ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/22927/20

Провадження № 22-ц/820/1241/25

Хмельницький апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Кошельник В.М.

з участю позивача

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/22927/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 березня 2025 року ( в складі судді Салоїд Н.М. ) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Хмельницькобленерго» про стягнення упущеної вигоди та моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з АТ «Хмельницькобленерго» збитки у вигляді упущеної вигоди в сумі 12 914 489 грн. 24 коп.

На обгрунтування заявлених позовних вимог позивач вказував, що 16 грудня 2015 року Хмельницьким міськрайонним судом ухвалено рішення у справі № 686/8864/15-ц, яким зобов`язано ПАТ «Хмельницькобленерго», правонаступником якого є АТ «Хмельницькобленерго» повернути йому протягом календарного місяця поточного року зі свого незаконного володіння реконструйовану трансформаторну підстанцію ПС 110/15/10 кВ, яка знаходиться у АДРЕСА_1 , до складу якої входить електротехнічне обладнання, матеріали та будівельна частина, згідно акту прийому-передачі від 09.11.2006 року, вказане рішення набрало законної сили 01.03.2016 року. Вказаним рішенням було встановлено, що відповідачем майно було набуто без достатньої правової підстави, що стало підставою для ухвалення такого рішення.

Зазначав, що рішенням суду встановлено, що ПМП «Юнар» продало, а ОСОБА_1 придбав реконструйовану підстанцію ПС 110/15/10 кВ, яка знаходиться у м. Шепетівка Хмельницької області, по вул. Пліщинській, 170. Тобто, з 10.11.2006 відповідач дізнався або повинен був дізнатись про володіння цим майном без достатньої правової підстави.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 15 вересня 2017 року змінено спосіб та порядок виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду від 16 грудня 2015 року № 686/8864/15-ц та з ПАТ «Хмельницькобленерго» на його користь стягнуто 268 196 грн. вартості належного йому майна реконструйованої трансформаторної підстанції ПС 110/15/10 кВ, яка знаходиться у м. Шепетівка Хмельницької області, по вул. Пліщинській, 170 та 9 500 грн. судових витрат.

Посилався, що саме з 15 вересня 2017 року АТ «Хмельницькобленерго» стало законним власником реконструйованої трансформаторної підстанції ПС 110/15/10 кВ. силовий трансформатор марки ТДТМ № 112658 був повернутий власнику 13.10.2017 року.

З урахуванням характеру взаємовідносини з відповідачем, а також з урахуванням фактичних обставин, розмір збитків у вигляді упущеної вигоди, за період з 10.04.2006 року по 15.09.2017 рік становить 12 914 489 грн. 28 коп. в розмірі доходу, отриманого позивачем.

Зауважував, що відповідач, використовуючи підстанції (за включенням силового трансформатора) отримував пасивний дохід, від не сплати оренди за користування цим майном., вартість якого станом на 10.11.2006 становить 3 487 464 грн., що підтверджується накладною № 134 від 09.11.2008 та підтверджено рішенням Хмельницького міськрайонного суду.

Вартість доходу від несплаченої орендної плати, починаючи з грудня 2006 по жовтень 2017 року склаладє 12 914 489.28 грн. за майно, що використовується у господарській діяльності. Річна орендна плата визначається в розмірі 15% від ринкової вартості.

Окрім того, такими неправомірними діями йому завдано і моральної шкоди, розмір якої складає 5 000 000,00 грн., які він поніс у зв`язку тривалими, протиправними діями відповідача.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 березня 2025 року в задоволенні позову було відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, при цьому зазначає, що судом неповно з`ясовано всі обставини справи, що мають значення для її правильного вирішення, посилається, що рішення не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, у зв`язку з чим суд не надав належної оцінки доказам у справі.

Так апелянт вказує, що суд першої інстанції провів підготовче засідання порушуючи вимоги ЦПК України, не вжив необхідних заходів для забезпечення реалізації його права на виступ у судових дебатах, не забезпечив сторонам рівних умов для реалізації їхніх процесуальних прав. Такі обставини свідчать про порушення принципів юридичної рівності, змагальності та справедливого судового розгляду, оскільки кожній стороні повинна надаватися розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони, що, з огляду на практику Європейського суду з прав людини, не узгоджується з положеннями ст. 6 Конвенції щодо забезпечення права на справедливий суд.

Разом з тим суд першої інстанції не дослідив та не надав оцінку таким доказам: Комерційній пропозиції, що до оренди обладнання підстанції, ПП «СОМ» код 315996, Комерційній пропозиції. що до оренди обладнання підстанції, ПП «Дизайн Буд Сервіс Поділля» код 35360907 та Комерційній пропозиції, що до оренди обладнання підстанції, ПП «Постач Сервіс» код 36819340, які свідчать про реальну можливість отримання апелянтом доходів, тобто, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б отримані.

Крім того судом також не було надано оцінку тим обставинам, що балансоутримувачем підстанції є ПП «Енергокомплект» м. Хмельницький, підприємство афілійоване з апелянтом, тобто кінцевим бенефіціар в даних правовідносинах є ОСОБА_1 та не надав оцінку обставинам того, що Підстанцію ПС 110 "Міська" використовує в господарській діяльності "Хмельницькобленерго". На підстанції встановлено цілодобове чергування, доступ на підстанцію обмежений.

Посилається, що поза увагою суду залишився факт того, що допуск до даної підстанції апелянта, відповідач не дозволяв, що унеможливлювало апелянта та балансоутримувучу володіти та користуватись підстанцією.

Вважає висновок суду першої інстанції про не взяття до уваги розрахунку доходу від несплати орендної плати помилковим оскільки, висновок базується на достовірних даних та зроблено відповідно до методики яку застосовував ВС в тотожних правовідносинах.

Також суд першої інстанції не взяв до уваги рішення, ухвалені Хмельницьким міськрайонного суду (справи № 686/24030/17; 686/23150/18; 686/25057/17; 686/17333/18; 686/17335/18; 686/19695/16-ц та 686/25055/17), апелянт вважає, що висновки суду не базуються на обставинах які були досліджені в вищеназваних судових матеріалах та не досліджувались в ході судового розгляду даної справи.

Рішення суду першої інстанції, в супереч статті 265 ЦПК України, не містить висновку, що до порушеного права вільного розпорядження власнім майном, а саме чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Таким чином, у порушення статей 89, 263-264, 382 ЦПК України суд першої інстанції у достатньому обсязі не визначився з характером спірних правовідносин та правовою нормою, що підлягає застосуванню, не надав належної правової оцінки доводам і доказам сторін, порушив норми процесуального права неправильно застосував норми матеріального права всупереч висновкам щодо застосування норм права які викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду, Верховного Суду та ЄСПЛ, по суті спір не вирішив, тому дійшов передчасного висновку про відмову у задоволенні позову, по суті обґрунтував судове рішення на припущеннях, що заборонено частиною шостою статті 81 ЦПК України. Не встановивши порушення права позивача на належне відшкодування завданої йому матеріальної шкоди, суд першої інстанції відмовив у сатисфакції моральної шкоди, що грубо суперечить не тільки чинному законодавству та конституції України але і нормам міжнародного права.

Тому ОСОБА_1 просить скасувати рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 березня 2025 року та ухвалити нове судове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги.

АТ «Хмельницькобленерго» подало відзив на апеляційну скаргу, вважає рішення суду законним, оскільки вимоги про відшкодування моральної шкоди є необґрунтованими, та такими що не підлягають задоволенню у зв`язку із їх недоведеністю. Так товариство вказує, що суд першої інстанції вірно зазначив, що в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Зауважує, що апелянтом ні до позовної заяви, в подальшому ні до матеріалів справи не було долучено жодного доказу, який би підтверджував його позовні вимоги в частині стягнення з товариства упущеної вигоди, а також моральної шкоди, яка нерозривно пов`язана з упущеною вигодою.

Звертає увагу суду, що розгляд судами низки справ, за позовними заявами ОСОБА_1 до АТ «Хмельницькобленерго» про стягнення коштів за безпідставне використання майна, за рішеннями яких суди дійшли висновку про наявність саме кондикційних зобов`язань між сторонами (справи №686/24030/17, 686/23150/18, 686/25057/17, 686/17333/18, 686/17335/18, 686/19695/16-ц, 686/25055/17). Враховуючи наявність ознак кондикційних, а не деліктних зобов`язань, відсутності договірних відносин між позивачем та відповідачем, шкоди у вигляді упущеної вигоди апелянту не завдано. Також, апелянт не надав жодного доказу можливості ним самим реально одержати доходи, якби його право не було порушене. Посилається, що суд першої інстанції детально дослідив "комерційні пропозиції", які надав апелянт та надав їм об`єктивну та належну оцінку, що спростовує міркування апелянта, висловлені в апеляційній скарзі.

Акцентує увагу суду на те, що апелянтом в суді першої інстанції під час розгляду справи по суті (усно), а також в підготовчому засіданні (у відзиві на позовну заяву) заявлено застосування наслідків спливу строків позовної давності до всіх позовних вимог ОСОБА_1 , у випадку встановлення судом за результатом розгляду даної справи порушення прав апелянта, які підлягають захисту.

Відтак, товариство підтримує цю заяву і підчас розгляду апеляційної скарги та просить суд апеляційної інстанції (у випадку встановлення порушення прав ОСОБА_1 , які підлягають захисту) застосувати наслідки спливу строків позовної давності.

Враховуючи вищенаведене АТ «Хмельницькобленерго» просить залишити рішення першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, оскільки вважає рішення суду першої інстанції вмотивованим та обґрунтованим.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, перевіривши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Згідно з ч.1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбаченихи статтями 255 та 257цього Кодексу.

Так судом встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 грудня 2015 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 01.03.2016 року, зобов`язано Публічне акціонерне товариство «Хмельницькобленерго» повернути ОСОБА_1 протягом календарного місяця поточного року із свого незаконного володіння реконструйовану підстанцію ПС 110/35/10 кВ, яка знаходиться за адресою: по АДРЕСА_1 , до складу якої входить електротехнічне обладнання, матеріали та будівельна частина згідно акта прийому-передачі від 09.11.2006 року, а саме: трансформатор ТДТН-25000/110/35/10 кВ №112658 - 1 шт.; панель дистанційного захисту типу ЭПЗ-1636-67/2 2 шт.; комплект пристрою ТС-ТИ типу МКТ-1Б для телемеханізації П/СТ; диспетчерський пульт з планшетом диспетчерського щита ТМ-100/10 2 шт.; кабель силовий АВРГ 50 м.; кабель контрольний АКВРГ 100 м; кабель контрольний АКВРБГ 100 м; відокремлювач трьохполюсний ОД-110-100 4/с з приводом ПРО 1У1 2шт.; короткозамикач КЗ-110-1У з приводом РПК 1У1 2шт.; розділювач 3-х полюсний РПДН-1б-1000-110- 4 шт.; розділювач 3-х полюсний РНДЗ-2-110 2 шт.; заземлювач в нулі трансформатора ЗОН- 2 шт.; розрядник вентильний РВС 110 з регистром спрацювання 2 шт.; розрядник вентильний РВС-35 8 шт.; розрядник вентильний РВС-15 3 шт.; опорний ізолятор ОНШ-35-3000 2 шт.; спуски і перемикачі зрізом до 300 кв.мм при 3-х проводах в фазі 25 шт.; гирлянда натяжна одноцепна ПС-66 Д 18 шт.; зажим апаратний А4А-185-2 36 шт.; зажим апаратний А2А-185-2 28 шт.; зажим апаратний А1А-185-1 4 шт.; зажим апаратний АА-185-1 2 шт.; трансформатор току ТША-0,5 2 шт.; наконечник кабельний ТА-11-12 80 шт.; провід АС 185/29-0,4 км; стелаж під АБ однозарядний 12 шт.; стелаж під АБ двозарядний 11 шт.; шина мідна кругла d 6 мм 100 м.; ізолятор лінійний штирьовий ТФ-16 36 шт.; панель управління сигналізації - 1 шт.; панель управління трансформатора 2 шт.; панель управління шинних апаратів 1 шт.; панель управління ША-10 кв 1 шт.; панель захисту трансформатора - 2 шт.; панель захисту і автоматики сторони 110кВ 2 шт.; панель АРН трансформатора 1 шт.; панель А4Р ЭПЗ ИЗ2 1 шт.; панель живлення блокування 1 шт.; пристрій ВАЗП 380/260 2 шт.; панель постійного току П-291 2 шт.; трансформатори ТПОЛ -10-05 р 9 шт.; кабель АКВВГ 4*2,5 кв.мм 0,92 км.; кабель АК АВВГ 4*4 0,91 км; кабель АКВВГ 7*2,5 1,14 км.; кабель АКВВГ 7*6 1,125 км.; кабель АКВВГ 10*2,5 2,56 км.; кабель АКВВГ 10*6 0,43 км.; кабель АКВВГ 14*2,5 0,63 км.; кабель ААШВ 1кВ 2*50 0,415 км.; кабель ААШВ 1кВ 2*60-0,02 км; кабель ААШВ до 1 кВ 2*120 - 0,1 км; кабель ААШВ 3*185-0,095 км; кабель ААШВ 3*35 +1*16 0,07 км; кабель ААВГ 3*4 + 1*2,5 0,36 км; кабель ААВГ 3*6 + 1*2,5 = 0,27 км; кабель ААВГ 3*6+1*2,5-0,27 км; кабель ААБ 3*10+1*6-0,2 км ; будівельна частина плита НСП-1 4 шт.; стойка УСО - 1А 44 шт.; стойка УСО-2А 2 шт.; стойка УСО-2А 2 шт.; плита ПН2-1 28 шт.; опора під розрядник РВС-110 ТО-11030 6 шт.; опора під короткозамикач КЗ-110-У1 ТО-110-63 2 шт.; опора під трьохполюсні розє`днувачі ТО-110-67 6 шт.; опора під трьохполюсні відокремлювачі ТО-110-68 - 2 шт.; опора під шинну опору ШО-ПО ТО-110-35 8 шт.; опора під однополюсний заземлювач з розрядником РВС-35 ТО-110-46 2 шт.; фундамент під трансформатор ФТН-1 2 шт.; опора під розрядники РВС-35 ТО-35-32 2 шт.; металоконструкція загальною вагою 4983,5 кг. в належному вигляді, справному та працездатному стані всіх вузлів та агрегатів.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини справи, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Зазначеним рішенням встановлено, що згідно біржового договору купівлі-продажу ОСОБА_1 09.11.2006 року придбав у ПМП «Юнар» реконструйовану підстанцію 110/35/10 кВ, загальною вартістю 3 963 784 грн.38 коп.

Згідно акта приймання - передачі від 09.11.2006 року ПМП «ЮНАР» передало, а від громадянина ОСОБА_1 прийняв ФОП ОСОБА_1 реконструйовану підстанцію 110/35/10 кВ, яка знаходиться за адресою по АДРЕСА_1 , територія Шепетівського РЕМ із вищезазначеним складом. Про зміну власника ПМП «ЮНАР» повідомило Голову правління ВАТ «Хмельницькобленерго» листом від 27.10.2006 року, а ОСОБА_1 - листом від 10.11.2006 року.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15.09.2017 року змінено спосіб та порядок виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду від 16 грудня 2015 року в справі № 686/8864/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Хмельницькобленерго», третя особа ПП «Енергокомплект» про витребування майна із чужого незаконного володіння шляхом стягнення з ПАТ «Хмельницькобленерго» на користь ОСОБА_1 вартості підстанції в сумі 268196 грн. та 9500 грн. судових витрат.

Вказане судове рішення виконане відповідачем.

Отже з 10.11.2006 року 15.09.2017 року вказана реконструйована підстанція 110/35/10 кв без достатніх правових підстав перебувала у володінні та користуванні відповідача.

Позивач неодноразово звертався до суду з позовами до відповідача про стягнення безпідставно збереженого доходу внаслідок несплати йому орендної плати за користування цим майном - реконструйованою підстанцією 110/35/10 кВ, яка знаходиться за адресою: вул. Пліщинській в м. Шепетівка.

Так, у справі №686/23150/18 позивач ОСОБА_1 просив стягнути кошти за період з 10 листопада 2006 року по 01 грудня 2006 року - постановою Хмельницького апеляційного суду від 26.09.2019 року у позові відмовлено з підстав пропуску позовної давності.

У справі №686/17335/18 позивач ОСОБА_1 просив стягнути з ПАТ «Хмельницькобленерго» кошти за період з січня 2008 року по червень 2012 року - постановою Хмельницького апеляційного суду від 26 вересня 2019 року в позові відмовлено з підстав пропуску позовної давності.

У справі № 686/17333/18 ОСОБА_1 просив стягнути з ПАТ «Хмельницькобленерго» кошти за період з липня 2012 року по липень 2014 року - рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 грудня 2018 року, залишеною без змін постановами Хмельницького апеляційного суду та Верховного Суду, в позові відмовлено за необґрунтованістю та недоведеністю заявлених вимог.

У справі № 686/23793/17 ОСОБА_1 просив стягнути з ПАТ «Хмельницькобленерго» кошти за період з серпня 2014 року по серпень 2017 року. Постановою Верховного Суду від 17 листопада 2021 року позов задоволено частково та стягнуто недоотриманий дохід у вигляді орендної плати за період з листопада 2014 року по серпень 2017 року в розмірі 110630,85 грн. із розрахунку вартості підстанції 268 196 грн., визначеної ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 15 вересня 2017 року у справі № 686/8864/15-ц (268 196 грн. х 15% річних : 12 місяців).

У справі № № 686/23142/20 ОСОБА_1 просив стягнути з АТ «Хмельницькобленерго», правонаступника ПАТ «Хмельницькобленерго», за період 10 листопада 2006 року по 15 вересня 2017 року недоотриманий дохід у вигляді орендної плати розмірі 9036326,53 грн., а внаслідок несвоєчасного виконання кондикційних зобов`язань інфляційні та 3% річних у загальному розмірі 26278540,50 грн. і ще 5 млн. грн. у відшкодування моральної шкоди.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 02 серпня 2022 року в справа № 686/23142/20 рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 квітня 2022 року в частині позовних вимог про стягнення безпідставно збережених коштів (несплаченої орендної плати) за період з 10.11.2006 року по 01.12.2006 року, з січня 2008 року по серпень 2017 року скасовано і провадження у справі в частині цих вимог закрито.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 квітня 2022 року в частині позовних вимог про стягнення безпідставно збережених коштів (несплаченої орендної плати) за період з 01 грудня 2006 року по 31 грудня 2007 року, з 01 вересня 2017 року по 15 вересня 2017 року та в частині позовних вимог про стягнення інфляційних втрат, 3 % річних і моральної шкоди скасовано та ухвалено нове судове рішення.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Хмельницькобленерго» на користь ОСОБА_1 446,99 грн. безпідставно збережених коштів за період з 12.09.2017 року по 15.09.2017 року, 3 % річних в сумі 10033,46 грн., 24665,04 грн. інфляційних втрат та 3000 грн. відшкодування моральної шкоди.

В решті позову відмовлено.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 березня 2024 року в справі № 686/22931/20, залишеним без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 26 червня 2024 року, відмовлено в позові ОСОБА_1 до АТ «Хмельницькобленерго» про стягнення на підставі ст. ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України на його користь збитків у вигляді упущеної вигоди у виді несплаченої орендної плати за користування відповідачем його майном - реконструйованою підстанцією ПС 110/35/10 кВ майно, що використовувалось відповідачем без достатньої правової підстави та безпідставно у господарських цілях впродовж тривалого часу з жовтня 2009 року по вересень 2017 року у розмірі 8 021 425,92 грн.в розмірі 8 021 425,92 грн та моральну шкоду у розмірі 5 000 000,00 грн.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрало законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Необхідність застосування пункту 2 частини першої статті 205 ЦПК України зумовлена, по-перше, неприпустимістю розгляду судами тотожних спорів, в яких одночасно тотожні сторони, предмет і підстави позову, та, по-друге, властивістю судового рішення, що набрало законної сили (стаття 223 ЦПК України). За змістом наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не дав належної оцінки тим обставинам, що постановою Хмельницького апеляційного суду від 26.09.2019 року у справі № 686/23150/18 вирішено позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ «Хмельницькобленерго» про стягнення несплаченої орендної плати за період з 01.11.2006 року по 01.12.2006 року, постановою Хмельницького апеляційного суду від 26.09.2019 року у справі №686/17335/18 за період з січня 2008 року по червень 2012 року, за період з липня 2012 року по липень 2014 року - рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 грудня 2018 року, залишеною без змін постановами Хмельницького апеляційного суду та Верховного Суду, у справі №686/17333/18 за період з липня 2012 по липень 2014 року, постановою Верховного Суду від 17.11.2021року у справі №686/23793/17 за період з серпня 2014 року по серпень 2017 року, постановою Хмельницького апеляційного суду від 02 серпня 2022 року в справі № 686/23142/20 за період з 10 листопада 2006 року по 15 вересня 2017 року, рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 березня 2024 року у справі № 686/22931/20 про стягнення у вигляді упущеної вигоди у виді несплаченої орендної плати за користування відповідачем його майном - реконструйованою підстанцією ПС 110/35/10 кВ майно, за період з жовтня 2009 року по вересень 2017 року.

При цьому в постанові Хмельницького апеляційного суду від 02 серпня 2022 року в справі № 686/23142/20 суд також вирішив позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення двічі 5 000 000 грн. відшкодування моральної шкоди, завданої відповідачем порушенням прав позивача в період з 10 листопада 2006 року по 15 вересня 2017 року, задовольнивши такі вимоги частково, а в рішенні Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 березня 2024 року у справі № 686/22931/20 за період з жовтня 2009 року по вересень 2017 року, відмовивши в позові.

Предметом позову в усіх цих справах є стягнення з АТ «Хмельницькобленерго» неотриманої позивачем орендної плати за фактичне користування відповідачем належною йому на праві власності реконструйованої підстанції ПС 110/35/10 кв за вказані періоди, а в справах № 686/23142/20, № 686/22931/20 ще й відшкодування моральної шкоди, завданої відповідачем порушенням прав позивача в період з 10 листопада 2006 року по 15 вересня 2017 року.

Підставою та предметом цих позовів ОСОБА_1 є фактичне безоплатне користування АТ «Хмельницькобленерго» належною позивачу реконструйованою підстанцією ПС 110/35/10 кВ в період з 10.11.2006 року по 15 вересня 2017 року, в результаті чого в зв`язку з несплатою орендної плати позивач не отримав належні йому відповідні кошти за оренду його майна.

У даній справі, що розглядається, позивач просить теж стягнути з АТ «Хмельницькобленерго» упущену вигоду саме у вигляді неотриманої ним орендної плати від відповідача орендної плати за фактичне користування підстанцією позивача ПС 110/35/10 кВ за період з 10.11.2006 року по 15.09.2017 року та моральну шкоду, завдану йому неправомірними діями відповідача в цей період, тобто, незважаючи на наявні судові рішення, що набрали законної сили, просить повторно вирішити цей спір за період з 10.11.2006 року по 15.09.2017 року.

При цьому зміна позивачем розміру стягнення, виходячи з інших критеріїв та методики розрахунку, представлених доказів, за незмінності підстав позову не свідчить про зміну предмета позову і не спростовує тотожність цих позовів.

Такий висновок відповідає правовій правовою позиції Верховного Суду, викладеною в постановах від 02.12.2020 року в справі № 175/685/17, від 19.01.2022 року в справі № 766/4505/20, від 25.09.2019 року в справі № 635/9447/18.

Отже, з врахуванням наведеного та норм ст. ст, 255, 377 ЦПК України оскаржуване рішення в частині позовних вимог про стягнення безпідставно збережених коштів (несплаченої орендної плати) за період з 15.09.2017 року і моральної шкоди слід скасувати і провадження у справі в частині цих вимог закрити.

При цьому колегія суддів враховує, що фактично предметом спору даної справи і вищевказаних цивільних справ є стягнення з відповідача на користь позивача неотриманого доходу у вигляді орендної плати, позивач як в даній справі, так і у вищевказаних справах, здійснює розрахунок стягуваних сум, виходячи саме з розміру орендної плати, а тому посилання в позові на підставу як упущена вигоду знову ж таки в розмірі неотриманої орендної плати є тотожною підставою позову у вищевказаних цивільних справах і в даній справі.

Крім того в справі № 686/22931/20 позивач вже просив стягнути на підставі ст. ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України на його користь збитків у вигляді упущеної вигоди у виді несплаченої орендної плати за користування відповідачем його майном - реконструйованою підстанцією ПС 110/35/10 кВ майно, що використовувалось відповідачем без достатньої правової підстави та безпідставно у господарських цілях впродовж тривалого часу з жовтня 2009 року по вересень 2017 року у розмірі 8 021 425,92 грн. та моральну шкоду завдану йому такими діями відповідача, у розмірі 5 000 000,00 грн., що є тотожним підставам та предмету позову в даній справі.

Що стосується вимог позивача про стягнення коштів за період з 16 вересня по 15 жовтня 2017 року, то колегія суддів виходить з наступного.

Як сам позивач зазначив у позовній заяві з посиланням на судові рішення у справі № 686/8864/15-ц, саме з 15 вересня 2017 року АТ «Хмельницькобленерго» стало законним власником реконструйованої трансформаторної підстанції ПС 110/15/10, а тому на думку колегія суддів відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача недоотриманої орендної плати за період після 15 вересня 2017 року. В зв`язку з цим рішення суду про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення коштів за період з 16 вересня по 15 жовтня 2017 року є правомірним.

Керуючись ст.ст. 374, 377, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від від 21 березня 2025 року в частині позовних вимог про стягнення упущеної вигоди у вигляді неотриманої орендної плати за період з 10 листопада 2006 року по 15 вересня 2017 року і моральної шкоди скасувати, провадження у справі в частині цих вимог закрити.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19 серпня 2025 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова