1Справа № 335/4470/25 2/335/2232/2025
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 червня 2025 року м. Запоріжжя
Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Гашук К.В., за участю секретаря судового засідання Куян О.С., розглянувши цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту електроенергію,-
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою судді від 16.05.2025 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, призначено розгляд справи у судовому засіданні на 11.06.2025, яке було відкладено на 26.06.2025, у зв`язку із першою неявкою відповідача у судове засідання.
Сторони у судове засідання, призначене на 26.06.2025, повторно не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
25.06.2025 від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала.
26.06.2025 від відповідачки ОСОБА_1 надійшла заява у якій вона визнала позовні вимоги ПАТ «Запоріжжяобленерго» про стягнення з неї суми боргу у повному обсязі та просила розгляд справи проводити без її участі.
За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи за відсутності учасників справи, на підставі доказів, які є в матеріалах справи, без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
На підставі досліджених письмових доказів, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.
Згідно розрахунку заборгованості за електричну енергію, яка постачалась за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 оформлено на відповідача ОСОБА_1 .
Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про електроенергетику», постачання електричної енергії - надання електричної енергії споживачу за допомогою технічних засобів передачі та розподілу електричної енергії на підставі договору. Енергопостачальники - учасники оптового ринку електричної енергії України, які купують електричну енергію на цьому ринку з метою продажу її споживачам або з метою її експорту. Споживачі енергії - суб`єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю.
Правовідносини між енергопостачальником та побутовим споживачем електричної енергії регулюються Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999р. №1357, із наступними змінами та доповненнями (далі за текстом-ПКЕЕН). Згідно з абзацом 2 пункту 1 ПКЕЕН, ці Правила обов`язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності.
Відповідно до пункту 19 ПКЕЕН розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку.
Згідно з пунктом 20 ПКЕЕН розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.
Відповідно до пункту 42 ПКЕЕН, споживач електричної енергії зобов`язаний оплачувати електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.
Положеннями ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов`язання, підстави виникнення яких були передбачені в ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог згідно зі звичаями ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються.
Відповідно до положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
За вказаний період відповідачем оплата за спожиту електроенергію не здійснювалась.
Відповідачка ОСОБА_1 подала заяву про визнання позову, яка свідчать про те, що вона визнала наявність заборгованості за спожиту електроенергію, за адресою свого місця проживання, та погодилась із розрахунком обсягу та вартості електричної енергії, і не заперечувала проти розміру заборгованості, заявленого до стягнення.
Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Приймаючи до уваги, що відповідач визнала позов та погодилась із наявністю у неї боргу за спожиту електричну енергію перед позивачем у розмірі 12 184,92 грн., при цьому, позивачем на підтвердження своїх вимог надано відповідні докази, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за спожиту електричну енергію підлягають задоволенню.
Крім того, у відповідності з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
З огляду на вищевказані положення Закону, враховуючи, що відповідач визнала позовні вимоги, шляхом написання відповідної заяви, суд доходить до висновку, що з неї підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 50 відсотків від суми судового збору у розмірі 1211,20 грн., а інші 50 відсотків судового збору у сумі 1211,20 грн., підлягають поверненню позивачу з державного бюджету.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.82,141, 142, 206, 259,263-265ЦПК України, -
Позов Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту електроенергію задовольнити.
Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Гашук К.В.