Справа № 545/2012/25
Провадження № 2/545/1404/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.06.2025 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Потетій А.Г.

за участю секретаря судового засідання Мамишевій А.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «Споживчий центр» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути із відповідача на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №21.07.2024-100002485 від 21.07.2024 у розмірі 33200,00 грн. та 2422,40 грн. судових витрат по сплаті судового збору. Розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження та за відсутності представника ТОВ «Споживчий центр», не заперечує проти заочного розгляду справи.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 21.07.2024 укладено кредитний договір (оферти) №21.07.2024-100002485. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 10000,00 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 21.07.2024, строком на 124 дні. Заявка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), з якою позичальник ознайомилася під час укладення кредитного договору. Відповідно до умов кредитного договору №21.07.2024-100002485 від 21.07.2024 позичальнику надано кредит на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту 21.07.2024; сума кредиту 10000,00 грн.; строк, на який надається кредит 124 дні з дати його надання; дата повернення (виплати) кредиту 21.11.2024; Процентна ставка фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1.5% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Денна процентна ставка загальні витрати за споживчим кредитом за кожен день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Розрахунок денної процентної ставки: 1.47%=(18200/10000)124*100%). Проценти (економічна сутність плата за користування кредитом) розраховуються шляхом множення всієї суми кредиту (включаючи всі транші) (залишку від всієї суми кредиту) (база розрахунку) на кількість днів користування кредитом/залишком кредиту та на процентну ставку. Комісія, пов`язана з надання кредиту 900,00 грн. Неустойка: 5000,00 грн., що нараховується за кожен день невиконання, неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконання/неналежного виконання зобов`язання.

Згідно п.3.1. договору за цим договором кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію.

Пунктом 3.2. встановлено, що кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відповідно до п.4.1 договору кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу НОМЕР_1 .

Відповідно до договору від 21.07.2024 та квитанції про перерахунок коштів, кредитором надано ОСОБА_1 кредит у розмірі 10000,00 грн., які позичальником отримано. Також позивач зазначає, що ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором належним чином не виконала у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 33200,00 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 10000,00 грн., по процентам в розмірі 15500,00 грн., комісії 900,00 грн., додаткової комісії 1800,00 грн. та неустойки 5000,00 грн., чим порушила права та інтереси позивача. Отже, із врахуванням вище викладеного, а також того, що відповідач не погашає заборгованість, позивач змушений звернутися до суду із даним позовом.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи без участі представника позивача, заявлені вимоги підтримав та прохав їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 до суду не з`явилася.

Представник відповідача адвокат Савченко Т.І. надала до суду відзив на позовну заяву, згідно якого заперечила проти заявлених вимог, оскільки позовна заява не містить належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт укладання кредитного договору, отримання коштів та виникнення заборгованості. В задоволенні позовних вимог прохала відмовити.

Представником позивача було надано відповідь на відзив в якому останній наполягав на законності позовних вимог і безпідставності заперечень представника відповідача.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини:

Із пропозиції про укладення кредитного договору (оферта), заявки, відповіді позичальника, інформаційного повідомлення судом встановлено, що ОСОБА_1 21.07.2024 підписала пропозицію, заявку та отримала відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №21.07.2024-100002485 на підставі яких відповідачу 21.07.2024 видано кредит у сумі 10000,00 грн., на строк 124 дні, документи підписано одноразовим індефікатором А858.

Із копії довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №21.07.2024-100002485 від 21.07.2024 судом встановлено, що заборгованість ОСОБА_1 по кредитному договору №21.07.2024-100002485 від 21.07.2024 складається із заборгованості основного боргу 10000,00 грн.; заборгованості по процентам 15500,00 грн., заборгованість по комісії 900 грн., неустойка 5000,00 грн., додаткова комісія 1800,00 грн., разом 33200,00 грн.

Із інформації №6-0701 від 07.01.2025 судом встановлено, що на картку № НОМЕР_2 , 21.07.2024 здійснено переказ коштів у сумі 10000,00 грн. згідно договору №21.07.2024-100002485.

Дослідивши усі докази в їх сукупності, та беручи до уваги документально підтверджені доводи позивача, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні договірні цивільні правовідносини, за якими відповідачу надано грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором, відповідач зобов`язалася повернути кредит та проценти за користування кредитом, однак у повному обсязі та вчасно свої зобов`язання не виконала.

Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного:

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Позичальник згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, стаття 1050 ЦК України зобов`язує його сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що кредитний договір укладався між сторонами в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 №675-УІІІ визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини першої ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» №851-ІУ від 22.05.2003, електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Порядок укладення електронного договору визначений ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», згідно якої пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Також, приписами ст.12 цього Закону, передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Судом встановлено, що після підписання кредитного договору №21.07.2024-100002485 від 21.07.2024 за допомогою одноразового пароля, відповідач взяла на себе зобов`язання оплачувати послуги, що виникають в результаті використання кредитних коштів, згідно тарифів, а також сплатити нараховані відсотки та тіло кредиту.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що між сторонами в установленому законом порядку був укладений договір про надання банківських послуг в електронній формі, на підставі якого між ними виникли відповідні кредитні правовідносини.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача неустойки, то суд приходить до наступного.

Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Оскільки ОСОБА_1 укладала кредитний договір №21.07.2024-100002485 (оферти) з ТОВ "Споживчий центр" 21.07.2024, тобто у період дії в Україні воєнного стану, дія якого продовжена, то відповідно до п.18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України неустойка в розмірі 5000,00 грн. не підлягає стягненню з відповідача.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме - стягненню з відповідача на користь ТОВ "Споживчий центр" заборгованості в розмірі 28200,00 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 10000,00 грн., по процентам в розмірі 15500,00 грн., по комісії 900,00 грн., додаткової комісії 1800,00 грн.

Відповідно ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Проте, так якпозов задоволено частково, тому суд приходить до висновку про розподіл судових витрат відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору, виходячи з принципу пропорційності до задоволених позовних вимог у сумі 2057,59 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 274, 275, 279 ЦПК України, на підставі ст. ст. 15, 16, 526, 527, 530, 533, 599, 610, 612, 623, 625, 631, 1048-1050, 1051, 1052, 1054, 1055, 1056, 1056-1 ЦК України, ст.129 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (01032, місто Київ, вулиця Саксаганського, 133-А, код за ) заборгованість за кредитним договором № 21.07.2024-100002485 від 21.07.2024 у сумі 28200,00 грн., а також понесені судові витрати по оплаті судового збору, пропорційно до задоволених позовних вимог у сумі 2057,59 грн., а всього 30257 (тридцять тисяч двісті п`ятдесят сім) гривень 59 копійок.

Відмовити в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» неустойки в розмірі 5000,00грн.

В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі в тридцяти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: А. Г. Потетій