Справа № 461/8491/23
Провадження № 6/466/13/25
У Х В А Л А

27 червня 2025 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі : головуючого судді Єзерського Р.Б.

при секретарі Свита А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові подання начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Савойника Р., за участю стягувача: Львівської митниці; боржника: ОСОБА_1 ; заінтересованих осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення частки майна боржника,

у с т а н о в и в :

18 листопада 2024 року начальник Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Савойник Р., за участю стягувача: Львівської митниці; боржника: ОСОБА_1 ; заінтересованих осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернувся до суду з поданням, у якому просить суд визначити 1/4 частку у майні боржника ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_1 .

В обґрунтування подання зазначає, що на виконанні у Шевченківському відділі державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження № 75339106 з примусового виконання постанови №461/8491/23 виданої 13.02.2024 Галицьким районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 в користь держави 1456217,2грн. штрафу. 14.06.2024 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 14.06.2024 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника. 14.06.2024 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника. 14.08.2024 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, однак згідно повідомлення боржник звільнений. З банківських рахунків з боржника стягнуто 6000,52грн. За боржником не зареєстровано на праві власності транспортних засобів.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна, а саме будинку за адресою АДРЕСА_2 , 1/1 частки квартири належить на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_1 ; 1/1 частки квартири належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 ; 1/1 частки квартири належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 ; 1/1 частки квартири належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 .

У зв`язку з необхідністю повного погашення заборгованості вищевказаного виконавчого документа шляхом звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру, виданого 20 жовтня 2006 р. Шевченківською районною адміністрацією ЛМР згідно з розпорядженням від 20.10.2006 №1546, необхідно визначити частку у майні боржника ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 ). У зв`язку із вищенаведеним звернувся до суду з вказаним поданням.

20 лютого 2025 на адресу суд від представника боржника ОСОБА_5 надійшло заперечення на подання, у якому зазначає, що орган ВДВС не довів документально вжиття заходів до виконання постанови Галицького районного суду м. Львова шляхом стягнення на грошові кошти на банківських рахунках боржника. Звернення стягнення на єдине житло боржника можливе як крайній захід за умови відсутності грошових коштів та рухомого майна. Крім того, орган ВДВС не надав доказі відсутності у боржника ліквідного рухомого майна. Зазначає, що у разі виділу частки на квартиру ОСОБА_1 у судовому порядку виникає спір про право між ним та іншими співвласниками квартири, оскільки вони у такому випадку не можуть реалізувати своє право на визначення частки у договірному порядку, передбаченому ст. 371 ЦК України. Просить суд залишити дане подання без розгляду.

28 березня 2025 на адресу суду від начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Савойника Р. надійшла відповідь на заперечення, у якому зазначає, що боржник не вказав, який крім того жодного разу не з`явився за викликом державного виконавця, не подав заяву/пояснення/декларацію щодо майнового стану, які дії вчинено боржником на виконання рішення суду та чи володіє боржник будь-яким майном, коштами, чи боржник все ж у повному розмірі ухиляється від виконання рішення суду. Державним виконавцем Відділу проведено перевірку, в подальшому повторну перевірку, майнового стану боржника, однак майна, коштів не виявлено (окрім 6000,52 грн., що були списані із рахунку боржника та перераховані у погашення боргу, виконавчого збору, витрат виконавчого провадження).

30 квітня 2025 на адресу суду від заінтересованої особи ОСОБА_6 надійшло заперечення на подання, у якому зазначає, що вона є сестрою боржника, крім того,вона має трьох неповнолітніх дітей, тому вважає, що має право як співвласник вказаної квартири претендувати на більшу частку в ній, ніж 1/4. Просить суд у задоволенні даного подання відмовити.

Представник Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи у його відсутності, подання підтримав у повному обсязі, просив таке задовольнити з підстав наведених у ньому.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, проте від його представника на адресу суду надійшло заперечення на вказане подання, у якому просить суд дане подання залишити без розгляду з підстав наведених у ньому.

Представник стягувача Львівської митниці в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи.

Заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про час та місце слухання справи, від останньої на адресу суду надійшло заперечення на подання, у якому просить суд відмовити з підстав наведених у ньому.

Оскільки неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, тому суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів.

У відповідності до ч. 1 ст. 443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного виконавця чи приватного виконавця.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що подання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у Шевченківському відділі державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження № 75339106 з примусового виконання постанови №461/8491/23 виданої 13.02.2024 Галицьким районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 в користь держави 1456217,2грн. штрафу.

19.06.2024 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП №75339106).

19.06.2024 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника (ВП №75339106).

19.06.2024 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника (ВП №75339106).

14.08.2024 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, однак згідно повідомлення боржник звільнений. З банківських рахунків з боржника стягнуто 6000,52грн. За боржником не зареєстровано на праві власності транспортних засобів.

Державним виконавцем проведено перевірку майнового стану боржника, згідно якої:

- відповідь МВС - у боржника відсутні транспортні засоби на праві власності;

- відповідь ПФУ останнє відоме офіційне місце праці боржника у ФОП ОСОБА_7 01.07.2024;

- відповідь ДПС - відсутні відомості щодо місце праці боржника упродовж III кварталу 2024 - 1 кварталу 2025;

- відповідь ДПС України - боржник перетинав державний кордон України впродовж 20.06.2024- 16.07.2024 (16.07.2024 в`їзд в Україну);

- відповідь банків щодо залишку на рахунках боржника - кошти відсутні (із арештованих рахунків боржника 6000,52 грн. списано згідно платіжних інструкцій).

Єдиним майном, яке перебуває у власності боржника згідно інформаційної довідки із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно є виявлена частка у майні: квартирі АДРЕСА_1 , що є на праві приватної спільної сумісної у боржника та інших осіб, зокрема: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

В добровільному порядку боржником рішення суду не виконано.

Частиною 1 статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26.06.2013 р. по справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Стаття 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини невід`ємною частиною «права на суд» та фундаментальним аспектом верховенства права є принцип правової визначеності (певності), який включає дотримання принципу остаточності судового рішення.

У розумінні практики Європейського суду частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

Судом встановлено, що Згідно інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №419337328 від 24.03.2025, у боржника ОСОБА_1 на праві приватної спільної сумісної власності перебуває наступне майно: частка квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 . Також на праві приватної спільної сумісної власності власниками вказаної квартири є: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Ст. 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них є спільною сумісною власністю. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним в письмовій формі.

Відповідно до ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Отже, у відповідності до положень Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України, ОСОБА_1 належить 1/4 частка квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Статтею 50 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюються у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна.

Судом встановлено, що за боржником ОСОБА_1 жодного іншого майна та інших доходів не виявлено, який офіційно ніде не працевлаштований, пенсію не отримує, на рахунках коштів немає, автотранспортні засоби не обліковуються, нерухоме майно не значиться, крім вказаної квартири. Від добровільного виконання судового рішення ОСОБА_1 ухиляється.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що подання слід задовольнити, оскільки рішення суду не виконується та у боржника відсутнє майно, на яке б могло бути стягнення, тому є всі підстави для визначення частка майна у розмірі 1/4 частки боржника ОСОБА_1 , у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 .

Керуючись ст.ст. 368, 370 ЦК України, ст.ст. 68, 69, 70 СК України, ст.443 ЦПК України, суд

постановив:

подання начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Савойника Р., за участю стягувача: Львівської митниці; боржника: ОСОБА_1 ; заінтересованих осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення частки майна боржника - задовольнити.

Визначити частку боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 у нерухомому майні квартири АДРЕСА_1 , у розмірі 1/4.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали суду апеляційної скарги.

Суддя: Р. Б. Єзерський