Справа № 138/909/25
Провадження № 2/139/216/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2025 року селище Муровані Курилівці

Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області у складі:

головуючого - судді Ліщини Т.П.,

з участю секретаря судових засідань Погорної В.С.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

УСТАНОВИВ:

23.05.2025 справа надійшла до Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області. Предметом позову є розірвання шлюбу, зареєстрованого 17.01.2024 Барським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Жмеринському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що складено актовий запис № 8. 18.03.2025 Хаджибейським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повторно видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 . У подружжя є неповнолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Підставою позову є припинення подружніх відносин між сторонами. Подружжя не веде спільного господарства та проживає окремо. Основною причиною розпаду сім`ї є різниця характерів, відсутність взаєморозуміння і довіри, постійні конфлікти та недомовленості.

Згідно отриманої 30.04.2025 відповіді органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи, наданої у порядку ч. 7 ст. 187 Цивільного процесуального кодексу України (у тексті - ЦПК України) на звернення Ямпільського районного суду Вінницької області від 30.04.2025 на підставі ч. 6 ст. 187 ЦПК України, місце проживання відповідача зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 24).

Ухвалою від 26.05.2025 позовну заяву судом прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (а. с. 31, 32). Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, а відповідачеві встановлено строк 15 днів з дня вручення ухвали для подання відзиву на позов чи клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Копія ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 26.05.2025, яка надіслана 26.05.2025 відповідачеві за його зареєстрованим місцем проживання, повернулась до суду без вручення 09.06.2025 (а. с. 37, 38).

10.06.2025 судом прийнято рішення про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін, про що постановлено відповідну ухвалу (а. с. 39, 40). Судове засідання призначено на 26.06.2025 (зворот а. с. 39).

Копії ухвал про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 26.05.2025 і про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін від 10.06.2025, та судова повістка про виклик до суду в цивільній справі, які надіслані відповідачеві за його зареєстрованим місцем проживання, повернулись до суду без вручення 24.06.2025 (а. с. 46 - 48).

11.06.2025 на офіційному веб-порталі «Судова влада України» розміщено оголошення про виклик ОСОБА_2 до суду (а. с. 42).

Позивач і представник позивача в судове засідання 26.06.2025 не з`явилися; у п. 3 позовних вимог і в заяві про розгляд справи без участі від 26.03.2025 представник позивача просить розгляд даної справи проводити без його участі та участі позивача (а. с. 2, 4).

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи; про причини неявки суд не повідомив; клопотання про відкладення розгляду справи не подав. Відзив на позов або інші заяви по суті справи від відповідача до суду не надійшли. Згідно ч. 8 ст. 178 і ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. За наведених обставин, в силу приписів зазначеної норми ЦПК України, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ч. 1 ст. 275 ЦПК України).

Згідно ч. ч. 1, 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи наведене, керуючись положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд прийшов до таких висновків.

Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданим повторно Хаджабейським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а. с. 5) підтверджується, що з 17.01.2024 сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, а свідоцтвом про народження (а. с. 9) підтверджується, що вони є батьками малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України (у тексті - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Наведені норми СК України відповідають ч. 1 ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої і проголошеної резолюцією 217 A (III) Генеральної Асамблеї ООН від 10.12.1948, у якій зазначено, що чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 СК України.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що зазначено в п. «с» ч. 1 ст. 16 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про ліквідацію всіх форм дискримінації щодо жінок від 18.12.1979, відповідно до якого держави-сторони вживають усіх відповідних заходів для ліквідації дискримінації щодо жінок в усіх питаннях, що стосуються шлюбу та сімейних стосунків, і, зокрема, забезпечують на основі рівності чоловіків і жінок однакові права та обов`язки під час шлюбу і після його розірвання.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 24 СК України, збереження шлюбу за відсутності згоди одного з подружжя вже є таким, що буде суперечити його інтересам.

У позовній заяві позивач зазначила, що подружні відносини між сторонами припинені. Подружжя не веде спільного господарства та проживає окремо. Основною причиною розпаду сім`ї є різниця характерів, відсутність взаєморозуміння і довіри, постійні конфлікти та недомовленості.

Беручи до уваги вказані в позовній заяві причини розірвання шлюбу, які відповідачем не спростовані, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої у постанові колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 11.06.2019 у справі № 605/434/18 (провадження № 61-3235 св 19), яка кореспондується з п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», у випадку виявлення обставин або фактів під час розгляду справи, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя або їх дітей, суд повинен уникати формалізму та не надавати строку на примирення. Передбачене ч. 1 ст. 111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення.

Суд не застосовує положення ст. 111 СК України, оскільки під час розгляду справи зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї є неможливим, а перебування у шлюбі суперечитиме їх інтересам. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, зазначивши у позовній заяві, що надання строку на примирення не виправить стан шлюбних відносин, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення не принесли жодних результатів. Відповідач своїх заперечень проти розірвання шлюбу у встановлений судом строк не подав, клопотання про надання строку на примирення не заявив.

Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, суд приходить до переконання, що даний шлюб необхідно розірвати.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач у пункті 2 позовних вимог просить залишити їй прізвище, отримане у шлюбі - « ОСОБА_4 ».

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 1211,20 грн, що підтверджується наявною у матеріалах справи квитанцією (а. с. 17). Оскільки позов задоволено повністю, то зазначена сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 24, 55, 56, 105, 110, 112 - 114 СК України, ст. ст. 7, 12, 259, 263 - 265, 268, 275, 279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований 17 січня 2024 року Барським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Жмеринському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 8, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивачу залишити прізвище, яке вона обрала при реєстрації шлюбу - « ОСОБА_4 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржено сторонами протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя Тарас ЛІЩИНА