд його задовольнити.

Представник позивача за первісним позовом відповідача за зустрічним позовом заперечував проти задоволення даного клопотання, посилаючись на те, що по справі зібрані всі докази, які дають суду можливість ухвалити рішення по справі, та зупинення провадження у справі призведе до затягування строків розгляду справи.

Вислухавши думку учасників справи, дослідивши клопотання, суд дійшов до наступних висновків.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Право на ефективний судовий захист закріплено у статті другій Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року та в статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (далі Конвенція).

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За правовою позицією Конституційного Суду України правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункт 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

Положеннями частини першої статті 251 ЦПК України передбачено ряд підстав для зупинення провадження, який є вичерпним.

Так, зокрема, пунктом 6 частини першої вищевказаної норми права передбачено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі це тимчасове припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року викладено висновок про те, що метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.

З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Разом із тим, необхідно враховувати, що відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

У постанові Верховного Суду України 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1367цс15 зазначено, що «зупинення провадження у справі це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. В справі, яка переглядається, суть спірних правовідносин полягає у вирішенні питання щодо правомірності звільнення з роботи позивача. Проте, вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, яка переглядається, суд на порушення вимог пункту 4 частини першої статті 201 ЦПК України не вказав конкретну іншу справу та обставину, до вирішення якої зупиняється провадження у справі, у чому саме полягає взаємозв`язок предметів розгляду інших справ, а також у чому полягає передбачена законом неможливість розгляду зазначеної справи до розгляду іншої справи, та зупинив провадження у справі усупереч принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи. При цьому суди взагалі не аналізували та не встановлювали у визначеному законом порядку, чи дійсно від наслідку розгляду іншої справи залежить прийняття рішення у зазначеній цивільній справі».

Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 01 лютого 2017 року в справі № 6-1957цс16.

Разом з тим, всупереч наведених вимог законодавства, представником відповідача за первісним позовом позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 адвокатом Єренко Д.В. в поданому клопотанні про зупинення провадження у справі не наведено мотивів, які дають підстави дійти висновку про об`єктивну неможливість розгляду цієї справи, неможливість встановити та оцінити певні конкретні обставини (факти), що мають суттєве значення для вирішення цього спору на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Як свідчать матеріали справи, що розглядається, предметом спору є матеріально-правова вимога ОСББ „НД-58, яке звернулося до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Предметом позову у справі № 908/1815/25, яку розглядає Господарський суд Запорізької області є вимоги ОСОБА_1 до ОСББ „НД-58 про визнання недійсним рішення загальних зборів ОСББ НД-58 від 21.03.2021, оформлені протоколом № 10 загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Сама по собі взаємопов`язаність справ ще не свідчить про неможливість розгляду цієї справи до прийняття рішення в іншій справі, оскільки незалежно від результату розгляду справи № 908/1815/25, суд має достатньо правових підстав для розгляду та вирішення по суті справи за позовом ОСББ „НД-58, в особі представника Штабовенка Д.В., до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСББ „НД-58 про визнання незаконними нарахування.

Матеріали справи за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку „НД-58, в особі представника ОСББ „НД-58, в особі представника Штабовенка Д.В., до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСББ „НД-58 про визнання незаконними нарахування дозволяють у повній мірі встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Розглянувши клопотання представника відповідача за первісним позовом позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 адвоката Єренка Д.В., суд дійшов до висновку про відсутність підстав для зупинення провадження у цій справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №908/1815/25.

Слід зазначити, що необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що може призвести до порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 05 березня 2019 року у справі № 910/5425/18 та від 20 червня 2019 року в справі№ 910/12694/18.

Керуючись ст.ст. 251, 252, 260, 261 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача за первісним позовом позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 адвоката Єренка Дмитра Віталійовича про зупинення провадження у цивільній справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку „НД-58, в особі представника Штабовенка Дениса Всеволодовича, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку „НД-58 про визнання незаконними нарахування залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Вступна та резолютивна частина ухвали оголошена в судовому засіданні 24.06.2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 30.06.2025 року.

Суддя Ю.В.Геєць