Справа № 629/2504/25
Провадження № 2-з/629/10/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2025 року суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області Попов О.Г., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕА ТРАНС», ПрАТ СК «ПЗУ Україна» про відшкодування шкоди, завданої злочином, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнень просить стягнути на його користь: з ТОВ «СЕА ТРАНС» в рахунок відшкодування майнової шкоди 34716 грн., в рахунок відшкодування шкоди, пов`язаної з лікуванням 1459813 грн. 25 коп., в рахунок відшкодування шкоди, пов`язаної із стійкою втратою працездатності 241200 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 500000 грн.; з ПрАТ СК «ПЗУ Україна» в рахунок відшкодування майнової шкоди 160000 грн., в рахунок відшкодування шкоди, пов`язаної з лікуванням 320000 грн., а також судові витрати. Остаточний розмір позовних вимог визначено позивачем в сумі 2715729,25 грн.

26.06.2025 представником позивача ОСОБА_1 подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову, в якій вона просить накласти арешт на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕА ТРАНС», які знаходяться на його рахунках у будь яких банківських та інших фінансово-кредитних установах, в межах ціни позову в розмірі 2235729 гривень 25 копійок. Зазначає, що наразі позивач має побоювання, що в подальшому, з огляду на значний розмір позовних вимог, які заявлені до ТОВ «СЕА ТРАНС», відповідач в будь-який момент матиме змогу вчинити певні дії, спрямовані насухилення від майбутнього виконання судового рішення по вказаній справі. Наведене в подальшому спричинить ускладнення виконання судового рішення, ухваленого на користь ОСОБА_2 , та істотно знизить ефективність захисту порушених прав заявника. Під загрозою примусового зобов`язання щодо сплати коштів в сумі 2235729,25 грн., ТОВ «СЕА ТРАНС» може вдатись до дій, спрямованих на приховане відчуження підприємства з метою невиконання майбутнього судового рішення. Крім того, з огляду на те, що з часу судового провадження відповідач не вчинив жодних дій, спрямованих на повне або часткове погашення заявлених до стягнення коштів, в чергове наявні підстави вважати, що в майбутньому такі пасивні дії відповідача будуть продовжені. Зазначає, що ТОВ «СЕА ТРАНС» не має на праві власності будь якого нерухомого майна. Єдиний транспортний засіб ТОВ «СЕА ТРАНС» перебуває в заставі за договором застави рухомого майна від 27.08.2024 року з забороною відчуження. Наведене свідчить, що з огляду на відсутність будь-якого нерухомого майна, належного на праві власності ТОВ «СЕА ТРАНС» та яке може бути звернуто стягнення, враховуючи наявне заставне майно, щодо якого вже застосовані заходи обтяження, відповідач усвідомлюватиме можливість уникнення виконання майбутнього зобов`язання. Також представник вказав, що обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки внаслідок арешту такі кошти та майно залишаються у власності ТОВ «СЕА ТРАНС», проте знерухомлюються з метою недопущення їх виведення з рахунків боржника (відчуження) та уникнення виконання ним судового рішення у майбутньому. Крім того, такий захід скасовується у випадку ухвалення судом рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд приходить до наступного.

Статтею 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується:1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, ціну позову, про забезпечення якого просить заявник. У заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів /пункти 3, 4, 5 частини першої, частина п`ята статті 151 ЦПК України/.

Отже, від заявника вимагається вказати вид (захід) забезпечення позову, визначений статтею 150 ЦПК України, та обґрунтувати необхідність вжиття саме такого заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу. Суди повинні враховувати інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

У постанові Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі №640/13156/18 (провадження №61-7314св19) зазначено, що обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер. Під час оцінки такої співмірності суду необхідно враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів. При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Представником позивача не надано доказів, які б свідчили про здійснення Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕА ТРАНС» дій, спрямованих на приховане відчуження майна підприємства з метою невиконання майбутнього судового рішення, а отже суд не може зробити висновку про наявність підстав, які б свідчили, що невжиття таких заходів, як накладення арешту на грошові кошти товариства, може дійсно істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду по даній справі.

Побоювання представника позивача про здійснення дій по відчуженню майна мають бути реальними та підкріпленими певними доказами.

На підставі викладеного, а також враховуючи, що при вирішеннні питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, суд відмовляє представнику позивача у задоволенні заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 149, 150, 153, 154 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕА ТРАНС», ПрАТ СК «ПЗУ Україна» про відшкодування шкоди, завданої злочином, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвали окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку згідно ст.ст. 353, 354, 355 ЦПК України.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає розгляду справи.

Суддя Олексій ПОПОВ