Номер справи 171/2085/25
Номер провадження 2/171/1434/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

24.06.25 м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ліпчанського С.М.,

за участю секретаря судового засідання Бахтіярової Н.В.,

розглянувши розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Апостолове цивільну справу за позовною заявоюОСОБА_1 до Грушівської сільської ради про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

До Апостолівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Грушівської сільської ради про визнання права власності.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно.

До складу спадщини яка відкрилась після смерті спадкодавця входить частка в будинку АДРЕСА_1 .

Звернувшись до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини спадкоємець отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.08.2024 року спадкоємцю повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину неможливо оскільки в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за даною адресою зареєстрована квартира АДРЕСА_2 .

Згідно договору купівлі-продажу № 173 від 07.05.1992 року, зазначено що Спадкодавець купив частку будинку за адресою АДРЕСА_3 (копія договору додається).

Тобто в договорі купівлі-продажу одночасно вказано що спадкодавцем куплено частку будинку та уточнено що ця частка є квартирою АДРЕСА_4 .

З Технічного паспорту, інвентарний номер № 284, вбачається що технічний паспорт складено відносно будинку АДРЕСА_3 , водночас в тех. паспорті вказано що ця квартира є часткою будинку АДРЕСА_5 .

Згідно даних перевірки проведеної нотаріусом в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомо що за адресою б. АДРЕСА_1 відкрито розділ та зареєстровано квартиру АДРЕСА_2 .

Відкриття розділу Державному реєстрі речових прав на нерухоме на будинок як на двоквартирний чи багатоквартирний будинок означає що наступні реєстрації нерухомого майна (або перенесення з реєстру БТІ, який діяв до 01 січня 2013 року) можливі лише щодо квартири або часток в квартирі а не часток в цілому будинку, оскільки як зазначено раніше, розділ в реєстрі щодо відповідного будинку відкритий як щодо багатоквартирного.

Таким чином, наявні розбіжності в правовстановлюючих документах спадкодавця унеможливили спадкування нерухомого майна в позасудовому порядку.

Позивач надала заяву про слухання справи без її участі.

Представник відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, до суду надіслав заяву про розгляд за їх відсутності, проти задоволення вимог не заперечують.

Враховуючи викладене суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві.

Відповідно до ст. 16 ЦК України Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права.

Відповідно до ч.2 ст.5 ЦПК України у випадку, якщо законом або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулась до суду, суд відповідно до викладеної в позовній заяві вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 66 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за місцем відкриття спадщини.

Судом встановлено наступне.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.08.2024 року спадкоємцю повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину неможливо оскільки в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за даною адресою зареєстрована квартира АДРЕСА_2 .

Згідно договору купівлі-продажу № 173 від 07.05.1992 року, зазначено що Спадкодавець купив частку будинку за адресою АДРЕСА_3 (копія договору додається).

Тобто в договорі купівлі-продажу одночасно вказано що спадкодавцем куплено частку будинку та уточнено що ця частка є квартирою АДРЕСА_4 .

З Технічного паспорту, інвентарний номер № 284, вбачається що технічний паспорт складено відносно будинку АДРЕСА_3 , водночас в тех. паспорті вказано що ця квартира є часткою будинку АДРЕСА_5 .

Згідно даних перевірки проведеної нотаріусом в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомо що за адресою б. АДРЕСА_1 відкрито розділ та зареєстровано квартиру АДРЕСА_2 .

Відкриття розділу Державному реєстрі речових прав на нерухоме на будинок як на двоквартирний чи багатоквартирний будинок означає що наступні реєстрації нерухомого майна (або перенесення з реєстру БТІ, який діяв до 01 січня 2013 року) можливі лише щодо квартири або часток в квартирі, а не часток в цілому будинку, оскільки як зазначено раніше, розділ в реєстрі щодо відповідного будинку відкритий як щодо багатоквартирного.

Таким чином, наявні розбіжності в правовстановлюючих документах спадкодавця унеможливили спадкування нерухомого майна в позасудовому порядку.

Щодо судового захисту порушеного спадкового права варто враховувати наступне.

Згідно правил статей 2, 5 ЦПК України застосовуваний судом спосіб захисту цивільного права має відповідати критерію ефективності.

Тобто цей спосіб має бути дієвим, а його реалізація повинна мати наслідком відновлення порушених майнових або немайнових прав та інтересів управомоченої особи.

Постанова КЦС ВС від 19 червня 2019 року, справа № 757/48758/15-ц, провадження № 61-14480св18

Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії унеможливила позасудове спадкування права власності яке належало спадкодавцю.

Звернення до суду викликане розбіжністю в правовстановлюючих документах спадкодавця.

Вирішення цього питання в судовому порядку, з точки зору найбільшої ефективності та відновленні порушеного права позивача - є визнання за спадкоємцем права власності на квартиру АДРЕСА_6 (враховуючи що відповідний розділ в Державному реєстрі речових прав на нерухоме на вказаний будинок (будинок АДРЕСА_5 ) відкрито як двоквартирний будинок, а рішення суду є підставою для внесення відомостей про право власності на відповідну квартиру в такому реєстрі за позивачем).

Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Положеннями ч.1, 2 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Частинами 1, 3 статті 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Враховуючи, що у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу відмовлено вирішити питання про прийняття спадщини в позасудовому порядку остання не має змоги.

Статтею 15 ЦК визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права (пункт 1 частина друга статті 16 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що викладені обставини дають підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі та за позивачем необхідно визнати права власності на майно померлого спадкодавця в порядку спадкування за законом.

На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 12, 81, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 1225, 1261, 1268, 1270, 1272 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Грушівської сільської ради про визнання права власності задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на квартиру АДРЕСА_6 , яка належала спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 162 квітня 1992 року.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя С.М. Ліпчанський