Справа № 461/7714/24 Головуючий у 1 інстанції: Кітов О. В.
Провадження № 22-ц/811/383/25 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2025 року м.Львів

Справа № 461/7714/24

Провадження № 22-ц/811/383/25

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.,

секретар Іванова О.О.

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана його представником - ОСОБА_2 , на заочне рішення Галицького районного суду міста Львова, ухвалене у м.Львові 19 листопада 2024 року у складі судді Кітова О.В. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановив:

24 вересня 2024 року ТзОВ «Іннова Фінанс» звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Іннова Фінанс» заборгованість за договором позики у розмірі 109 374,30 грн. та 2 422,40 грн. судового збору. В обґрунтування позову посилається на те, що 12 вересня 2023 року між сторонами укладено договір № про надання коштів у позику. Вказує, що договір укладено у письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ст. ст. З, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 договору позики позикодавець зобов`язується надати позичальнику позику в розмірі: 9 000 грн. шляхом перерахунку на банківський рахунок (банківську картку) на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою, нараховані згідно п.1.3., п.1.4. та/або 1.5. цього договору, його додатків. Зазначає, що позикодавець свої зобов`язання виконав в повному обсязі та надав відповідачу кошти. Позичальник свої зобов`язання відповідно умов договору позики не виконав та допустив заборгованість, яка станом на 23 вересня 2024 року становить 109 374, 30 грн. (9 000 грн. - заборгованість за кредитом; 100 374,30 грн. - заборгованість за процентами). Просить позов задовольнити.

Заочним рішенням Галицького районного суду міста Львова від 19 листопада 2024 року позов задоволено. Ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Іннова Фінанс» загальну заборгованість за договором позики № від 12 вересня 2023 року у розмірі 109 374,30 грн. та 2 422,40 грн. судового збору.

Рішення суду оскаржив відповідач. Вважає рішення незаконним та необґрунтованим, таким що порушує його законні права та інтереси, винесеним з порушенням норм матеріального права. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в позові. Заперечує факт укладення договору, отримання кредиту та розмір заборгованості, що позивачем не підтверджено первинними бухгалтерськими документами. Зазначає, що з наданих позивачем доказів неможливо дослідити електронну складову їх укладення, а саме: цілісність накладення електронних підписів у кредитному договорі, шлях та метод ідентифікації його (відповідача) в інформаційних телекомунікаційних системах кредитора при укладенні кредитного договору. Вказує, що в матеріалах справи відсутні докази, з яких можна було б встановити, що відповідач пройшов ідентифікацію у інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Іннова Фінанс» при вході в особистий кабінет в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», через номер телефону чи електронну пошту, які б він сам зазначив. Не визнає факт заповнення формуляра заяви або іншої форми про прийняття пропозиції в електронній формі, отримання одноразового ідентифікатора, а також вчинення інших дій, які можна розцінювати як прийняття пропозиції укласти електронний договір. Вказує, що позивачем не надано суду доказів проведення його ( ОСОБА_1 ) ідентифікації при вході в особистий кабінет в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. Посилається на постанову Київського апеляційного суду від 12 грудня 2023 року у справі № 359/1596/23, ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», Закон України «Про електронну комерцію» та Закон України «Про електронний цифровий підпис». Зазначає, що на підтвердження укладення з відповідачем договору у електронній формі позивач не надав електронних доказів, що підтверджують укладення між сторонами договору в електронній формі, як і не надав електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Стверджує, що на підтвердження укладення договору позивачем надано анкету клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи товариства), у якій зазначено найменування позичальника « ОСОБА_1 », однак така анкета підписана тільки генеральним директором ТОВ «Іннова Фінанс». Анкета клієнта не містить підпису ОСОБА_1 . З форми та змісту наданої анкети клієнта щодо договору позики № від 12 вересня 2023 року неможливо встановити достовірність зазначених у ній обставин. Зазначає, що позивачем додано до позову роздруківку Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «Іннова Фінанс», які ним (відповідачем) не підписані. Вважає, що роздруківка із сайту позивача не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (позикодавця), яка може вносити і вносить відповідні зміни у зазначені правила. Позивачем надано суду лише копію кредитного договору, однак не долучено виписок за кредитним договором, розрахунків заборгованості, які б підтверджували нарахування відсотків за кредитним договором та внесення ним (відповідачем) коштів в рахунок погашення кредиту. Крім того, товариством не надано суду належних доказів на підтвердження перерахування йому (відповідачу) коштів по кредитному договору - розрахункового документа (платіжного доручення, меморіального ордера, тощо) або виписки з банківського рахунку, які б відповідали вимогам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». В матеріалах справи відсутні докази отримання ОСОБА_1 кредитних коштів, а позивач не заявляв клопотання про витребування інформації про належність платіжної картки відповідачу та підтвердження зарахування 9 000 грн. Вказує, що відповідач у зв`язку із розглядом справи поніс (очікує понести) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 11 000 грн., на виконання умов п. 2 додатку № 1 від 3 грудня 2024 року до договору про надання професійної правничої (правової) допомоги № б/н/24 від 3 грудня 2024 року, укладеного між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро «Калінін і Партнери».

Належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи сторони в судове засідання не з`явилися, що відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводиться. Датою ухвалення рішення є дата складення його повного тексту.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ч. 3 ст. 12, ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно із ч. 1 ст. 1054 цього Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Встановлено, що 12 вересня 2023 року між ТзОВ «Іннова Фінанс» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено договір № про надання грошових коштів у позику в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» через особистий кабінет позичальника на сайті кредитора шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаними у порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до п. 1 договору позики позикодавець зобов`язується надати позичальнику позику у розмірі 9 000 грн. шляхом перерахунку на банківський рахунок (банківську картку) на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою, нараховані згідно п.1.3., п.1.4. та/або 1.5. цього договору, його додатків.

Згідно умов цього договору строк позики складав 30 днів, дисконтна (знижена) процентна ставка - 1,99% на день (726,35 грн. річних), процентна ставка позаакційна (базова) в день - 2,99% (1091,35% річних) фіксована, дата повернення позики - 12 жовтня 2023 року.

Відповідно до п. 1.4, 1.4.1., 1.5., 1.5.1. договору позики на період строку, визначеного п. 1.2. договору, нарахування процентів здійснюється за дисконтною процентною ставкою в розмірі 1,99% (з урахуванням програми лояльності ТзОВ «Іннова Фінанс», правил акції ТзОВ «Іннова Фінанс» «Повторний кредит») від суми позики за кожний день користування позикою; у межах строку позики, якщо відбулася пролонгація відповідно до п.1.3. цього договору застосовується позаакційна (базова) процентна ставка, визначена у пункті 1.1.5. цього договору з першого дня дії договору, якщо інше не буде визначено в додатковій угоді, укладеній між сторонами. Перелік та цифрові значення умов, що підлягають зміні у зв`язку з продовженням строку позики, визначаються у відповідній додатковій угоді, що укладається між сторонами та відображаються позичальнику в особистому кабінеті. У випадку користування позикою понад строк, встановлений п. 1.2. договору, з наступного дня після спливу строку, вказаного в п. 1.2 цього договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою у розмірі 1,99 % на день (з урахуванням програми лояльності ТзОВ «Іннова Фінанс», правил акції ТзОВ «Іннова Фінанс» «Повторний кредит») перераховуються і до взаємовідносин між сторонами застосовується позаакційна (базова) процентна ставка у розмірі 2,99% на день від суми позики за кожен день користування позикою з першого дня дії договору.

Згідно із п. 1.7 вказаного договору позичальник зобов`язаний повернути товариству позику, нараховані проценти згідно умов договору не пізніше строку, вказаного в п.1.2 та або п.1.3 договору.

Відповідно до п.1.8 зазначеного договору, розрахунок сукупної вартості позики за дисконтною (зниженою) процентною ставкою та терміни платежу згідно строку, передбаченого п.1.2 цього договору, зазначені в графіку розрахунків (таблиця обчислення загальної вартості позики та реальної річної процентної ставки за договором надання грошових коштів у позику), який є невід`ємною частиною цього договору (додаток №1 до договору).

Згідно із п.4.1 договору позичальник має право продовжити строк користування позикою.

Відповідно до п.4.2 цього договору у випадку ініціювання позичальником пролонгації позичальник сплачує товариству проценти на умовах, що були обрані для здійснення певного виду пролонгації. При цьому, розмір процентів, що сплачує позичальник при оформленні пролонгації, змінюється та визначається з урахууванням позаакційної (базової) процентної ставки, визначеної у пункті 1.1.5 цього договору, якщо інше не буде визначено в додатковій угоді, укладеній між сторонами. Перелік та цифрові значення умов, що підлягають зміні у зв`язку з продовженням строку позики, визначаються у відповідній додатковій угоді, що укладається між сторонами та відображається позичальнику в особистому кабінеті.

Згідно із п.5.2 договору строк дії цього договору, вказаний у п.1.2 договору, діє на весь період, протягом якого сторони здійснюють свої права і виконують свої обов`язки за цим договором, але не раніше повного виконання сторонами своїх зобов`язань, та визначається як період від дати отримання позичальником позики до фактичної дати повернення позики, процентів за дисконтною та/або (позаакційною) базовою процентною ставками, штрафними санкціями, які мають бути сплачені у разі невиконання умов договору та інших нарахувань, передбачених договором.

Встановлено, що позикодавець свої зобов`язання виконав у повному обсязі та надав відповідачу кошти в розмірі 9 000 грн. Позичальник свої зобов`язання відповідно умов договору позики не виконав.

Факт перерахування відповідачу кредитних коштів від ТОВ «Іннова Фінанс» підтверджується листом ТОВ ФК «Контрактовий Дім» від 19 вересня 2024 року № 7/5865 про здійснення успішного переказу.

Відповідач, всупереч умовам договору позики та ст.ст. 525, 526, 530, 536, 610, 612 ЦК України свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, одержані у позику кошти не повернув, проценти за користування грошовими коштами не сплатив.

Позивач вважає, що станом на 23 вересня 2024 року заборгованість відповідача перед ТОВ «Іннова Фінанс» становить 109 374,30 грн., з яких: 9 000 грн. - заборгованість за кредитом; 100 374,30 грн. - заборгованість за процентами.

Оскаржуване рішення мотивоване наступним.

ТзОВ «Іннова Фінанс» прийняті на себе зобов`язання за кредитним договором виконало своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредиті кошти в повному обсязі. Взяті на себе зобов`язання ОСОБА_1 належним чином не виконав. Відповідачем не надано доказів того, що він належним чином виконав зобов`язання з повернення кредитних коштів кредитору.

Відповідачем не повернуто своєчасно суму кредиту та не сплачено нараховані відсотки в порушення умов договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України. Він є таким, що зобов`язання за договором не виконав.

З урахуванням того, що відповідач порушив умови кредитного договору, в добровільному порядку ухиляється від сплати заборгованості за таким, розрахунок заборгованості, поданий представником позивача, відповідачем не спростовано, суд першої інстанції прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором № від 12 вересня 2023 року в розмірі 109 374,30 грн.

З висновками суду першої інстанції колегія суддів повністю погодитися не може з наступних підстав.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України.

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частиною 3 ст. 215 ЦК України передбачено, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому, зокрема, Цивільним кодексом України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частиною 5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Абзац 2 ч.2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Тобто, будь-який вид договору, що укладається на підставі Цивільного кодексу України або інших нормативних актів, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону.

Згідно із ч.1 ст.638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Договір, укладений в електронній формі, підписується електронним підписом.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, у якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

При вирішенні спору колегія суддів виходить із наступного.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені ст. 203 ЦК України.

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частиною 3 ст. 215 ЦК України передбачено, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

У ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому, зокрема, Цивільним кодексом України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частиною 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно із ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.2 ст. 639 цього Кодексу договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Згідно із ст. 652 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України).

Електронний договір повинен включати всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону.

Згідно із ч.1 ст.638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Договір, укладений в електронній формі, підписується електронним підписом.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

12 вересня 2023 року між ТзОВ «Іннова Фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір про надання грошових коштів у позику № про надання кредиту в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», через особистий кабінет позичальника на сайті кредитора шляхом обміну електронними повідомленнями, та підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до п. 1.1 договору позики, позикодавець зобов`язується надати позичальнику позику у розмірі 9 000 грн. шляхом перерахунку на банківський рахунок (банківську картку) на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою, нараховані згідно п.1.3., п.1.4. та/або 1.5. цього договору, його додатків.

Згідно з п.1. 4 договору, визначеного п. 1.2 договору, нарахування процентів здійснюється за дисконтною процентною ставкою - 0,99% ( з урахуванням програми лояльності ТзОВ «Іннова Фінанс», правил акції ТзОВ «Іннова Фінанс» «Повторний кредит») від суми позики на кожний день користування позикою.

Згідно умов цього договору, строк позики складав 30 днів, дисконтна (знижена) процентна ставка - 1,99% на день (726,35 грн. річних), процентна ставка позаакційна (базова) в день - 2,99% на день (1091,35% річних) фіксована, дата повернення позики - 12 жовтня 2023 року.

Пунктом 1.3 договору передбачено, що орієнтовний строк повернення позики на останній день дії договору з моменту отримання позики або достроково.

Згідно п. 1.3.1. та п.1.3.2. договору, дата надання позики - 12 вересня 2023 року, дата повернення позики 12 жовтня 2023 року.

Пунктом 1.4.1. договору передбачено, що у межах строку позики, якщо відбулася пролонгація, відповідно до п.1.3 цього договору застосовується позаакційна (базова) процентна ставка, визначена у пункті п.1.1.5 цього договору з першого дня дії договору, якщо інше не буде визначено в додатковій угоді, укладеній між сторонами. Перелік та цифрові значення умов, що підлягають зміні у зв`язку з продовженням строку позики, визначаються у відповідній додатковій угоді, що укладається між сторонами та відображається позичальнику в особистому кабінеті.

Пунктом 1.5 договору передбачено, що у випадку користування позикою понад строк, встановлений п.1.2 договору, з наступного дня після спливу строку, вказаного у п.1.2 цього договору умови щодо нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою у розмірі 0,99% на день (з урахуванням програми лояльності ТОВ «Іннова Фінанс», правил акції ТОВ «Іннова Фінанс» «Поворотний кредит») перераховуються і до взаємовідносин між сторонами застосовується позаакційна (базова) процентна ставка в розмірі 2,99% на день від суми позики за кожен день користування позикою з першого дня дії договору.

Згідно п.4.1., 4.2., 4.3, 4.6., 4.9., 4.11 договору, позичальник має право продовжити строк (пролонгації) користування позикою.

У випадку ініціювання позичальником пролонгації позичальник сплачує товариству проценти на умовах, що були обрані для здійснення певного виду пролонгації. При цьому, розмір процентів, що сплачує позичальник при оформленні, змінюється та визначається виходячи з позаакційної (базової) процентної ставки, визначеної у п.1.5 цього договору, якщо інше не буде визначено в додатковій угоді, укладеній між сторонами. Перелік та цифрові значення умов, що підлягають зміні у зв`язку з продовженням строку позики визначаються у відповідній додатковій угоді, що укладається між сторонами та відображаються в особистому кабінеті позичальника.

Товариство на власний розсуд може застосовувати до певного виду пролонгації програму лояльності та запропонувати позичальнику знижену процентну ставку для оформлення пролонгації. У будь якому випадку, нарахування процентів та їх перерахунок здійснюється на умовах передбачених договором позики та правилами.

Після кожного оформлення пролонгації, на електронну адресу позичальника, яку позичальник зазначив як контактну при реєстрації на сайті та/або в особистому кабінеті та/або смс - повідомлення, товариство направляє повідомлення з інформацією про оформлену позичальником пролонгацію, що містить інформацію щодо: нового строку позики, кінцевої дати строку позики, розміру заборгованості до моменту повернення позичальником.

Продовження строку користування позикою здійснюється за зверненням позичальника в електронній формі через особистий кабінет позичальника шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації позичальником такого права. Ініціювання позичальником продовження строку позики відбувається без змін умов договору в бік погіршення для позичальника.

Будь-які повідомлення, інформація, комунікація між сторонами є невід`ємною частиною договору позики.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження пролонгації договору № про надання грошових коштів у позику від 12 вересня 2023 року, в зв`язку з чим, після настання дати повернення позики (12 жовтня 2023 року), ТзОВ «Іннова Фінанс» втрачає право нараховувати позичальнику відсотки за користування позикою.

В період користування ОСОБА_1 позикою з 12 вересня 2023 року по 12 жовтня 2023 року, відповідач зобов`язаний сплатити ТОВ «Іннова Фінанс» проценти за користування позикою за дисконтною (зниженою) процентною ставкою 0,99% на день в загальному розмірі 1930,50 грн. за цей період.

Оскільки відповідач отримані в позику кошти не повернув, а укладений договір надання грошових коштів у позику № від 01 вересня 2023 року пролонгованим не був, у останнього виник обов`язок з повернення позики в розмірі 6 500 грн та нарахованих відсотків за період з 12 вересня 2023 року по 12 жовтня 2023 року в розмірі 8 073 грн.

Нарахування ТзОВ «Іннова Фінанс» відсотків відповідачу в період з 13 жовтня 2024 року по 24 вересня 2024 року є безпідставним, оскільки договір про надання грошових коштів у позику не був пролонгованим.

З урахуванням встановленого, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Галицького районного суду міста Львова від 19 листопада 2024 року підлягає зміні в частині визначення розміру заборгованості, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Іннова Фінанс».

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що апеляційну скаргу задоволено частково, з ТзОВ «Іннова Фінанс» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню частина судових витрат за звернення до суду апеляційною скаргою, в розмірі 3 097, 11 грн.

Представник ОСОБА_1 Калінін С.К. в апеляційній скарзі зробив заяву про стягнення з позивача на користь відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу. Вказує, що відповідач у зв`язку із розглядом справи поніс (очікує понести) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 11 000 грн., на виконання умов п. 2 додатку № 1 від 3 грудня 2024 року до договору про надання професійної правничої (правової) допомоги № б/н/24 від 3 грудня 2024 року, укладеного між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро «Калінін і Партнери». Зазначає, що вказаний договір скріплений електронними підписами сторін.

Представником відповідача надані суду рекомендовані (мінімальні) ставки адвокатського гонорару (винагороди) та платіжну інструкцію від 9 грудня 2024 року на суму 5 500 грн.

Докази понесених витрат на професійну правничу допомогу подані у строки та в порядку, визначеному ЦПК України.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Клопотання про зменшення судових витрат не подано.

Колегія суддів, оцінюючи надані докази в підтвердження витрат ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу, вважає такі обґрунтованими частково та приходить до висновку про стягнення з позивача судових витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, в розмірі 5 500 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана його представником - ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Рішення Галицького районного суду міста Львова від 19 листопада 2024 року змінити, стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» (01014, м. Київ, вул. Болсуновська, 8, поверх 9; Код ) заборгованість за договором позики № від 12 вересня 2023 року у розмірі 17 073 (сімнадцять тисяч сімдесят три) грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» (01014, м. Київ, вул. Болсуновська, 8, поверх 9; СДРПОУ: 44127243) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) 3 097,11 грн. (три тисячі дев`яносто сім грн. 11 коп.) судового збору, сплаченого відповідачем за подання апеляційної скарги та 5 500 (п`ять тисяч п`ятсот) грн. витрат на правничу допомогу.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Постанова складена і підписана 3 липня 2025 року.

Головуючий_-_____________________Т. І. Приколота

Судді: ____________ Ю.Р. Мікуш _______________Р. В. Савуляк