Номер провадження: 22-ц/813/4858/25
Справа № 521/9819/24
Головуючий у першій інстанції Маркарова С. В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»,

третя особа - Приватний нотаріус Києво Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяна Сергіївна,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 28 жовтня 2024 року у складі судді Маркарової С.В.,

встановив:

2. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2024 року, ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа - Приватний нотаріус Києво Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шевченко Т.С. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шевченко С.С. відкрито ВП № 65613126 про звернення стягнення на грошові кошти позивача як боржника у розмірі 117 579,53 грн. на користь ТОВ "Вердикт Капітал". Підставою стягнення став виконавчий напис № 3692 від 06.05.2021, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. Позивач стверджував, що спірний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчинення нотаріусом виконавчого напису було здійснено за відсутності нотаріально посвідченого кредитного договору та доказів безспірності заборгованості.

Позиція відповідача та третьої особи в суді першої інстанції

Відповідач та треті особи пояснень, заперечень або відзиву на позовну заяву не надали.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції, мотивування його висновків

Заочним рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 28 жовтня 2024 року позов задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. від 06.05.2021, реєстровий № 3692. Стягнуто з ТОВ "Вердикт Капітал" на користь ОСОБА_1 судові витрати : судовий збір - 969 грн. та витрати на правничу допомогу 5 000 грн.

Рішення суду мотивоване тим, що спірний виконавчий напис виконано із порушенням вимог закону, що тягне визнання його таким, що не підлягає виконанню. Судом також зазначено, що відповідач визначений позивачем правильно, оскільки відповідачем за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги

Не погодившись з вищевказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд скасувати заочне рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 28 жовтня 2024 року.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, щопісля винесення оскаржуваного рішення, заявник дізнався, що 15.02.2023 (тобто до ухвалення рішення) між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» було укладено договір № 15-02/23 про відступлення права вимоги. Відповідно до цього договору всі права та обов`язки за кредитним договором № 500989466 від 08.02.2016 перейшли до ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» (згодом перейменованого на ТОВ «КАМПСІС ЛІГАЛ»), а отже, саме це товариство мало бути належним відповідачем у вказаній справі. Скасування заочного рішення Малиновським районним судом м. Одеси від 28.10.2024 є обов`язком суду апеляційної інстанції, оскільки суд першої інстанції прийняв рішення, яким задовольнив позов до неналежного відповідача по справі.

Позиція відповідачів в суді апеляційної інстанції

У відзиві на апеляційну скаргу, ТОВ «Вердикт Капітал», посилаючись на її необґрунтованість, просить суд апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, заочне рішення суду залишити без змін, оскільки виконавчий напис було вчинено за заявою та на користь ТОВ «Вердикт Капітал», при цьому виконавче провадження по стягненню заборгованості із позивача також було відкрите на користь ТОВ «Вердикт Капітал». Більш того, належних доказів переходу права вимоги від ТОВ «Вердикт Капітал» до ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» (відповідних договорів, тощо), скаржник не надав.

У відповіді на відзив на апеляційну скаргу, ОСОБА_1 зазначає, що відповідні доказі переходу права вимоги до ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» були додані до апеляційної скарги, відповідач неуважно ознайомився з матеріалами справи.

На адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу від третіх осіб - приватного нотаріуса Києво Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. та приватний виконавця виконавчого округу Одеської області Шевченко Т.С. не надходив, однак відповідно до положень ч.3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Явка сторін в суді апеляційної інстанції

В судове засідання, призначене на 12.06.2025 сторони не з`явилися, хоча були повідомлені належним чином, у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується письмовими матеріалами справи.

Від представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 06.06.2025 через підсистему «Електронний суд» надійшла заява, у якій представник просить суд провести судове засідання без їх участі.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

3.МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Встановлені обставини по справі. Визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин

06.05.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинений виконавчий напис № 3692, за яким з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» стягнуті 117 579,53 грн кредитної заборгованості.

З документів, які стали підставою для вчинення виконавчого напису судом встановлена відсутність нотаріально посвідченого кредитного договору.

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтями 5, 12, 13, 81, 83 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 .

Так, відповідно до ст.18 ЦК України, ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат» вчинення виконавчого напису це форма захисту цивільних прав кредитора нотаріусом за допомогою спрощеної позасудової процедури.

Така процедура полягає у вчиненні на боргових документах напису про стягнення грошей або витребування майна на користь кредиторам за наявності між боржником і кредитором правовідносин, які визначаються Кабінетом Міністрів України шляхом встановлення переліку документів, що підтверджують ці правовідносини.

Відповідно до пунктів 1 та 2 Постанови КМУ від 29.06.1999 року №1172 (із змінами від 22.02.2017 року відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14) «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у без спірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису подаються:

а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору;

б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання;

в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості;

г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання;

ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу.

Таким чином, починаючи із 22.02.2017 серед документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, немає кредитних договорів, укладених у простій письмовій формі.

За позицією ВС (Велика палата Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018) вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В порядку статті 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду.

Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Відповідно до ч.1 ст.88 Закону України «Про нотаріат», п.п.3.1.,3.3.,3.4.ч.3 Глави 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувана виникло право примусового стягнення боргу.

Мотиви відхилення аргументів, викладених в апеляційній скарзі

У доводах апеляційної скарги, ОСОБА_1 посилається на те, що після винесення оскаржуваного рішення, він дізнався, що 15.02.2023 (тобто до ухвалення рішення) між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» було укладено договір № 15-02/23 про відступлення права вимоги. Відповідно до цього договору всі права та обов`язки за кредитним договором № 500989466 від 08.02.2016 перейшли до ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» (згодом перейменованого на ТОВ «КАМПСІС ЛІГАЛ»), а отже, саме це товариство мало бути належним відповідачем у вказаній справі.

Проте вищевказані доводи скаржника є необґрунтованими, з огляду на наступне.

Так, за змістом статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність рішення суду першої інстанції в межах тих обставин та подій, які мали місце під час розгляду справи судом першої інстанції (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 756/1529/15-ц (провадження № 14-242цс18), постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 листопада 2020 року у справі № 752/1839/19 (провадження № 61-976св20), постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 листопада 2020 року у справі № 760/16979/15-ц (провадження № 61-4848св19).

Встановлено, що відповідачем у справі було визначено - ТОВ «Вердикт Капітал», тобто особа, яка зазначена у виконавчому написі від 06.05.2021 як стягувач.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що на момент подання позову та розгляду справи в суді першої інстанції в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань були внесені зміни щодо правонаступництва ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» (згодом перейменованого на ТОВ «КАМПСІС ЛІГАЛ»).

Виконавчий напис нотаріуса був вчинений на користь ТОВ «Вердикт Капітал», отже спір стосується його прав та інтерсів, незалежно від подальшої цесії.

При цьому, предметом розгляду була оцінка законності виконавчого напису конкретної особи, а саме ТОВ «Вердикт Капітал», і саме до цієї особи позов був поданий.

Отже, на час розгляду справи суд правильно визнав належним відповідачем саме ТОВ «Вердикт Капітал», суд оцінює правомірність напису на момент його вчинення, а не з огляду на подальші обставини, наприклад, відступлення права вимоги, ТОВ «Вердикт Капітал» не ліквідований.

Апеляційна скарга ґрунтується на обставинах, які не свідчать про розгляд справи з порушенням процесуального закону чи про розгляд справи за участю неналежного відповідача.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми процесуального права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є недоведеними, а тому її треба залишити без задоволення.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374, ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержання норм матеріального і процесуального права.

За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є справедливим, законним та обґрунтованим. Судом повно та всебічно досліджені наявні в матеріалах справи докази, їм надана правильна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права не допущено. Підстави для скасування, зміни рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 відсутні.

Порядок та строк касаційного оскарження

Згідно з п. 1 ч.1 ст. 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Підстави касаційного оскарження передбачені ч. 2 ст. 389 ЦПК України.

Частиною 1 ст. 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції (ст. 391 ЦПК України).

4. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 28 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 26.06.2025

Головуючий

Судді: