Провадження № 2/756/886/25
У Х В А Л А

26 травня 2025 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Белоконної І.В.,

за участі секретаря - Погорелової В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відвід судді у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданою особою, яка вчинила кримінальне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Оболонського районного суду м. Києва знаходиться вказана вище цивільна справа, яка перебуває в провадженні судді Белоконної І.В.

26 травня 2025 року позивач ОСОБА_1 разом зі своїм представником звернулися до суду з заявою про відвід судді, мотивуючи його тим, що суддя Белоконна І.В. 27.02.2025 відмовила у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову. Відповідач, скориставшись відмовою у забезпеченні позову, 15 березня 2025 року продав належний йому на праві власності транспортний засіб «HYUNDAI SONATA», 2014 року випуску, який був предметом забезпечення позову. Окрім того, вчиняє активні дії щодо відчуження іншого належного йому майна. До того ж, відповідач у судовому засіданні словесно образив позивача, що стало можливим лише тому, що суд не зробив відповідачу зауважень на рахунок неприпустимості зловживання процесуальними правами відповідно до ст. 44 ЦПК України та не роз`яснив йому наслідки зловживання процесуальними правами у вигляді заходів процесуального примусу згідно ст. 143-144 ЦПК України.

Представник відповідача у судовому засіданні у задоволенні заяви про відвід судді просив відмовити у зв`язку з його безпідставністю.

Проаналізувавши зміст заявленого відводу, суд приходить до наступних висновків.

Підстави та обставини для відводу судді чітко визначені ст. 36 ЦПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу, якщо є інші обставини, що виключають сумнів в неупередженості та об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальним рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

26 лютого 2025 року ОСОБА_1 через свого представника подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить в порядку ст. 149-151 ЦПК України вжити заходів забезпечення цивільного позову шляхом накладення арешту та заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії на транспортні засоби, зареєстровані за ОСОБА_2 та за його дружиною ОСОБА_3 , а саме:

1. HYUNDAI SONATA, 2017 року випуску, об`єм двигуна 1999 куб.см., номер кузова НОМЕР_1 , дата реєстрації 20.06.2024;

2. HYUNDAI SONATA, 2018 року випуску, об`єм двигуна 1999 куб.см., номер кузова НОМЕР_2 , дата реєстрації 06.06.2024;

3. HYUNDAI SONATA, 2014 року випуску, об`єм двигуна 1999 куб.см., номер кузова НОМЕР_3 , дата реєстрації 24.09.2024;

4. HYUNDAI SONATA, 2016 року випуску, об`єм двигуна 1999 куб.см., дата реєстрації 16.10.2024, номер кузова НОМЕР_4 ;

5. 1/2 частину транспортного засобу GMC ACADIA, 2457, (2016), № кузова НОМЕР_5 .

Також позивач через свого представника просила накласти арешт на грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу ОСОБА_2 , і знаходяться у нього на банківських рахунках в АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

27 лютого 2025 року суд відмовив у задоволенні заяви про забезпечення позову. У мотивувальній частині ухвали суд виснував, що заявником не зазначено жодного доказу на підтвердження наявності обставин, що можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову, у зв`язку з чим необхідно забезпечити позов. Зокрема, не надано доказів наміру відповідача ОСОБА_2 відчужити належне йому майно. Судом убачається, що доводи заявника в обґрунтування забезпечення позову ґрунтуються лише на її припущеннях. Окрім того, об`єкти забезпечення не є предметом позову та їхня вартість значно перевищує ціну позову.

Указана ухвала від 27.02.2025 оскаржена позивачем у порядку апеляційного провадження.

Відтак, оцінивши доводи позивача та її представника, суд уважає, що обставини, на які вони посилаються, як на підставу виникнення сумнівів щодо неупередженості та об`єктивності судді, пов`язані з вчиненими нею процесуальними діями та рішеннями.

У відповідності до ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Таким чином, оскільки суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, то визнає його безпідставним і у задоволенні заяви відмовляє.

Керуючись ст. 33, 36, 40 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданою особою, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя: І.В. Белоконна