Справа № 344/9269/25
Провадження № 2-о/344/302/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Кіндратишин Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Гамлявої А.Ю.,

представника заявника - ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_3 , заінтересована особа: ОСОБА_4 про видачу обмежувального припису,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до суду із заявою, у якій просила : заборонити ОСОБА_4 перебувати у місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_3 ; заборонити наближатися на визначену відстань до місця проживання ( перебування), навчання, роботи; інших місць її частого відвідування; особисто і через третіх осіб розшукувати її, якщо її місце перебування буде невідоме для відповідача, заборонити переслідувати та у будь-який спосіб спілкуватись з нею; заборонити листування, телефонні переговори або контактувати з нею через інші засоби зв`язку і через третіх осіб.

13.06.2025 заінтересована особа звернувся із заявою про постановлення окремої ухвали щодо порушення ОСОБА_3 законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення , зокрема за ст. ст. 383, 384 КК України, що полягає у завідомо неправдивому повідомлені органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення до Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, до відділення поліції №4 ( м. Заліщики) Чортківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області за ст. 126-1 КК України у період з 01.03.2025 по 30.04.2025, а також які зареєстровані в ЄО №1755 від 08.04.2025; про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 КК України, адресоване до СБУ в Івано-Франківській області, зареєстроване в ЄО за №1827, за №1828 від 15.04.2025, а також до ГУ НП в Івано-Франківській області ЄО №1918 від 24.04.2025; до Івано-Франківського РУП ГУ НП в Івано-Франківській області за ст. 125 КК України ( відомості внесено до ЄРДР за ч. 1 ст. 125 КК України, за №00280 від 21.05.2025). Надіслати окрему ухвалу прокурору або органу досудового розслідування для вжиття заходів, передбачених ст. 214 КПК України.

В обґрунтування такої заяви, зокрема зазначено, що про вказані звернення стало відомо внаслідок отримання відповіді на запити з правоохоронних органів, а також від працівників правоохоронних органів.

Метою усіх звернень ОСОБА_3 із заявами повідомленнями про вчинення різного роду кримінальних правопорушень є штучне створення доказів, які їй необхідні для обґрунтування позовів та подання таких доказів до суду у спорах щодо поділу майна подружжя, яке є спільною сумісною власністю ( має на меті заволодіти більшою часткою), щодо визначення місця проживання неповнолітніх дітей, щодо стягнення аліментів на їх утримання. Такі спори тривають орієнтовно з січня 2025 року.

Разом з тим, долучені до заяви медична довідка №1177 від 13.05.2025 не відповідають формі медичної документації №027/о «Виписка з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого», затверджена наказом МОЗ України №110 від 14.02.2012 « Про затвердження форм первинної облікової документації та Інструкцій щодо їх заповнення, що використовується у закладах охорони здоров`я належно від форми власності»; та довідка б/н від 21.05.2025 не відповідає формі медичної документації №028/о «Консультативний висновок спеціаліста», що затверджений наказом МОЗ України №110 від 14.02.2012 « Про затвердження форм первинної облікової документації та Інструкцій щодо їх заповнення, що використовується у закладах охорони здоров`я належно від форми власності».

Направлення особи/сім`ї, яка постраждала від домашнього насильства та/або насильства за ознакою статі б/н від 13.05.2025 не відповідає формі «Направлення особи/сім`ї, яка постраждала від домашнього насильства та/або насильства за ознакою статі», затвердженої наказом Міністерства соціальної політики України №1037 від 03.07.2019.

Під час судового засідання представник заінтересованої особи підтримав доводи, викладені у вказаній заяві.

Представник заявника щодо заяви поклався на думку суду.

Розглянувши заяву про постановлення окремої ухвали, суд дійшов висновку, що вказане клопотання задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 262 ЦПК України, суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі, якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом а окрема ухвала суду є процесуальним засобом судового впливу на виявлені під час судового розгляду порушення законності, а також причини та умови, що цьому сприяли.

Правовими підставами постановлення окремої ухвали є виявлені під час розгляду справи порушення матеріального або процесуального закону; встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню таких порушень.

За наявності цих двох правових підстав у сукупності суд має право постановити окрему ухвалу і направити її відповідним особам чи органам для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли вчиненню виявлених порушень.

Окрема ухвала може бути постановлена лише у разі, якщо під час судового розгляду встановлено склад правопорушення. Водночас, суд може в окремій ухвалі зазначити, елементи якого складу правопорушення слід перевірити. Якщо суд не встановив такого порушення, підстав для постановлення окремої ухвали немає.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року в справі № 438/610/14-ц (провадження № 14-577цс19) вказано, що «суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу (частина перша статті 262 ЦПК України). Отже, постановлення окремої ухвали є процесуальною дією суду, вчинення якої не залежить від наявності клопотань учасників справи. Суд постановляє окрему ухвалу лише тоді, якщо встановить порушення певним органом чи іншою особою вимог законодавства або недоліки в їхній діяльності під час вирішення спору».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 квітня 2018 року у справі № 761/32388/13-ц (провадження № 61-3251св18) зазначено, що «при вирішенні питання про постановлення окремої ухвали суд має виходити з того, що мають бути виявлені порушення закону. Вирішення питання щодо постановлення окремої ухвали є дискреційними повноваженнями суду і є його правом, а не обов`язком».

Аналогічний правовий висновок викладено в ухвалі Верховного Суду від 19 травня 2021 року у справі № 755/15473/20.

Недоліки в діяльності підприємств, установ щодо невідповідності медичними документами та направлення особи/сім`ї, яка постраждала від домашнього насильства та/або насильства за ознакою статі б/н від 13.05.2025, як підстава для постановлення окремої ухвали є оціночним поняттям та є застосовними у випадку наявності протиправності як конститутивної ознаки таких недоліків. Суд не може переймати на себе повноваження органів державної влади, зокрема правоохоронних органів.

Щодо звернення ОСОБА_3 із заявами до правоохоронних органів, то у межах розгляду справи про видачу за її заявою обмежувального припису, такі не були підставами для подання відповідної заяви, предметом дослідження у межах розгляду справи, окрім як реєстрація кримінального провадження за ЄРДР №0000280.

Тобто, окремі ухвали - це процесуальний засіб реагування суду на виявлені ним під час розгляду справи порушення з метою усунення існуючих причин та умов, що сприяли порушенню та попередженню таких порушень у майбутньому.

Постановлення окремої ухвали є процесуальною дією суду, вчинення якої не залежить від наявності відповідних клопотань учасників справи.

Особи, які беруть участь у справі, позбавлені можливості вимагати винесення окремої ухвали, проте вони можуть звернути увагу суду на наявність обставин, що, на їхню думку, свідчать про необхідність постановлення окремої ухвали.

Аналізуючи зміст вищезазначеної норми закону, судом не встановлено процесуального обов`язку постановляти окрему ухвалу.

Заінтересованою особою у своєму клопотанні, на переконання суду, не наведено достатніх підстав та аргументів для постановлення саме окремої ухвали.

Водночас, суд зауважує, що заінтересована особа не позбавлений права самостійно, в порядку, визначеному КПК України, звернутися до правоохоронних органів із заявою про вчинення на його думку відповідних кримінальних правопорушень.

Керуючись ст.ст.260, 261, 262 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

У заяві представника заінтересованої особи Гнатюка Павла Омеляновича про постановлення окремої ухвали відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Повна ухвала 24.06.2025

Суддя

Івано-Франківського міського суду Кіндратишин Л.Р.