Справа № 285/1509/25
провадження у справі №2/0285/1027/25
30 червня 2025 року м. Звягель
Звягельський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Сташківа Т.Б. за участі секретаря судового засідання Павлюк Т.П. та осіб, які беруть участь у справі:
позивач: представник не прибув,
відповідач: не прибув,
розглянувши заочно у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг-Понг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
18.03.2025 ТОВ «ФК «Пінг-Понг» звернулось до суду із зазначеним позовом, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 17 250 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 5 000 грн, проценти за користування кредитом в розмірі 11 250 грн, комісія в розмірі 1 000 грн, а також судовий збір в розмірі 2 422 грн 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000 грн.
В обґрунтування позову зазначає, що 29.02.2020 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 5 000 грн зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 2,5% в день, комісією за надання кредиту в розмірі 1 000 грн та кінцевим терміном повернення кредитних коштів до 30.03.2020. Кредитодавець належним чином виконав умови кредитного договору, надавши відповідачу кредитні кошти на умовах та в порядку, передбаченому кредитним договором. Однак відповідач належним чином не виконував грошові зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку із чим виникла заборгованість за кредитним договором. Згодом укладено договір факторингу, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Пінг-Понг» набуло право грошової вимоги за вказаним кредитним договором. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем грошових зобов`язань за кредитним договором, виникла заборгованість в сумі сумі 17 250 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 5 000 грн, проценти за користування кредитом в розмірі 11 250 грн, комісія в розмірі 1 000 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача.
Представник позивача у судове засідання не прибув, просив проводити розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не прибув повторно, про час і місце судового розгляду був повідомлений вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов та клопотань про розгляд справи за його відсутності та/або про відкладення розгляду справи не подавав.
За таких обставин, керуючись ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 29.02.2020 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 5 000 грн зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 2,5% в день, комісією за надання кредиту в розмірі 1 000 грн та кінцевим терміном повернення кредитних коштів до 30.03.2020 (а.с. 10).
29.02.2020 ТОВ «МІЛОАН» перерахувало на рахунок ОСОБА_1 кредитні кошти в розмірі 5 000 грн (а.с. 15).
09.10.2020 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ Діджи Фінанс» укладено договір факторингу, відповідно до умов якого ТОВ Діджи Фінанс» набуло право грошової вимоги за вказаним кредитними договорами (а.с. 17, 23).
24.01.2022 між ТОВ Діджи Фінанс» та ТОВ «ФК «Пінг-Понг» укладено договір факторингу, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Пінг-Понг» набуло право грошової вимоги за вказаним кредитним договором (а.с. 22, 26).
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем грошових зобов`язань за кредитним договором, виникла заборгованість в сумі сумі 17 250 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 5 000 грн, проценти за користування кредитом в розмірі 11 250 грн, комісія в розмірі 1 000 грн (а.с. 14).
За частиною 1 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Матеріалами справи підтверджується, що кредитний договір між сторонами укладено в електронному вигляді, що відповідає вимогам ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно із ч.1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Суд також враховує, що Законом України «Про споживче кредитування» передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію (пов`язану з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо) (п. 31.18. Постанови Верховного Суду від 13.07.2022 № 496/3134/19).
Кредитодавець свої зобов`язання перед відповідачем виконав в повному обсязі, надавши кредит, а останній, у свою чергу, не повернув своєчасно кредитні кошти, і станом на день звернення позивача до суду із позовом існує заборгованість за кредитним договором. Таким чином, невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань порушує право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані у кредит.
Таким чином, позовні вимоги про стягнення тіла кредиту та комісії за надання кредиту підтверджуються належними і допустимими доказами, є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.
Позовні вимоги про стягнення процентів за користування кредитом підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
У постанові Верховного Суду від 01 вересня 2022 року у справі № 225/3427/15-ц зазначено, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Після спливу чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Таким чином, позивач відповідно до ст. 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками за користування кредитними коштами у межах погодженого позикодавцем та боржником строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позивача відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором відсотки.
Згідно із пунктами 1.2., 1.4., 1.5.2. кредитного договору сума кредиту становить 5 000 грн. Проценти за користування кредитом становлять 2,5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Кінцевий термін повернення коштів до 30.03.2020 (а.с. 10).
Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню проценти за користування кредитом за період з 29.02.2020 до 30.03.2020 в розмірі 3 750 грн (5 000 грн. х 2,5% х 30 днів).
У іншій частині позовні вимоги про стягнення процентів за користування кредитом є необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.
За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими, частково підтверджуються належними доказами, а тому підлягають частковому задоволенню.
Вирішуючи питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі
6 000 грн, суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Указаний критерій застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Суд приходить до висновку, що наданими до суду доказами фактичний обсяг витрат на правову допомогу у зазначеній справі представником позивача частково обґрунтовано, і з огляду на незначну складність самої справи, суд вважає, що понесені позивачем витрати є не співмірними із складністю справи, ціною позову та обсягом наданих адвокатом послуг. У зв`язку з вищезазначеним, суд, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правову допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, приходить до висновку про зменшення розміру таких витрат до 2500 грн., що буде за даних обставин справи справедливим і співмірним відшкодуванням таких витрат саме в зазначеному розмірі.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись статтями 12, 13, 76-83, 141, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд
Позов задовольнити частково.
1 000 гривень, проценти за користування кредитом (за період з 29.02.2020 до 30.03.2020) в розмірі 3 750 гривень, а також судовий збір в розмірі 1 369 гривень 18 копійок, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 500 гривень.
У решті позовних вимог про стягнення процентів за користування кредитом (за період з 31.03.2020 до 29.05.2020) - відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого Цивільним процесуальним кодексом України та може бути переглянуте судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Повний текст рішенні складено 30.06.2025.

Суддя Т. Б. Сташків