Справа № 645/2425/25
Провадження № 2/645/1740/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

25 червня 2025 року м. Харків

Немишлянський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді - Шевченко Г.С.,

з участю секретаря судового засідання - Пастушенко К.Р.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - Федосенко Н.А.,

представників відповідача - Годунова В.С., Мамонова С.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в приміщенні суду у м. Харкові клопотання представника ОСОБА_2 адвоката Годунова В.С. про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про усунення від права на отримання державної грошової допомоги, пов`язаної зі смертю військовослужбовця,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просила суд: усунути від права на отримання і виплату одноразової грошової допомоги родинам загиблих при виконанні обов`язків під час проходження військової служби ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батька військовослужбовця ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 під час захисту Батьківщини, актовий запис №361 від 08.04.2024.

06 червня 2025 року до суду від представника ОСОБА_2 адвоката Годунова В.С. надійшло клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України. В обгрунтування клопотання представник зазначив, що предметом позовних вимог є усунення відповідача від права на отримання та виплату ОГД. Цей спір не стосується спадкових прав, які б могли розглядатися за правилами цивільного судочинства. Натомість, виплата ОГД є публічно-правовим зобов`язанням держави перед членами сімей загиблих військовослужбовців. Спір з огляду на зміст норми абз. 2 ч. 2 ст. 16-4 Закону № 2011-XII, яка є підставою позову, містить ознаки публічно-правового. Задовольнити заявлений позивачкою позов апріорі неможливо через те, що для цього відсутнє правове підґрунтя (заявлені позовні вимоги є ширшими, аніж повноваження владного суб`єкта за абз. 2 ч. 2 ст. 16-4 Закону № 2011-XII), законодавець не передбачив ані в законі, ані в підзаконних НПА, можливість додаткового збагачення одних отримувачів ОГД за рахунок усунення від права на отримання ОГД інших. Інший висновок, в тому числі про застосування якихось аналогій закону, безперечно є порушенням статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

18.06.2025 року до суду надійшли заперечення представника ОСОБА_1 - адвоката Федосенко Н.А. на клопотання про закриття провадження у справі. Представник зазначила, що у справі, яка розглядається, позивачка не оскаржує жодного рішення органу державної влади, прийнятого в позасудовому порядку, а звернулася до суду саме з вимогою про встановлення факту, що має юридичне значення, тобто факту, який має бути встановлений виключно судом відповідно до положень статей 256-258 ЦПК України. Спір не є адміністративним, оскільки відповідач не є суб`єктом владних повноважень, і немає оскарження владного акта чи дій/бездіяльності органу. Натомість, суд, відповідно до ч. 2 ст. 16-4 Закону, має виконати функцію з встановлення юридичного факту, на який у подальшому буде спиратись МОУ при прийнятті рішення. Щодо посилань відповідача на імперативність/неімперативність норми, то визначення того, чи "може" бути припинена чи не призначена ОГД, не впливає на юрисдикцію. Оцінка, як діяти за наявності рішення суду, справді покладається на МОУ, однак сам факт ухилення встановлює лише суд, і саме цивільний суд, бо це не адміністративна функція. Обраний позивачкою спосіб захисту свого права узгоджується із положеннями чинного законодавства та висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21, що спростовує відповідні доводи касаційної скарги відповідача.

У судовому засіданні представники відповідача Годунов В.С. та Мамонов С.І. просили задовольнити вказане клопотання та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_1 та її представник Федосенко Н.А. просили відмовити у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі.

Суд, заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 1 ЦПК України).

При цьому, в порядку цивільного судочинства, виходячи із його загальних засад про неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність, перш за все регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Кожна особа, а у випадках, встановлених законом, органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Згідно з ч. 4 ст. 16-1 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать: діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; вдова (вдівець); батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли); жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» установлено, що сім`ям загиблих в період дії воєнного стану військовослужбовців Збройних Сил виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15000000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

У постанові Верховного Суду від 28.09.2022 року в справі №139/122/14-ц вказано, що під спором про право розуміють перешкоди у здійсненні цивільного права, які згідно із законом можуть бути усунені за допомогою суду.

Спори щодо розміру грошової допомоги та права на її відшкодування між особами, які претендують на такі виплати, та органом, який проводить їх нарахування та виплату, розглядаються судами в позовному провадженні за загальними правилами (постанова Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 листопада 2020 року в справі № 140/2178/15-ц (провадження № 61-9869св20), постанова Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 листопада 2021 року в справі № 295/3547/21 (провадження № 61-10600св21).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно із статтею 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах.

Частина 5 статті 21 КАС України визначає, що вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

У справі, що розглядається, позивач фізична особа звернувся до суду з позовом про усунення від права на отримання державної грошової допомоги, пов`язаної зі смертю військовослужбовця, відповідач у справі не є суб`єктом владних повноважень, позовна вимога про вирішення будь-якого публічно-правового спору у позовній заяві відсутня. Дана справа не є справою, розгляд якої мав би здійснюватися в порядку адміністративного судочинства, відтак відсутні підстави для закриття провадження у ній на підставі ч. 1 ст. 1 ст. 255 ЦПК України.

Керуючись ч. 1 ст. 1 ст. 255 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 адвоката Годунова В.С. про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про усунення від права на отримання державної грошової допомоги, пов`язаної зі смертю військовослужбовця - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її оголошення. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 27.06.2025 р.

Суддя Г. С. Шевченко