БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1908/24
Провадження № 2/497/127/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2025 року Болградський районний суд Одеської області у складі: головуючого - судді Кравцової А.В., секретар судового засідання Ільєва Д.Д., розглянувши за відсутністю сторін в залі суду в м.Болград цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

13.08.2024р. представник АТ КБ ПРИВАТБАНК звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_1 88152,72грн., що складається з заборгованості за тілом кредиту за кредитним договором №б/н від 27.02.2019р. та судові витрати в розмірі сплаченого позивачем судового збору 2422,4грн., посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що відповідач добровільно не виконує зобов`язань за вказаним кредитним договором, надавши відповідні докази, а також докази оплачених судових витрат, також надав суду заяву, якою просив суд розглянути справу за його відсутністю, погоджуючись на ухвалення судом рішення заочно, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Вивчивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, за наступних підстав.

В обгрунтування вимог позову позивач мотивує свої вимоги тим, що відповідач ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ "ПРИВАТБАНК" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку № б/н від 27.02.2019р. та приєднався до Умов та правил надання банківських послуг саме в тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку https://privatbank.ua/terms. На підставі вищевказаної анкети-заяви відповідачу було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 100 000.00 грн., що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку та Випискою по рахунку. Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту відповідач отримав згідно Довідки про видані картки кредитну картку номер - НОМЕР_1 , строк дії 02/20, тип -MasterCard Platinum. Згодом 17.03.2020р. на підставі паспорту споживчого кредиту відповідачу видано кредитну карту номер - НОМЕР_2 строком дії до 02/23, тип MasterCard Platinum. В процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки на 36,0% річних. 04.10.2021р. на підставі підписаної між сторонами заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг відповідачу видано кредитну карту номер НОМЕР_3 , строком дії -09/24. При цьому, на момент підписання зазначеної вище Заяви заборгованість відповідача становила 97590,41грн, що вбачається із виписки по рахунку та розрахунку заборгованості. Також позивач звертає увагу суду, що у зв`язку із початком повномасштабного вторгнення та збройної агресії російської федерації, Банк пішов на зустріч клієнтам та скасував відсоткову ставку у березні 2022р. - розмір 0 %, а в подальшому із 01.04.22р. відсоткова ставка поступово повернута до погодженого розміру. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 22.07.2024р. має заборгованість - 88152.72 грн., яка складається з наступного: - 88152.72 грн. - заборгованість за тілом кредита.

27.01.2025 року від адвоката Князь І.І. - представника відповідача - через електронний суд надійшов відзив на позов, яким вона просить відмовити у задоволенні вимог позову, стверджуючи, що відповідачОСОБА_1 підписав 27.02.2019р. анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приват Банку, в якій зазначено особисту інформацію відповідача та яка підписана відповідачем, але відомостей щодо отримання позичальником картки та встановленого на неї кредитного ліміту дана анкета-заява не містить. Також, на підтвердження позовних вимог Банком надано витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ "ПриватБанк", які не містять підпису позичальника. Представник відповідача звертає увагу, що згідно відомостей про нарахування відсотків за користування кредитом, що містяться у відповідних графах Розрахунку, розмір нарахованих відсотків (в тому числі прострочених) становить 31537,19+60656,29=92193,48 грн. Такий же розмір відсотків вже списано в односторонньому порядку з рахунку відповідача ОСОБА_1 . Згідно розрахунку, відповідачем внесено на погашення заборгованості 1095175,1грн. на тіло кредиту, 83614,38грн на прострочене тіло кредиту, 92193,48грн. на погашення відсотків (в тому числі прострочених). Загальна сума внесеної відповідачем на погашення кредиту згідно відомостей то ж Розрахунку) становить 1270982,96грн. У своєму відзиві представник відповвідача вказує, на виписку згідно договору б/н від 27.02.2019р. за період з 05.03.2019р. до 21.06.2024р. кожного місяця в односторонньому порядку з відповідача позивачем списувалось щомісячна комісія за обслуговування преміальної карти, за 60 місяців -18000грн. Фактично дана сума списаної щомісячної комісії за обслуговування преміальної карти нараховувалася у заборгованість, у зв`язку з чим загальний розмір заборгованості за тілом кредиту неправомірно збільшувався - що підтверджується і розрахунком заборгованості.

07.02.2025р від представника позивача Терняк В.І. надійшли письмові пояснення, згідно яких заявник просить вимоги позову задовольнити, зазначивши, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні докази погашеної кредитної заборгованості за договором. Також зауважила, що згідно виписки по рахунку, вбачається, що відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що відповідач знав про умови кредитування та визнав свої зобовязання за Договором. Тому посилання відповідача про те, що він не був ознайомлений з умовами кредитування не має братися судом до уваги. На даний час, відповідач належним чином свої зобов`язання за кредитним договором не виконав. Представник позивача зауважив, що вказаний відповідачем розмір правничої (правової) допомоги не відповідає критеріям розумності, співмірності та справедливості, що сума витрат, що заявлена представником відповідача значно перевищує встановлені діючим законодавством та нормативно-правовими актами.

Сторони у судове засідання неприбули, надали суду заяви про розгляд справи за їхньою відсутністю.

Згідно вимог ст.287 ЦПК України, неявка у судове засідання належним чином повідомлених сторін учасників справи, не перешкоджає її розгляду а, відповідно до ст.247 ЦПК України, - у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, - фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, відмовити у задовленні позовних вимог за наступних підстав.

З позовної заяви вбачається, відповідач ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ "ПРИВАТБАНК" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку № б/н від 27.02.2019р. та приєднався до Умов та правил надання банківських послуг саме в тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку https://privatbank.ua/terms, але відомостей щодо отримання позичальником картки та встановленого на неї кредитного ліміту анкета - заява не містить. Аналіз наданих банком документів також свідчить, що відповідач почав користуватися карткою з 27.02.2019р., а наступне користування банківськими послугами відповідачем розпочато 17.03.2020р. та 04.10.2021р. проте чи відбулося користування банківськими послугами в межах договору б/н від 27.02.2019р. з урахуванням визначеного банком старту карткового рахунку з 27.02.2019 року позивачем не доведено.

Надання банком до позовної заяви банківської виписки за договором №б/н за період 27.02.2019р. -25.07.2024р.; підписаний відповідачем від 27.02.2019р. анкету заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг; 17.03.2020р. паспорту споживчого кредиту; 04.10.2021р. заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг свідчить про укладення банком з відповідачем інших кредитних договорів окрім укладеного 27.02.2019р., розмір можливої заборгованості за якими позивачем заявлений як заборгованості яка виникла за договором б/н від 27.02.2019р.

Анкета - Заява № б/н від 27.02.2019р., не є і не може бути доказом укладення між позивачем та відповідачем кредитного договору. У вказаній анкеті - заяві міститься розділ "підписанням цієї анкети у відповідності до ст.634 ЦК України у повному обсязі приєднуюсь до Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (далі умови та правила, які розміщенні на офіційному сайті банку у мережі інтернет за адресою privatbank.ua та які разом із пам`яткою клієнта і тарифами становить договір банківського обслуговування відповідно до якого я отримав шляхом самостійного роздрукування. Погоджуюсь зі збільшенням строку позовної давності, зазначених в Умовах та правилах та з тим, що зміни до Умов та правил вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку, а у випадку коли в односторонньому порядку внесення змін не можливо, банк повідомляє мене про внесення змін шляхом використання визначених Умовами та правилами каналів зв`язку. Продовження користування послугами банку після дати публікації на сайті банку змінених Умов та правил є підтвердженням мого погодження та повного і безумовного прийняття редакції Умов та правил …» ", зі змісту якого слідує, що Відповідач зазначає свої пропозиції відносно умов надання банківських послуг, які в подальшому розглядаються банком для визначення істотних умов договору. В даному розділі взагалі не визначено, що банком запропоновані кредитування відповідача, що встановлено певний ліміт відповідачу та запропоновані послуги щодо отримання кредитної картки, і що відповідач обрав саме послугу з отримання кредитної картки. При цьому, графа щодо оформлення будь-якої іншої картки, зокрема, платіжної картки кредитної та графа щодо встановлення кредитного ліміту по платіжній картці кредитній у зазначеній анкеті - заяві відсутні, відсутнє зазначення номеру картки, яка була випущена банком на підставі указаної анкети - заяви. Окрім того, дана анкета-заява не містить будь - якої інформації щодо розміру процентної ставки за користування кредитними коштами.

Тому нарахування відповідачу процентів за користування кредитними коштами, а також списання їх у односторонньому порядку здійснені позивачем безпідставно. Жодних доказів того, що 27.02.2019р. року відповідачу було видано кредитну картку із встановленим на ній кредитним лімітом, процентною ставкою - матеріали справи не містять.

Позивач за власним бажання збільшував кредитний ліміт. Це підтверджується додатком до позову «Довідка про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_1 (договір б/н)», щодо карткового рахунку НОМЕР_1 , згідно якого кредитний ліміт змінювався аж сім разів з 21.02.2019р. до 08.01.2024р. та 10.07.2019р. позивач без заяви та згоди відповідача збільшив ліміт до 100 000грн.

Крім того, позивачем на підтвердження позовних вимог надано «Паспорт споживчого кредиту». Наданий «Паспорт споживчого кредиту», що підписаний відповідачем 17.03.2020р. містить альтернативні умови кредитування типи кредитного продукту. Будь-яких доказів того, на які саме умови, на думку позивача, погодився відповідач матеріали справи не містять.

Тож за відсутності доказів волевиявлення відповідача на отримання кредиту, відсутності доказів, які підтверджують погодження відповідача на конкретні умови кредитування, посилання позивача на наявність між позивачем та підповідачем ОСОБА_1 кредитних відносин є безпідставним та необґрунтованим .

Також, на підтвердження позовних вимог Банком надано витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ "ПриватБанк", які не містять підпису позичальника.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту укладання між сторонами у належній формі саме кредитного договору, оскільки надані позивачем Умови та Правила отримання банківських послуг не містять відомостей про дату їх прийняття, а також підпису відповідача, тому позивачем не доведено, що під час підписання анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в ПриватБанку відповідач погоджувався на отримання кредиту згідно положень Умов та Правил наданих Позивачем. Відомості, вказані в розрахунку заборгованості є суперечливими та такими, що не відображаються дійсного розміру заборгованості відповідача.

Згідно відомостей про нарахування відсотків за користування кредитом, що містяться у відповідних графах Розрахунку, розмір нарахованих відсотків (в тому числі прострочених) становить 31537,19+60656,29=92193,48грн. Такий же розмір відсотків списано в односторонньому порядку з рахунку відповідача. Фактично дана сума списаних відсотків нараховувалась у заборгованість, у зв`язку з чим загальний розмір заборгованості за тілом кредиту збільшувався. Вказана обставина підтверджується і розрахунком заборгованості, який містить графи «нараховано відсотків на заборгованість за кредитом, нараховано відсотків на прострочений кредит, нараховано відсотки».

Враховуючи те, що відповідач не погоджувався на умови кредитування, зокрема на порядок і розмір нарахованих відсотків, списання таких відсотків і збільшення за рахунок них заборгованості суперечить закону. Таким чином, розмір заборгованості за тілом кредиту, визначений позивачем, є необґрунтованим, а вимога про стягнення такої заборгованості не підлягає задоволенню.

В свою чергу, в Розрахунку вказано, що відповідачем внесено на погашення заборгованості1095175,1грн. на тіло кредиту, 83614,38грн на прострочене тіло кредиту, 92193,48 грн. на погашення відсотків (в тому числі прострочених). В той же час, якщо здійснити математичний розрахунок розміру сум, внесених відповідачем на погашення кредиту (здійснити додавання кожної окремої суми, внесеної відповідачем на погашення кредиту згідно відомостей то ж Розрахунку), то загальна сума, що була внесена відповідачем, - становить 1270982,96грн.

Позивач навіть не навів у розрахунку, який розмір кредитних коштів видавався відповідачу за кредитним договором б/н від 27.02.2019р.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно з указаними положенням закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Разом з тим, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Таким чином, виписка по картковому рахунку, що наявна в матеріалах справи, може бути належним доказом заборгованості відповідача за тілом кредиту та повинна досліджуватися судом у сукупності з іншими доказами. З наданої позивачем виписки по рахунку відповідача вбачається, що відповідач активно користувався кредитними коштами та вносив кошти на погашення заборгованості за кредитом.

Аналіз вищенаведених доказів, наданих позивачем, свідчить про те, що анкета-заява б/н від 27.02.2019р. без зазначення в ній розміру кредитних коштів та умов повернення, не підтвердження належними та допустимими доказами надання позичальнику кредитних коштів саме за договором б/н від 17.02.2019р., їх неповернення відповідачем саме за цим договором, відомості, які свідчать про наявність інших договірних відносин між сторонами, розрахунки за якими наведені позивачем, як за договором б/н від 27.02.2019р., унеможливлює стягнення від відповідача заборгованість за тілом кредиту в сумі 88 152,72 грн.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Одним з основоположних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності сторін (ст. 12 ЦПК України), в силу якого сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. При цьому кожна сторона в силу статті 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вимогами ст.13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Згідно правового висновку Верховного Суду викладеного у постанові від 21.07.2021 у справі №287/363/16, при оцінці достатності доказів діють спеціальні правила - стандарти доказування, якими має керуватися суд при вирішенні справи. Стандарти доказування з важливим елементом змагальності судового процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про недоведеність.

Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на підставі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд має право ухвалити рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі (правова позиція Верховного Суду в постанові від 29 вересня 2022 року в справі 857/7/22).

Таким чином, Банк стверджує, що відповідач користувався кредитними коштами і саме з його вини сталася заборгованість за його кредитною карткою, але відповідач стверджує, що розрахунки наведені позивачем унеможливлює стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 88152,72грн.

Таким чином, Позивачем не доведено користування Відповідачем кредитними коштами за обставин, викладених в позові, отже, позовні вимоги на підставі належних, допустимих та достатніх доказів позивачем не доведено, а тому вимоги вказаного позову не підлягають задоволенню за недоведеністю та необґрунтованістю, адже, враховуючи споживчий характер правовідносин між сторонами, вбачається, що за відсутності належних та допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними.

Частиною третьою статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами НБУ та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Частиною 1 статті 1068 ЦК України передбачено, що банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Згідно із статтею 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Відповідно до статті 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15, у постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 202/10128/14-ц (провадження № 61-1856св17) від 13 вересня 2019 року у справі № 501/4443/14-ц (провадження № 61-10469св18), від 20 листопада 2019 року у справі № 577/4224/16-ц (провадження № 61-30583св18) , від 17 червня 2021 року у справі № 759/4025/19 (провадження № 61-1035св21) та від 16 серпня 2023 року № 176/1445/22 (провадження № 61-8249св23).

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача. Оскільки позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» задоволенні не підлягають, судові витрати у справі суд покладає на позивача.

Керуючись ст. ст. 13, 76-80, 133, 141, 247, 263-265 ЦПК України

ухвалив:

Відмовити у задовленні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення його повного тексту, після чого набирає законної сили. Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин. Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: bg.od.court.gov.ua. Повний текст судового рішення виготовлено 14.04.2024 року.

Суддя А.В. Кравцова