ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5789/25 Справа № 210/15/25 Суддя у 1-й інстанції - Вікторович Н. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2025 року м. Кривий Ріг

справа № 210/15/25

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Остапенко В.О.

суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П.

секретар судового засідання Дяченко Д.П.

сторони:

позивач ОСОБА_1

відповідач Криворізький національний університет

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 березня 2025 року, яке ухвалено суддею Вікторович Н. Ю. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, відомості щодо дати складання повного судового рішення в матеріалах справи відсутні,

УСТАНОВИВ:

В січні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Криворізького національного університету про визнання дій незаконним, скасування наказу, поновлення на навчанні, стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що відповідно до довідки від 17 вересня 2024 року № 34-72/2024 ОСОБА_1 є студентом 1 курсу, групи АТ-24-2м, факультету механічної інженерії та транспорту, за спеціальністю 274 «Автомобільний транспорт», денної форми здобуття вищої освіти за кошти державного бюджету, тривалість навчання за другим (магістерським) рівнем вищої освіти: 01 вересня 2024 року по 31 грудня 2025 року.

Позивач був зарахований до Криворізького національного університету наказом № 720С від 28 серпня 2024 року «Про зарахування».

Не зважаючи на примірну поведінку, успішне навчання, відповідач заборонив позивачу доступ до електронного кабінету дистанційного навчання та виключив його зі складу студентів з грудня 2024 року, не надавши змоги здати навчальну сесію та отримати результати атестаційного оцінювання за результатами навчання за І півріччя 2024 року.

При зверненні позивача до керівництва стало відомо, що він відрахований заднім числом зі складу студентів згідно з наказом № 957с від 30 жовтня 2024 року, яким скасовано наказ «Про зарахування та навчання №720» від 28 серпня 2024 року, у зв`язку з невиконанням вимог про зарахування. Представник позивача посилаючись на вимоги Закону України «Про вищу освіту» зазначила, що позивачем виконано умови вступу, які передбачені профільним законом і тому він успішно був зарахований до Криворізького національного університету та фактично приступив та здійснював навчання, маючи на момент оцінювання 170 балів (високий рівень).

Крім того позивач, посилаючись на вимоги Положення про порядок відрахування, переривання навчання, поновлення і переведення осіб які навчаються у закладах вищої освіти, та надання академічної відпустки, затвердженого наказом Міністерства освіти та науки України від 07 лютого 2024 року № 134 зазначив, що відповідачем не дотримався жодного пункту вказаного положення, чим вчинив протиправну незаконну дію.

Окрім того, відповідач після зарахування до КНУ з 01 вересня 2024 року до Криворізького національного університету не видав довідку ЄДБО позивачу відповідно до Додатку 9 Постанови Кабінету Міністрів України № 560 від 16 травня 2024 року, а надав лише Виписку з ЄДБО, що не відповідає формі Додатку 9. Вказані незаконні дії відповідача призвели до моральних страждань позивача, які позивач оцінює у сумі 100 000 грн.

На підставі наведенного вище позивач просив суд визнати незаконними дії у обмеженні права ОСОБА_1 , на вищу освіту на навчанні факультету механічної інженерії транспорту, за спеціальністю 274 «Автомобільний транспорт», денної форми здобуття освіти за кошти державного бюджету, скасувати незаконний наказ № 957с від 31 жовтня 2024 року про скасування наказів в частині зарахування осіб» та зобов`язати відновити ОСОБА_1 на навчанні факультету механічної інженерії транспорту, за спеціальністю 274 «Автомобільний транспорт», денної форми здобуття вищої освіти за кошти державного бюджету, зобов`язати видати ОСОБА_1 довідку з Єдиної державної електронної бази з питань освіти за формою у Додатку 9 та стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 100 000,00 грн, судові витрати, витрати на послугу на правничу допомогу.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 березня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Горбенко І.В., посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги позивача.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідач не звертався до відповідача про порушення вимог до зарахування з навчального закладу. Докази у матеріалах справи відсутні щодо звернення відповідача чи ознайомлення ним позивача про порушення вимог зарахування. Натомість позивач реально приступив до навчання та розпочав отримання освітньої послуги.

Щодо вступу у 2024 році до факультету механічної інженерії транспорту, за спеціальністю 274 «Автомобільний транспорт», денної форми здобуття вищої освіти, то позивачем дотримано всіх вимог, які передбачені ЗУ «Про вищу освіту».

Почивачем виконано умови вступу, які передбачені профільним законом і тому, він успішно був зарахований до Криворізького національного університету наказом «Про зарахування на навчання» № 720С від 28 серпня 2024 року та фактично приступив та здійснював навчання, маючи на момент оцінювання 170 балів (високий результат). Скасування наказу «Про зарахування на навчання» № 720С від 28 серпня 2024 року після декількох місяців поспіль після зарахування є незаконною дією відповідача, бо відсутня жодна законна підстава вчинення таких дій та видання такого протиправного наказу не передбачено законодавством України. Суд першої інстанції взагалі не звертає уваги на зміст нормативно правових актів у сфері освіти, і надає державного органу в особі відповідача маніпулювати законодавством і придумувати способи, які обходять гарантії надані ЗУ «Про освіту» та ЗУ «Про вищу освіту».

Апелянт посилається на те, що в сукупності ознак наданих відповідачу військово-облікових документів та враховуючи пункт 2 Постанови 559, приписне посвідчення - є дійним (чинним) військово-обліковим документом до моменту його офіційної заміни. За втрату військово-облікового документу (приписного посвідчення, військового квитка та тимчасового посвідчення) передбачена адміністративна відповідальність у вигляді штрафу 17 000 грн у військовий стан. Для здійснення заміни військово-облікового документу здається попередній документ, а потім видається новий. Таким чином, доводи відповідача про ненадання позивачем військово облікового документу є безпідставними, оскільки приписне посвідчення чинне до моменту його заміни ТЦК та СП на інший військово-обліковий документ, як це регламентовано законодавством України, а саме п.2 Постанови 559.

Також апеллянт посилається на те, що позивач звертався щодо довідки по формі 9, але її не видали, а видали замість неї роздруківку про послідовність освіти із ЄДБО, яка долучена у до матеріалів справи. Це і є доказ звернення до навчального закладу. Заборонено вимагати те, що не передбачено законом. Отже, відповідач фактично заблокував видачу довідки по формі 9 позивачу та не видав її до 31 жовтня 2025 року.

Апелянт звертає увагу на те, що наявна протиправна поведінка, що спричинила позивачу моральну шкоду, оскільки вирішення питання у цій справі є дуже важливим аспектом верховенства права у освітніх послугах. Користуючись такими маніпулятивними непередбаченими Законом наказами як скасування наказу «Про зарахування осіб», протиправна поведінка суб`єкта державних субвенцій, тепер нівелює порядок відрахування осіб та законодавство у сфері освіти.

У відзиві на апеляційну скаргу Криворізький національний університет просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване, апеляційну скаргу позивача - залишити без задоволення.

Учасники справи, будучи завчасно належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, що, у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розглядові справи.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Така правова позиція викладена Верховний Судом у постанові від 24 січня 2018 року у справі № 907/425/16.

У постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18 суд дійшов висновку про те, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд апеляційної інстанції вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Колегія суддів не вбачає підстав для визнання обов`язкової явки сторін по справі в судове засідання, оскільки наявні у справі матеріали є достатніми для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Як установлено судом та вбачається із матеріалів справи, відповідно до Довідки № 34-72/2024, за підписом проректора з науково-педагогічної та виховної роботи Криворізького національного університету, декана факультету, старшого інспектора деканату ОСОБА_1 є студентом 1 курсу групи АТ-24-2м, факультету механічної інженерії та транспорту, за спеціальністю 274 Автомобільний транспорт, денної форми здобуття вищої освіти за кошти фізичних осіб. Тривалість навчання за другим (магістральним) рівнем вищої освіти: з 01 вересня 2024 року по 31 грудня 2024 року. Період навчання на І курсі у І семестрі: з 01 вересня 2024 року по 31 січня 2025 року. Підстава навчання: наказ від 28 серпня 2024 року № 720с «Про зарахування».

Відповідно до Наказу від 28 серпня 2024 року № 720с «Про зарахування на навчання» та Додатку до наказу про зарахування, ОСОБА_1 включений до вказаного додатку під порядковим номером 2.

При поданні документів для прийому на навчання позивачем, зокрема, було подано Посвідчення про приписку до призовної дільниці виданого на ім`я ОСОБА_1 , останній був взятий на облік ІНФОРМАЦІЯ_1 19 січня 2010 року та знятий з обліку в ІНФОРМАЦІЯ_1 09 грудня 2016 року. 15 грудня 2016 року взятий на облік до Жовтнево-Тернівського ОРВК Дніпропетровської області.

Згідно до скрін інформації з екрану вбачається, що ОСОБА_1 надав витяг з додатку Резерв +, згідно до якого ОСОБА_1 не на обліку, дача уточнення даних 18 вересня 2024, інформація з реєстру Оберіг неповна, рекомендовано, звернутись в ТЦК за місцем реєстрації або постійного проживання для уточнення даних.

Відповідно до витягу з наказу від 31 жовтня 2024 року № 957с «Про скасування наказів в частині зарахування осіб» виданого ректором М.Ступнік вбачається, що на підставі Порядку прийому на навчання для здобуття вищої освіти в 2024 році, Правил прийому до Криворізького національного університету в 2024 році і рішення приймальної комісії від 31 жовтня 2024 року протокол № 52, скасовано наказ «Про зарахування на навчання № 720с від 28 серпня 2024 року в частині зарахування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за спеціальністю 274 Автомобільний транспорт денної форми здобуття вищої освіти за ступенем магістра за кошти державного бюджету у зв`язку з невиконанням вимог про зарахування.

Ухвалюючи рішення про відмову в задволенні позовних вимог позивача, суд першої інстанції виходив з того, що підстави для задоволення заявлених позовних вимог відсутні, оскільки позивач, в порушення встановлених відповідачем Правил прийому до Криворізького національного університету у 2024 році, не надав військо-обліковий документ в порушення абз. 2 ч.1 розділу Х та не уклав договір про навчання у Криворізькому навчальному університеті, а тому оскаржуваний наказ прийнятий уповноваженою особою та відповідно.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 53 Конституції України, кожен має право на освіту. Громадяни мають право безоплатно здобути вищу освіту в державних і комунальних навчальних закладах на конкурсній основі.

У відповідності до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про вищу освіту» кожен має право на вищу освіту. Громадяни України мають право безоплатно здобувати вищу освіту в державних і комунальних закладах вищої освіти на конкурсній основі, якщо певний ступінь вищої освіти громадянин здобуває вперше за рахунок коштів державного або місцевого бюджету/ кошти фізичних або юридичних осіб, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Згідно ст. 63 Закону України «Про вищу освіту» особи, які навчаються у закладах вищої освіти, зобов`язані дотримуватись вимог законодавства, статуту та правил внутрішнього розпорядку закладу вищої освіти.

Відповідно до Правил прийому до Криворізького навчального університету в 2024 році, який затверджений вченою радою Криворізького національного університету протоколом від 23 квітня 2024 року № 10 та введено в дію Наказом ректора від 23 квітня 2024 року № 142, який розміщений у відкритому доступі в мережі Інтернет вбачається, що упровадження освітньої діяльності у Криворізькому національному університеті (далі Університет) здійснюється відповідно до відомостей щодо здійснення освітньої діяльності у сфері вищої освіти. Правила прийому розроблені приймальною комісією Криворізького національного університету (далі приймальна комісія) відповідно до Порядку прийому на навчання для здобуття вищої освіти в 2024 році, затверджених наказом Міністерства освіти і науки України від 06 березня 2024 року № 266 (зареєстровані у Міністерстві юстиції України 14 березня 2024 року за №379/41724).

Відповідно до п.10.1 розділу Х Правил прийому до Криворізького національного університету в 2024 році врегульовано, що Особи, яким надійшло повідомлення в особистому електронному кабінеті вступника про отримання рекомендації до зарахування на місця державного або регіонального замовлення (які отримали інформацію з офіційного вебсайту Університету), у строк, визначений для виконання вимог до зарахування на місця державного або регіонального замовлення в розділі V цих Правил, мають підтвердити вибір місця навчання в електронному кабінеті з накладанням кваліфікованого електронного підпису або особисто в Університеті. Виконання вимог до зарахування передбачає подання вступником військовооблікового документа (у військовозобов`язаних та резервістів військовий квиток або тимчасове посвідчення військовозобов`язаного, а у призовників посвідчення про приписку до призовної дільниці), крім випадків, передбачених законодавством. Підставою для зарахування особи на навчання є підтвердження вибору місця навчання, виконання вимог до зарахування та укладення договору (контракту) про навчання в Університеті між Університетом та вступником (за участю батьків або законних представників для неповнолітніх вступників), в якому можуть бути деталізовані права та обов`язки сторін. Договір (контракт) про навчання може бути укладений дистанційно з накладанням кваліфікованих електронних підписів, зокрема шляхом акцептування публічної оферти. Особи, місце проживання яких зареєстроване (задеклароване) на тимчасово окупованій території та які знаходяться на ній, можуть виконати умови до зарахування та укласти договір про навчання в Університеті впродовж трьох місяців після початку навчання. Відсутність договору про навчання чи невиконання вимог до зарахування не перешкоджає включенню таких осіб до наказу про зарахування. В іншому випадку наказ про зарахування скасовується в частині зарахування такої особи.

Відповідно до п. 10.2 особи, які отримали рекомендацію на місця державного або регіонального замовлення і в установлені строки, визначені у розділі V цих Правил або відповідно до нього, підтвердили вибір місця навчання, виконали вимоги до зарахування та уклали договір про навчання, підлягають зарахуванню. Після виконання вступником вимог цих Правил уповноважена особа змінює статус електронної заяви вступника на «Включено до наказу (навчання за державним (регіональним) замовленням)», статус його інших заяв, поданих на відкриті та/або фіксовані конкурсні пропозиції для вступу на навчання за державним або регіональним замовленням, автоматично змінюється на «Деактивовано (у зв`язку із зарахуванням на навчання за державним (регіональним) замовленням)». Деактивовані заяви можуть бути активовані (за потреби) користувачем ЄДЕБО, зокрема представником приймальної комісії, за зверненням вступника для встановлення заявам статусу «Допущено до конкурсу (навчання за кошти фізичних та/або юридичних осіб)».

Відповідно до п. 10.4 у разі зарахування на навчання за кошти фізичних та/або юридичних осіб додатково укладається договір між Університетом та фізичною (юридичною) особою, яка замовляє платну освітню послугу для себе або для іншої особи, беручи на себе фінансові зобов`язання щодо її оплати. Договір (контракт) про фінансові зобов`язання щодо оплати навчання може бути укладений дистанційно з накладанням кваліфікованих електронних підписів, зокрема шляхом акцептування публічної оферти. Якщо договори (контракти) не будуть укладені впродовж чотирнадцяти календарних днів (трьох місяців для вступників, місце проживання яких зареєстроване (задеклароване) на тимчасово окупованій території та які знаходяться на ній) з дати видання наказу про зарахування, то цей наказ скасовується в частині зарахування такої особи. Оплата навчання здійснюється згідно з договором (контрактом) між Університетом та фізичною (юридичною) особою, яка замовляє платну освітню послугу для себе або для іншої особи, беручи на себе фінансові зобов`язання щодо її оплати.

Відповідно до п.1 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа, військово-обліковий документ оформляється (створюється) та видається. При цьому, нормативно-правовими актами, що визначають правові засади створення та видачі військово-облікового документу не передбачено, що особа, вправі створити чи оформити військо-обліковий документ в електронній формі без видачі їй такого в паперовій формі.

Зокрема, такі висновки відповідають положенням ст. 9 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», відповідно до якої військовозобов`язаними є особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави, та яким, серед інших, оформлюється та видається військово-обліковий документ, який є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку, а також з пунктами 14, 15, 16 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа, які передбачають випадки видачі такого документа та обов`язки щодо належного зберігання такого.

За правилами пункту 2 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа, військово-обліковий документ оформляється (створюється) та видається (замінюється): в електронній формі - засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста та/або Державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони та/або Єдиного державного веб-порталу електронних послуг (далі - Портал Дія), зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія) (у разі технічної реалізації); у паперовій формі - на бланку, форма якого затверджується постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559.

Відповідно до вимог пункту 6 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа, військово-обліковий документ в електронній формі формується засобами: електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста, зокрема з використанням його мобільного додатка; державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони; порталу Дія, зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія) (у разі технічної реалізації).

Пунктом 7 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа, передбачено, що військово-обліковий документ в електронній формі формується на безоплатній основі за бажанням особи після проходження нею електронної ідентифікації та автентифікації. Формування та відображення військово-облікового документа в електронній формі здійснюється автоматично за умови підключення електронного пристрою до Інтернету та наявності у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей, визначених у пункті 8 цього Порядку. У військово-обліковому документі в електронній формі відображається унікальний електронний ідентифікатор у вигляді двовимірного штрих-коду (далі - QR-код військово-облікового документа).

За правилами пункту 8-1 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа QR-код військово-облікового документа містить відомості про військово-обліковий документ в електронній формі, які за допомогою відповідних технічних засобів можна відтворити у формі, придатній для зчитування, зокрема у візуальній.

Відповідно до пункту 9 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа військово-обліковий документ в електронній формі (у тому числі роздрукований) та військово-обліковий документ у паперовій формі мають однакову юридичну силу.

Функціонування «Резерв+» регулюється, зокрема, Законом України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», який, в тому числі, визначає поняття електронного кабінету (Стаття 14-1), Наказом Міністра оборони України від 29 квітня 2024 року про створення інформаційно-комунікаційної системи для доступу до електронного кабінету військовозобов`язаного. Порядок формування та використання електронного військово-облікового документа визначається постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 559.

Відповідно до частини 1 статті 14-1 Законом України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» електронний кабінет це персональний кабінет (захищений відокремлений веб-сервіс), за допомогою якого призовнику, військовозобов`язаному, резервісту, який пройшов електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації про його персональні та службові дані, а також до послуг. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу.

Отже, «Резерв+» є тим додатком через який формується військово-обліковий документ в електронній формі, а дійсність сформованого військово-облікового документа підтверджується QR-кодом.

Однак позивачем, на момент вступу, не був сформований військово-обліковий документ в програмі «Резерв+» за наявністю на ньому QR-коду чи не отримав військово-обліковий документ в територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки в якому перебуває на обліку, що є порушенням вимог абз. 2 п. 10.1 розділу Х Правил прийому до Криворізького національного університету в 2024 році.

Крім того, позивачем не спростовано доводи відповідача про порушення ним вимог п. 10.2, 10.4 розділу Х Правил прийому до Криворізького національного університету в 2024 році, зокрема щодо укладення договору про навчання.

Також із долучених до матеріалів справи доказів вбачаються наявні розбіжності щодо здобуття вищої освіти за кошти фізичних осіб, як вказано в Довідці № 34-72/2024 від 17 вересня 2024 року, чи за кошти державного бюджету, про що зазначено в оскаржуваному наказі № 957 с від 31 жовтня 2024 року.

Відповідно до Правил прийому до Криворізького національного університету в 2024 році обов`язок укладення договору про навчання покладено на вступника, який отримав рекомендацію на місця державного або регіонального замовлення так і на вступника у разі зарахування на навчання за кошти фізичних та/або юридичних осіб.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19 серпня 2020 року № 735 «Про затвердження Типової форми договору про навчання у закладі вищої освіти» затверджено форму договору, яка укладається між університетом та вступником незалежно від форми фінансування, в тому числі при навчанні за кошти державного засмолення.

Відповідно до п.п. 13.1, 13.2, розділу ХІІІ Правил прийому до Криворізького національного університету у 2024 році, накази про зарахування на навчання видаються ректором Університету на підставі рішення приймальної комісії. Накази про зарахування на навчання з додатками до них формуються в ЄДЕБО та оприлюднюються на вебсайті Університету у вигляді списку зарахованих у строки, встановлені в розділі V цих Правил. Рішення приймальної комісії про зарахування вступника може бути скасоване приймальною комісією у разі виявлення порушень з боку вступника, передбачених пунктом 5 розділу XVI цих Правил. Наказ про зарахування скасовується в частині, що стосується цього вступника. Зараховані особи можуть бути вилучені з наказу про зарахування до Університету за власним бажанням (наказ про зарахування скасовується в частині, що стосується цієї особи).

З наведеного вище слідує, що рішення про скасування наказу про зарахування в частині зарахування певної особи може бути скасований лише приймальною комісією, натомість наказ про зарахування та відповідно і скасування наказу про зарахування видається ректором Університету, а тому в даному випадку оскаржений наказ прийнятий уповноваженої собою відповідно до встановлених Правил прийому до Криворізького національного університету у 2024 році.

На підставі наведеного вище, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що підстави для задоволення заявлених позовних вимог відсутні, оскільки позивач, в порушення встановлених відповідачем Правил прийому до Криворізького національного університету у 2024 році, не надав військо-обліковий документ в порушення абз. 2 ч.1 розділу Х та не уклав договір про навчання у Криворізькому навчальному університеті, а тому оскаржуваний наказ прийнятий уповноваженою особою та відповідно до встановлених правил .

Варто наголосити на тому, що скасування наказу про зарахування в частині зарахування вступника не є тотожним поняттю відрахування, оскільки є наслідком невиконання останнім вимог Порядку прийому на навчання. З огляду на викладене, враховуючи обґрунтування позовних вимог посиланням на Закон України «Про вищу освіту», про невидачу позивачеві академічної довідки, недопущення його до заліково-екзаменаційної сесії, відрахування, спричинення моральних страждань та інші доводи позовної заяви, колегія суддів вважає їх недоречним та безпідставним, оскільки позивачем, з власної волі, не виконано умов прийому, не укладено договір, не надано військово-обліковий документ.

Варто звернути увагу суду на те, що наказ Криворізького національного університету від 31 жовтня 2024 року № 957с «Про скасування наказів в частині зарахування осіб» складено через більше ніж один календарний місяць після наказу від 28 серпня 2024 року № 720с «Про зарахування», що вказує на достатній час для усунення позивачем порушень до умов прийому, а саме шляхом звернення до університету за укладенням договору про навчання, надання військово-облікового документа.

У справі, що розглядається, судом першої інстанції надано відповідь на всі істотні питання, що виникли під час кваліфікації спірних відносин. Наявність у позивача іншої точки зору на встановлені судом обставини та щодо оцінки наявних у матеріалах доказів не спростовує законності та обґрунтованості прийнятих судом першої інстанції рішення та фактично зводиться до спонукання суду апеляційної інстанції до прийняття іншого рішення - на користь позивача.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів апелянта по суті спору та їх відображення в оскаржуваному судовому рішенні, питання вмотивованості висновків суду, колегія суддів виходить з того, що у справі, яка переглядається, сторонам надано мотивовану відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих і правильних висновків суду першої інстанції.

Наведені апелянтом в апеляційній скарзі доводи не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Щодо судових витрат, то відповідно до підпунктів "б" та "в" пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення, та про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , - залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 березня 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 24 червня 2025 року.

Головуючий:

Судді: