КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/2481/2025
справа №757/7545/24-ц
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Невідомої Т.О., Соколової В.В.

за участю секретаря судового засідання Крисіної В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою адвокатом Кравинською Юлією Вікторівною, на рішення Печерського районного суду міста Києва від 05 серпня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Остапчук Т.В.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення (повернення) грошових коштів, -

встановив:

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову.

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом про стягнення (повернення) грошових коштів.

В обґрунтування позову вказує, що 08 квітня 2016 року Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинено виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі №2794 про стягнення з позивачки на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № SAMDN5371 від 17 грудня 2007 року за період часу з 17 грудня 2007 року до 14 березня 2016 року у розмірі 16 841,85 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 14 березня 2016 року, становить 439 924,28 грн.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 06 березня 2023 року у цивільній справі №757/2274/22-ц позов ОСОБА_1 до АТ КБ "ПриватБанк" про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задоволено. Визнано виконавчий напис нотаріуса, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М 08 квітня 2016 року та зареєстрований в реєстрі №2794 таким, що не підлягає виконанню.

Зазначає, що в ході виконання виконавчого напису №2794 від 08 квітня 2016 року з боржниці ОСОБА_1 стягнуто грошові кошти у загальному розмірі 131 940,06 гривень.

Звернувшись до Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_1 отримала відповідь, згідно якої ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) здійснені утримання коштів та відрахування стягувачу на загальну суму 74 479,70 гривень. Також за виконавчим написом №2794 від 08 квітня 2016 року з січня 2017 року по вересень 2021 року щомісячні відрахування здійснювались та утримані кошти перераховувались на користь АТ КБ "ПриватБанк" підприємством ПП "БІЛЛА Україна".

Зазначає, що оскільки рішенням Печерського районного суду міста Києва від 06 березня 2023 року виконавчий напис нотаріуса № 2794 визнано таким, що не підлягає виконанню, наявні підстави для стягнення коштів у розмірі загальному розмірі 131 940,06 гривень, з яких 57 460,36 гривень - кошти, перераховані на користь АТ КБ "ПриватБанк" підприємством ПП "БІЛЛА Україна"; 74 479,70 гривень - кошти, перераховані на користь АТ КБ "ПриватБанк" Шевченківським ВДВС у місті Києві ЦМУМЮ (м. Київ).

Вказує, що попередній розмір витрат на професійну правничу допомогу становить 4 500,00 гривень.

16 квітня 2024 року на адресу Печерського районного суду надійшла заява позивачки про відмову вимог в частині суми 74 479,70 гривень. Проте матеріали справи не містять даних про прийняття відмови від частини позовних вимог.

2. Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 05 серпня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Відмовивши у задоволенні позову, суд першої інстанції зробив висновок, що кредитний договір №SAMDN5371 від 17 грудня 2007 року, який, в цьому випадку, є підставою набуття відповідачем коштів з повернення кредиту, в судовому порядку недійсним не визнано, іншого до суду не надано, відтак підставою набуття майна є чинні договірні зобов`язання сторін з повернення кредиту, що виключає застосування статті 1212 ЦК України.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись з ухваленим рішенням, адвокатом Кравинською Ю.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається неправильну оцінку доказів, неправильне встановлення обставин, що мають значення для справи.

Зазначає, що звертаючись із позовом, позивачка просила стягнути з АТ КБ "ПриватБанк" на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі: 57 460,36 грн, вилучені у позивачки на користь відповідача в межах ВП НОМЕР_5 на підставі виконавчого напису від 08 квітня 2016 за номером 2794, який в подальшому визнано таким, що не підлягає виконанню рішенням Печерського районного суду міста Києва від 06 березня 2023 року у цивільній справі № 757/2274/22-ц.

Вказує, що ці кошти відраховано роботодавцем боржника стягувачу на виконання ВП НОМЕР_5, а не сплачено боржником добровільно на підставі будь-яких договорів, у тому числі кредитного договору, і було стягнуто в сумах, не визначених таким кредитним договором та за межами строку позовної давності.

Вказує, що задовольнивши позов у цивільній справі №757/2274/22-ц про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд фактично скасував підставу, згідно якої роботодавець із позивачки вираховував кошти.

Вказує, що фактичний розмір витрат на професійну правничу допомогу становить 17 700,00 гривень.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 08 вересня 2021 року у справі №201/6498/20, від 08 вересня 2021 року у справі №206/2212/18, від 28 січня 2020 року у справі №910/16664/18, від 06 березня 2019 року у справі №910/1531/18, від 06 жовтня 2021 року у справі №623/363/20, від 06.03.2019 у справі №910/1531/18, від 27 січня 2021 року у справі № 910/16334/19,

Мотивуючи наведеним, просить рішення Печерського районного суду міста Києва від 05 серпня 2024 року скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

4. Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу.

07 жовтня 2024 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив АТ КБ "ПриватБанк" на апеляційну скаргу.

Посилається на недобросовісну поведінку позивачки, оскільки пред`явлені позовні вимоги сформовано таким чином, щоб ввести суд в оману, а саме в позовні вимоги позивачки включено кошти на погашення по іншому виконавчому провадженню.

Крім цього, складання заяви про відмову від позовних вимог також включено до правничих витрат позивача, які заявлено до розподілу "Складання заяв, клопотань з процесуальних питань (заяви про відмову від вимог в частині) - 700,00 грн". Таким чином, включення безпідставних вимог в обсязі 56,45 відсотків від суми позову в позовну заяву та витрати з підготовки заяви про відмову від таких вимог заявлено до розподілу правничих витрат вже і в апеляційній інстанції, що є черговим проявом недобросовісної поведінки, адже підготовка цих документів є виключно результатом несумлінних дій представника позивача з підготовки позову.

Станом на теперішній час позивачка перебуває в реєстрі боржників і має перед АТ КБ "ПриватБанк" непогашений борг по виконавчому листу №202/35584/13-ц, виданому на підставі рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська суду від 29 листопада 2013 року.

Заборгованість по даному виконавчому провадженню не погашена. На виконання цього рішення відкрите ВП 52571172, стан якого незавершений і зазначене виконавче провадження знаходиться на стадії примусового виконання, а отже у позивачки з урахуванням здійснених погашень згідно наданих платіжних доручень, залишається невиконане перед відповідачем грошове зобов`язання за кредитним договором №SAMDN5371 від 17 грудня 2007 року, яке станом на дату 20 березня 2024 року становить 8 380,45 доларів США.

Звертає увагу, що виконавчий напис за своєю правовою природою є способом примусового стягнення за борговим документом, а не підставою набуття позивачем майна, яка згодом відпала. Примусове стягнення за допомогою виконавчого напису є механізмом примусового стягнення боргу за кредитним договором, який і є власне правовою підставою набуття відповідачем коштів.

Скаржницею ототожнено категорії способу стягнення та підстава набуття майна, що нівелює принципи безпідставного набуття майна і порядку його повернення. При визнанні виконавчого напису, таким що не підлягає виконанню, припинено саме спосіб примусового стягнення боргу, а власне саме зобов`язання припиненим не визнане.

Вказує, що в цьому випадку між сторонами існує кредитне зобов`язання за кредитним договором №SAMDN5371 від 17 грудня 2007 року, яке є чинним в силу статті 204 ЦК України.

Той факт, що кошти на погашення існуючого боргового зобов`язання надійшли в спосіб (за виконавчим написом), який згодом фактично припинено в судовому порядку, не означає безпідставність набуття таких коштів, адже відсутність боргу позивачки, в рахунок якого надійшли кошти, має бути доведена в іншому процесі і на підставі норм зобов`язального права, у тому числі, але не виключно, підтверджена доказами відсутності боргу, погашення повного або часткового, тощо.

Правомірність набуття коштів стягувачем і подальше їх збереження за стягувачем має розглядатися крізь призму наявності чи відсутності боргу позивачки. В цьому судовому процесі скаржницею доказів відсутності боргу до суду не надано, натомість відповідачем надано докази беззаперечного існування боргу позивачки перед відповідачем у вигляді відкритого виконавчого провадження в стані примусового виконання.

В цьому випадку, правовою підставою набуття відповідачем коштів позивачкою є кредитний договір №SAMDN5371 від 17 грудня 2007 року, який є дійсним та неоспореним, отже позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Стверджує, що позивачкою не надано належних та допустимих доказів факту перерахування коштів на користь відповідача в розмірі 57 460,36 гривень.

З посиланням на практику Верховного Суду та положення статей 601, 602 ЦК України, просить в разі задоволення/часткового задоволення апеляційної скарги вирішити питання зарахування зустрічних вимог позивачки в рахунок боргу перед АТ КБ "ПриватБанк" за виконавчим листом, виданим 20 лютого 2014 року на підставі рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2013 року у справі №202/35584/13-ц за курсом на дату прийняття рішення судом.

Вказує, на необґрунтований розмір заявлених витрат на професійну правничу допомогу.

Просить врахувати, що складені адвокатом документи містили позовні вимоги, від яких позивачка відмовилась, в пропорції 56,45% до 43,55%, включення суми 7400 грн (4 500,00 грн позов та 2 900,00 грн відзив) в повному розмірі до розподілу судових витрат за результатами розгляду справи є безпідставним.

Отже, 43,55% вимог, що залишилися по відношенню до суми 7 900 грн - це 3 222,70 грн, які можуть бути включені до розподілу при вирішенні питання розподілу судових витрат.

Мотивуючи наведеним, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення залишити без змін.

5. Позиція учасників справи

В судовому засіданні представник позивачки Кравинська Ю.В. доводи апеляційної скарги підтримала.

Представник відповідача Абібулаєва Т.Г., приймаючи участь в режимі відеоконференцзв`язку, проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

6. Фактичні обставини справи, установлені судом.

08 квітня 2016 року Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинено виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі №2794, про стягнення з позивачки на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості за кредитним договором № SAMDN5371 від 17 грудня 2007 року за період часу з 17 грудня 2007 року до 14 березня 2016 року у розмірі 16 841,85 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 14 березня 2016 року, становить 439 924,28 грн. (з урахуванням витрат, пов`язаних із вчиненням виконавчого напису), яка складається з: 4 809,57 доларів США - залишок заборгованості за кредитом; 11 184,72 доларів США - сума заборгованості за відсотками; 74,88 доларів США - комісія; 19,22 доларів США - штраф (фіксована частина); 753,46 доларів США - штраф (відсоток від суми заборгованості); 1 700,00 грн. - витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису (том 1 а.с. 12).

01 вересня 2016 року старший державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП НОМЕР_5 з виконання виконавчого напису №2794 виданого 01 08 квітня 2016 року (том 1 а.с. 23).

Постановою державного виконавця ВП НОМЕР_5 від 25 листопада 2016 року звернуто стягнення на заробітну плату (інші доходи) боржника (том 1 а.с. 24).

Заочним рішенням Печерського районного суду міста Києва від 06 березня 2023 року у справі №757/2274/22-ц виконавчий напис нотаріуса № 2794 визнано таким, що не підлягає виконанню (том 1 а.с. 13-22).

Постановою державного виконавця від 29 травня 2023 року ВП НОМЕР_5 виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №2794 від 08 квітня 2016 року закінчено у зв`язку із визнанням Печерським районним судом міста Києва виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (том 1 а.с. 25).

Згідно даних звіту про здійснені відрахування та виплати, складеного підприємством з 100% іноземними інвестиціями "БІЛЛА-Україна" убачається, що за період з 09 грудня 2016 року по 30 вересня 2021 року згідно постанови від 25 листопада 2016 року ВП НОМЕР_5 із заробітної плати ОСОБА_1 утримано податків та інших обов`язкових платежів 131 940,06 гривень. Утримана сума за вказаний період значиться 57 460,36 гривень відповідно до зазначених дати та номеру документа (том 1 а.с. 26-28).

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2013 року задоволено позов ПАТ КБ "ПриватБанк" до ПАТ "Акцент-Банк", ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №SAMDN5371 від 17 грудня 2007 року у сумі 10 283,73 доларів США, що відповідно до курсу НБУ становить 82 201,53 грн, яка складається із 3 527,71 доларів США заборгованість за кредитом; 6 147,14 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 62,55 доларів США штраф (фіксована частина); 546,32 доларів США штраф (процентна складова) (том 1 а.с. 109-110).

20 лютого 2014 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська на виконання вказаного заочного рішення видано виконавчий лист (том 1 а.с. 107-108).

Згідно даних звіту про здійснені відрахування та виплати, складеного підприємством з 100% іноземними інвестиціями "БІЛЛА-Україна" убачається, що за період з 01 червня 2018 року по 30 вересня 2021 року згідно постанови від 30 травня 2018 року ВП №52571172, із заробітної плати ОСОБА_1 утримано податків та інших обов`язкових платежів 104 299,03 гривень. Утримана сума за вказаний період значиться 53 821,02 гривень (том 1 а.с. 150-152).

Згідно даних звіту про здійснені відрахування та виплати складеного начальником сектору розрахунків з персоналом підприємства з 100% іноземними інвестиціями "БІЛЛА УКРАЇНА" убачається, що за період з 09 грудня 2016 року по 30 вересня 2021 року за постановою від 25 листопада 2016 року ВП НОМЕР_5, виданої за виконавчим документом №2794 від 08 квітня 2016 року Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу, із доходів ОСОБА_1 утримано 57 460,36 гривень (том 1 а.с.147-149).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 17 грудня 2024 року задоволено клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Кравинської Ю.В. про витребування доказів. Витребувано у АТ «Райффайзен Банк Аваль» відомості щодо руху коштів на рахунку IBAN НОМЕР_1 та IBAN НОМЕР_2 за платіжним дорученням: № 680 від 06 лютого 2017 року; № 1350 від 07 березня 2017 року; № 1950 від 06 квітня 2017 року; № 2537 від 05 травня 2017 року; № 3154 від 07 червня 2017 року; № 3817 від 06 липня 2017 року; № 4382 від 07 серпня 2017 року; № 4930 від 07 вересня 2017 року; № 5627 від 06 жовтня 2017 року; № 6174 від 07 листопада 2017 року; № 6721 від 06 грудня 2017 року; № 7212 від 28 грудня 2017 року; № 637 від 06 лютого 2018 року; № 1212 від 06 березня 2018 року; № 1877 від 06 квітня 2018 року; № 2401 від 04 травня 2018 року; № 2982 від 06 червня 2018 року; № 3583 від 06 липня 2018 року; № 4093 від 06 серпня 2018 року; № 4656 від 06 вересня 2018 року; № 5222 від 05 жовтня 2018 року; № 5754 від 08 листопада 2018 року; № 6284 від 06 грудня 2018 року; № 6872 від 28 грудня 2018 року; № 616 від 06 лютого 2019 року; № 1186 від 06 березня 2019 року; № 1823 від 05 квітня 2019 року; № 2394 від 06 травня 2019 року; № 3064 від 06 червня 2019 року; № 3581 від 05 липня 2019 року; № 4194 від 06 серпня 2019 року; № 4899 від 06 вересня 2019 року; № 5500 від 04 жовтня 2019 року; № 6092 від 07 листопада 2019 року; № 6790 від 05 грудня 2019 року; № 7264 від 27 грудня 2019 року; № 770 від 06 лютого 2020 року; № 1466 від 05 березня 2020 року; № 2988 від 07 квітня 2020 року; № 5065 від 08 травня 2020 року; № 7010 від 09 червня 2020 року; № 8322 від 07 липня 2020 року; № 10425 від 07 серпня 2020 року; № 12141 від 08 вересня 2020 року; № 14394 від 08 жовтня 2020 року; № 16219 від 05 листопада 2020 року; № 17714 від 30 листопада 2020 року; № 336 від 12 січня 2021 року; № 1797 від 08 лютого 2021 року; № 3220 від 10 березня 2021 року; № 336 від 12 січня 2021 року; № 6043 від 12 травня 2021 року; № 7231 від 08 червня 2021 року; № 8652 від 12 липня 2021 року; № 9663 від 10 серпня 2021 року; № 10397 від 10 вересня 2021 року; № 10888 від 12 жовтня 2021 року.

Витребувано від АТ КБ «ПриватБанк» відомості/інформацію, чи Акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» отримано за період з 09 грудня 2016 року по 30 вересня 2021 року від підприємства з 100 % іноземними інвестиціями «Білла-Україна» грошові кошти та в якому розмірі на наступні реквізити: Банк одержувача: ПАТ «КБ «ПриватБанк», МФО: 305299, р/р НОМЕР_3 , та/або з призначенням платежу: сплата боргу згідно виконавчого напису від 08 квітня 2016 року № 2794.

Витребувано від Товариства з обмеженою відповідальністю «Новус 1»:

- Інформацію, чи здійснювалось утримання з доходу ОСОБА_1 підприємством з 100 % іноземними інвестиціями «Білла-Україна» за період з 09 грудня 2016 року по 30 вересня 2021 року по виконавчому провадженню № НОМЕР_5? Якщо так, надати інформацію про загальну суму утриманих грошових коштів;

- Інформацію, чи здійснювалось перерахування підприємством з 100 % іноземними інвестиціями «Білла-Україна» грошових коштів стягувачу Акціонерному товариству Комерційний банк «ПриватБанк» по виконавчому провадженню № НОМЕР_5, утриманих з доходу ОСОБА_1 за період з 09 грудня 2016 року по 30 вересня 2021 року? Якщо так, надати інформацію про загальну суму перерахованих підприємством з 100 % іноземними інвестиціями «Білла-Україна» грошових коштів стягувачу Акціонерному товариству Комерційний банк «ПриватБанк»;

- Інформацію про те, з якого банківського рахунку (номер та у якому банку, на ім`я якої юридичної або фізичної особи відкритому) здійснювалося перерахування підприємством з 100 % іноземними інвестиціями «Білла-Україна» грошових коштів стягувачу Акціонерному товариству Комерційний банк «ПриватБанк» по виконавчому провадженню № НОМЕР_5, утриманих з доходу ОСОБА_1 за період з 09 грудня 2016 року по 30 вересня 2021 року.

Витребувано від Товариства з обмеженою відповідальністю «Новус 1» копії платіжних документів, зазначених у звіті підприємства з 100 % іноземними інвестиціями «Білла-Україна» за період з 09 грудня 2016 року по 30 вересня 2021 року, а саме: № 680 від 06 лютого 2017 року; № 1350 від 07 березня 2017 року; № 1950 від 06 квітня 2017 року; № 2537 від 05 травня 2017 року; № 3154 від 07 червня 2017 року; № 3817 від 06 липня 2017 року; № 4382 від 07 серпня 2017 року; № 4930 від 07 вересня 2017 року; № 5627 від 06 жовтня 2017 року; № 6174 від 07 листопада 2017 року; № 6721 від 06 грудня 2017 року; № 7212 від 28 грудня 2017 року; № 637 від 06 лютого 2018 року; № 1212 від 06 березня 2018 року; № 1877 від 06 квітня 2018 року; № 2401 від 04 травня 2018 року; № 2982 від 06 червня 2018 року; № 3583 від 06 липня 2018 року; № 4093 від 06 серпня 2018 року; № 4656 від 06 вересня 2018 року; № 5222 від 05 жовтня 2018 року; № 5754 від 08 листопада 2018 року; № 6284 від 06 грудня 2018 року; № 6872 від 28 грудня 2018 року; № 616 від 06 лютого 2019 року; № 1186 від 06 березня 2019 року; № 1823 від 05 квітня 2019 року; № 2394 від 06 травня 2019 року; № 3064 від 06 червня 2019 року; № 3581 від 05 липня 2019 року; № 4194 від 06 серпня 2019 року; № 4899 від 06 вересня 2019 року; № 5500 від 04 жовтня 2019 року; № 6092 від 07 листопада 2019 року; № 6790 від 05 грудня 2019 року; № 7264 від 27 грудня 2019 року; № 770 від 06 лютого 2020 року; № 1466 від 05 березня 2020 року; № 2988 від 07 квітня 2020 року; № 5065 від 08 травня 2020 року; № 7010 від 09 червня 2020 року; № 8322 від 07 липня 2020 року; № 10425 від 07 серпня 2020 року; № 12141 від 08 вересня 2020 року; № 14394 від 08 жовтня 2020 року; № 16219 від 05 листопада 2020 року; № 17714 від 30 листопада 2020 року; № 336 від 12 січня 2021 року; № 1797 від 08 лютого 2021 року; № 3220 від 10 березня 2021 року; № 336 від 12 січня 2021 року; № 6043 від 12 травня 2021 року; № 7231 від 08 червня 2021 року; № 8652 від 12 липня 2021 року; № 9663 від 10 серпня 2021 року; № 10397 від 10 вересня 2021 року; № 10888 від 12 жовтня 2021 року.

На виконання вимог ухвали суду 14 січня 2025 року на адресу Київського апеляційного суду від АТ "Райффайзен Банк" надійшли: витяг з виписки про рух коштів по рахунку НОМЕР_1 із зазначенням запитуваних платіжних доручень, за період з 06 лютого 2017 року по 12 жовтня 2021 року; та виписки про рух коштів по рахунку № НОМЕР_4 дата відкриття 14 січня 2015 року НОМЕР_2 дата відкриття 28 лютого 2024 року за період з 06 лютого 2017 року по 12 жовтня 2021 року.

Згідно даних виписки з рахунку IBAN НОМЕР_1 убачається, що за період з 06 лютого 2017 року по грудень 2021 року за ВП НОМЕР_5 за виконавчим написом №2794 від 08 квітня 2016 року з рахунку позивачки відраховано 55 908,19 гривень.

З аналізу звіту про здійснені відрахування та виплат, що містяться у матеріалах справи та інформації, наданої АТ "Райффайзен Банк" на виконання ухвали Київського апеляційного суду, колегія суддів установила не відповідність загальної суми відрахувань. Зокрема, за інформацією, наданою начальником сектору розрахунків з персоналом підприємства з 100% іноземними інвестиціями "БІЛЛА УКРАЇНА" розмір відрахувань склав 57 460,36 гривень, згідно даних виписки із банківського рахунку розмір відрахувань становить 55 908,19 гривень.

Співставивши вказані документи, колегією суддів установлено, що така розбіжність виникла внаслідок не коректного відображення відрахувань у таблиці, складеної начальником сектору розрахунків з персоналом підприємства з 100% іноземними інвестиціями "БІЛЛА УКРАЇНА".

Зокрема, у виписці із банківського рахунку інформація щодо відрахування за березень 2021 року на суму 926,39 гривень згідно платіжної інструкції №336 від 12 січня 2021 року взагалі не міститься.

Крім цього, згідно інформації, наданої начальником сектору розрахунків з персоналом підприємства з 100% іноземними інвестиціями "БІЛЛА УКРАЇНА", у серпні 2021 року згідно платіжної інструкції №10397 від 10 вересня 2021 року здійснено відрахування на суму 939,67 гривень.

Згідно інформації, що міститься у виписці із рахунку згідно платіжної інстанції №10397 від 10 вересня 2021 року здійснено відрахування на суму 313,89 гривень. При цьому, отримувачем коштів за цією операцією вказано "Шевчен. РВ ДВС м. Києві", призначення платежу "ВП НОМЕР_5 Викон. збір та витр. на пров. вик. дій зг. вик. напису №2794 від 08.04.2016"

Аналіз наведених даних дозволяє зробити висновок, що на рахунок відповідача зараховано 54 968,52 гривень (55 908,19 гривень - 313,89 гривень).

Отже, матеріалами справи підтверджено, що на рахунок відповідача перераховано за виконавчим написом загальну суму 54 968,52 гривень.

7. Мотиви, якими керується колегія суддів апеляційного суду, та застосовані норми права.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення 83 глави ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Аналіз статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали.

Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього.

Судом установлено, що заочним рішенням Печерського районного суду міста Києва від 06 березня 2023 року у справі №757/2274/22-ц виконавчий напис нотаріуса № 2794 визнано таким, що не підлягає виконанню.

Тобто слід зробити висновок про те, що правові підстави набуття відповідачем 54 968,52 гривень на виконання зазначеного виконавчого напису відсутні, у зв`язку із чим до спірних правовідносин підлягає застосуванню стаття 1212 ЦК України.

Подібний висновок наведено Верховним Судом у постанові від 6 березня 2019 року у справі №910/1531/18.

Відтак, апеляційний суд уважає неспроможними твердження відповідача щодо помилкового застосування до спірних правовідносин статті 1212 ЦК України.

Висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог з посиланням на існування між сторонами договірних відносин, що виникли з договору кредиту, є помилковим, зазначеного вище не спростовує.

Щодо заяви відповідача про зарахування зустрічних вимог, апеляційний суд зазначає про суперечливу позицію представниці відповідача, яка як в ході розгляду справи в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції не підтвердила отримання від позивачки коштів за виконавчим написом нотаріуса. При цьому, слід враховувати, що наслідком подання заяви про зарахування зустрічних вимог, за наявності передбачених умов для зарахування, є залишкове та безповоротне припинення відповідних зобов`язань повністю або частково. Натомість, матеріали справи не містять актуальних та достовірних даних щодо виконання заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2013 року у справі №202/35584/13-ц, яким задоволено позов ПАТ КБ "ПриватБанк" до ПАТ "Акцент-Банк", ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а надана відповідачем таблиця внесених платежів за підписом представника відповідача не є таким доказом, оскільки не підтверджена первинними документами.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд констатує, що заінтересована особа не позбавлена можливості зробити заяву про зарахування зустрічних вимог на стадії виконання судового рішення.

Доводи апеляційної скарги в частині витребування на стадії апеляційного провадження даних у АТ «Райффайзен Банк Аваль» колегія суддів відхиляє, оскільки така процесуальна дія направлена на дотримання вимог законодавства щодо повного та всебічного розгляду справи.

8. Розподіл судових витрат.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частинами 2-4 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137, частина 8 статті 141 ЦПК України).

Відповідно до даних квитанції №4683-4901-9041-2778 від 03 лютого 20204 року за подачу позовної заяви позивачкою сплачено судовий у розмірі 1 319,41 гривень (том 1 а.с. 8).

У позовній заяві відповідачка просила суд стягнути витрати на професійну правничу допомогу, понесену за розгляд справи у суді першої інстанції.

Установлено, що 28 серпня 2022 року адвокатом Кравинською Ю.В. та ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги від 28 серпня 2022 року, відповідно до якого адвокат зобов`язалась надати клієнту правову допомогу, обсяг та вартість якої визначається протоколом погодження, що після підписання сторонами є невід`ємними додатками до цього договору, та яка полягає у складанні документів, представництві та захисті інтересів Клієнта, виконання усіх інших передбачених законодавством України дій з питання визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису вчиненого 08 квітня 2016 року Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. за номером 2794; закінчення виконавчого провадження НОМЕР_5 згідно з пунктом 5 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження", стягнення на користь клієнта грошових коштів, сплачених клієнтом в ході ВП НОМЕР_5.

Пунктом 4.1 договору визначено, що вартість послуг правничої допомоги за даним договором та порядок оплати визначається протоколом погодження, який є невід`ємною частиною цього договору після його підписання сторонами (том 1 а.с. 67-68).

Протоколом погодження обсягу, вартості, умов оплати послуг правничої допомоги сторони погодили вартість правничої допомоги:

- складання, надсилання адвокатського запиту / 1 800,00 гривень / 1 документ;

- складання, оформлення позовної заяви / 4 500,00 гривень / 1 документ;

- представництво та захист інтересів клієнта в суді (режим відеоконференції) / 2 000,00 гривень / 1 засідання;

- представництво та захист інтересів клієнта в суді (особиста присутність) / 2 500,00 гривень / 1 засідання;

- складання заяв, клопотань, з процесуальних питань (про видачу виконавчого документа та інших незначної складності) 700,00 гривень / 1 документ;

- складання відзиву / відповіді на відзив / заперечення на відповідь на відзив у цивільній справі / 2 900,00 гривень / 1 документ;

- складання апеляційної скарги на рішення суду / 4 600,00 гривень;

- складання заяви про примусове виконання рішення суду до органів ДВС чи приватного виконавця / 1 800,00 гривень;

- винагорода за досягнення в суді позитивного для клієнта рішення/результату по цивільній справі про стягнення на користь клієнта грошових коштів / 7% (але не менше, ніж п`ять тисяч гривень і не більше, ніж тридцять п`ять тисяч гривень) від суми, в частині стягнення якої судом задоволено позов, що сплачується не пізніше трьох банківських днів з дня фактичного отримання грошових коштів клієнтом (том 1 а.с. 69).

26 червня 2024 року представником позивачки ОСОБА_1 - адвокатом Кравинською Ю.В. подано заяву про обґрунтування розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Із змісту поданої заяви убачається, що у суді першої інстанції надано таку правничу допомогу:

- складання, оформлення позовної заяви / 4 500,00 гривень;

- складання відповіді на відзив / 2 900,00 гривень;

- складання заяви про відмову від частини вимог / 700,00 гривень;

- представництво інтересів клієнта у судовому засіданні (без дати); 28 травня 2024 року, 26 червня 2024 року / загальна сума 7 500,00.

Загальна сума понесених витрат 15 600,00 гривень (том 1 а.с. 181-183).

Факт оплати правничої допомоги підтверджується даними квитанції, наданими до суду першої інстанції: квитанція від 20 січня 2024 року - 4 500,00 / складання позовної заяви (том 1 а.с. 72); від 03 березня 2024 року - 2 500,00 гривень / участь у судовому засіданні (том 1 а.с. 158, 208); від 21 березня 2024 року - 2 900,00 гривень / складання відповіді на відзив (том 1 а.с. 154, 207); від 26 травня 2024 року - 2 500,00 гривень (том 1 а.с. 186, 190); 22 червня 2024 року - 2 500,00 гривень / участь у судовому засіданні (том 1 а.с. 187).

Загальна сума за вказаними квитанціями становить 14 900,00 гривень.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат у суді першої інстанції, колегія суддів враховує таке.

Згідно заяви на обґрунтування розміру судових витрат, витрати на професійну правничу допомогу становлять 15 600,00 гривень.

Разом з цим, колегія суддів уважає необґрунтованими вимоги щодо відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката, яка пролягає у складанні "заяви про відмову від частини вимог" вартістю 700,00 гривень, оскільки такі за своєю природою не є правничою допомогою.

Отже, обґрунтованою та доведеною сумою витрат на професійну правничу допомогу становить 14 900,00 гривень.

Матеріали справи не містять клопотання відповідача про зменшення розміру судових витрат, отже, з урахуванням положень статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції слід стягнути 6 213,30 гривень (14 900,00 гривень х 41,7%) пропорційно розміру задоволених вимог.

Крім цього, з АТ КБ "ПриватБанк" на відшкодування витрат із сплати судового збору у суді першої інстанції підлягають стягненню 550,19 гривень (1 319,41 гривень х 41,7%), ураховуючи розмір заявлених вимог на суму 131 940,06 грн.

Відповідно до підпункту в пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Із прохальної частини апеляційної скарги убачається, що позивачка просила стягнути з відповідача 57 460,36 гривень та судові витрати, понесені у суді апеляційної інстанції.

Установлено, що за результатом розгляду апеляційної скарги, колегія суддів зробила висновок про стягнення 54 968,52 гривень, що становить 95,67% від вимог апеляційної скарги.

Згідно даних квитанції від 31 серпня 2024 року ОСОБА_1 за подачу апеляційної скарги сплачено 1 816,80 гривень (том 2 а.с. 7).

Згідно даних квитанції від 02 вересня 2024 року сплачено 4 600,00 гривень. У графі призначення платежу вказано "сплата за послугу у сфері права згідно договору 28/08/2022 від 28.08.2022 складання апеляційної скарги, ОСОБА_1 " (том 2 а.с. 11).

Згідно даних квитанції від 20 листопада 2024 року сплачено 2 500,00 гривень за участь адвоката у судовому засіданні 26 листопада 2024 року (том 2 а.с. 53).

В судовому засіданні представник позивачки просила стягнути 12 100 грн за надання правової допомоги в суді апеляційної інстанції (4 600 грн за складання апеляційної скарги та 7500 грн за участь у трьох судових засіданнях).

З урахуванням заперечень відповідача, колегія суддів уважає за можливе зменшити розмір витрат, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, до суми 9600 грн, ураховуючи обсяг виконаної роботи, вимоги співмірності, розумності та справедливості.

З огляду на те, що апеляційна скарга задовольняється на 95,67%, на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції підлягає стягненню 9184,32 грн.

Отже, з відповідача на користь позивачки слід на відшкодування витрат із сплати судового збору слід стягнути 1 738,13 гривень та 9184,32 грнна відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Кравинською Юлією Вікторівною, задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 05 серпня 2024 року скасувати, ухвалити нове судове рішення такого змісту.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на користь ОСОБА_1 54 968,52 гривень.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на користь ОСОБА_1 на відшкодування судових витрат, пов`язаних із сплатою судового збору в суді першої інстанції, 550,19 гривень.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на користь ОСОБА_1 на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції, 6 213,30 гривень.

Стягнути Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на користь ОСОБА_1 на відшкодування судових витрат, пов`язаних із сплатою судового збору в суді апеляційної інстанції, 1 738,13 гривень.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на користь ОСОБА_1 на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, 9184,32 гривні.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повну постанову складено 01 липня 2025 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді Т.О. Невідома

В.В. Соколова