УХВАЛА

01 липня 2025 року

м. Київ

справа № 359/12095/24

провадження № 61-7946ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 11 квітня 2025 року у справі за позовом товариства

з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послугу з розподілу природного газу,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» (далі - ТОВ «Газорозподільні мережі України») звернулося до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_1 , в якому просило суд стягнути заборгованість за послугу з розподілу природного газу в розмірі 3 070,61 грн, 3 % річних у розмірі 40,60 грн та інфляційні втрати в розмірі 88,31 грн.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 січня

2025 року позов ТОВ «Газорозподільні мережі України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послугу з розподілу природного газу задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Газорозподільні мережі України» заборгованість за послугу з розподілу природного газу в розмірі 3 070,61 грн, 3 % річних у розмірі 40,65 грн та інфляційні втрати в розмірі 88,31 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Газорозподільні мережі України» витрати на оплату судового збору в розмірі 3 028,00 грн.

Не погодившись із вказаним рішенням, 19 лютого 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Київського апеляційного суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 25 лютого 2025 року витребувано

з Бориспільського міськрайонного суду Київської області цивільну справу

№ 359/12095/24.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 25 лютого 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області

від 10 січня 2025 року залишено без руху, роз`яснено особі, яка подала апеляційну скаргу, що у випадку неусунення у встановлений термін виявлених судом недоліків апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута заявнику.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 02 квітня 2025 року відмовлено

у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Продовжено строк для усунення недоліків апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 січня

2025 року. Роз`яснено особі, яка подала апеляційну скаргу, що у випадку неусунення у встановлений термін виявлених судом недоліків апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута заявнику.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 11 квітня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області

від 10 січня 2025 року визнано неподаною та повернуто особі, яка її подала.

22 червня 2025 року ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 11 квітня 2025 року (надійшла до суду 26 червня 2025 року), в якій посилаючись на порушення норм процесуального права просив суд скасувати оскаржуване судове рішення, направити справу на новий розгляд о суду першої інстанції.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження, виходячи з наступного.

У відповідності до частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

За змістом частини третьої статті 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною

і повертається позивачеві.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 січня 2025 року позов у вищевказаній справі задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 , 19 лютого 2025 року безпосередньо до Київського апеляційного суду через систему «Електронний суд» подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 25 лютого 2025 року апеляційну скаргу залишено без руху. Згідно ухвали суду ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 3 633,60 грн.

На адресу Київського апеляційного суду, 03 березня 2025 року через систему «Електронний суд» надійшла заява про усунення недоліків, у якій ОСОБА_1 просив задовольнити клопотання про застосування статті 5 Закону України «Про судовий збір» та статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» про звільнення його від оплати судового збору.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 02 квітня 2025 року відмовлено

у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, продовжено строк для усунення недоліків апеляційної скарги. Згідно ухвали суду необхідно сплатити судовий збір у розмірі 3 633,60 грн.

На адресу Київського апеляційного суду, 09 квітня 2025 року через систему «Електронний суд» надійшла заява про усунення недоліків. У вказаній заяві

ОСОБА_1 вказав, що має право на звільнення від сплати судового збору

в апеляційній інстанції, посилаючись на порушення прав споживачів.

Київський апеляційний суд ухвалою від 11 квітня 2025 року Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області

від 10 січня 2025 року визнано неподаною та повернуто особі, яка її подала.

Колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновком Київського апеляційного суду про те, що оскільки особа, яка подала апеляційну скаргу, не усунула недоліки апеляційної скарги у строк, встановлений судом, апеляційну скаргу необхідно визнати неподаною і повернути заявнику.

Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до частини першої стаття 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється: за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України; за видачу судами документів; у разі ухвалення судового рішення, передбаченого цим Законом.

За своїм змістом перелік є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

У статті 3 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється за подання до суду апеляційної та касаційної інстанції скарг на судові рішення.

Судовий збір сплачується за ставками, встановленими Законом України «Про судовий збір» на день його сплати.

У статті 5 Закону зазначено вичерпний перелік осіб та вимог, які звільняються від його сплати.

Відповідно до статті 258 ЦПК України судовими рішеннями є: ухвали, рішення, постанови, судові накази.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову , але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 6 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір при подачі апеляційної скарги на рішення суду справляється у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

При подачі апеляційної скарги заявнику необхідно було сплатити судовий збір

у сумі 3 633,60грн.

В ухвалі від 02 квітня 2025 року Київський апеляційний суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про звільнення заявника від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги, оскільки відповідно до статті 5 Закону України «Про судовий збір» та статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав, лише якщо звертаються до суду як позивачі. У даній справі ОСОБА_1 не є позивачем-споживачем, а є відповідачем.

Київський апеляційний суд вірно вказав, що вимоги ухвали про залишення апеляційної скарги без руху не виконані, недоліки не усунуті, судовий збір не сплачено, а підстави для звільнення заявника від сплати судового збору відсутні.

Відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Згідно з практикою ЄСПЛ право доступу до суду є невід`ємною складовою права на суд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), заява № 4451/70, § 36).

«Право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду потребує регулювання з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх «цивільних прав та обов`язків», пункт 1 статті 6 Конвенції залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети (див. mutatis mutandis рішення від 16 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland), заява

№ 28249/95, § 53).

Верховний Суд зазначає, що ухвала про повернення апеляційної скарги в зв`язку

з невиконанням вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху не є обмеженням заявника у праві доступу до суду, оскільки апеляційний суд не позбавив заявника права подати нову апеляційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 185 ЦПК України, сплатити судовий збір у встановленому законом порядку відповідно до частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» або подати належним чином оформлене клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, колегія суддів вважає, що касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 11 квітня 2025 року є необґрунтованою, тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись пунктом 3 частини першої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394, частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 11 квітня 2025 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послугу з розподілу природного газу відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Г. В. Коломієць

Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник