Справа № 685/501/25
Провадження № 2/685/289/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2025 року

Теофіпольський районний суд Хмельницької області

в складі головуючої судді Бурлак Г.І.

з участю секретаря Ковальчука О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Теофіполь

справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, мотивуючи його тим, що 22.03.2018 року між АТ«Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №Р24.00212.003788211 (далі кредитний договір) відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 20435 грн строком на 48 місяців та зобов`язалася повернути отриманий кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 2% річних. Відповідач виконувала взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та /або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 25.07.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (попередня назва «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА») укладено договір факторингу №01.02-31/23, відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк» відступило ТОВ «СВЕА ФІНАНС» права вимоги до боржників зазначених у Реєстрах боржників №1,2,3, зокрема і до ОСОБА_1 за кредитним договором №Р24.00212.003788211 від 22.03.2018. Відповідачка обов`язку по поверненню кредиту та процентів не виконує, у зв`язку з чим станом на дату подачі позову заборгованість за кредитним договором №Р24.00212.003788211 від 22.03.2018 становить 35246,34 грн, з яких: 14025,05 грн заборгованість за тілом кредиту, 852,88 грн заборгованість за відсотками, 20368,41 грн заборгованість за іншими процентними платежами. Просив позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача 35246,34 грн заборгованості за кредитом, судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Позивач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, в суд не з`явився, подав клопотання про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності.

Відповідачка про дату, час та місце розгляду справи повідомлена, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, в суд не з`явилася, клопотань чи заяв не подала.

Суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності сторін.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

П.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України встановлено, що договори та інші правочини є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (ч. 1 ст. 205 ЦК).

Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою.

Ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями ч.1 ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частин першої, другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Суд розглядає позов і визначає розмір заборгованості виходячи з умов договору та вимог закону (постанова Касаційного Цивільного Суду у складі Верховного Суду від 03.08.2022 у справі № 156/268/21).

В судовому засіданні встановлено, що 22.03.2018 між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №Р24.00212.003788211 , відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 20435 грн на поточний рахунок № НОМЕР_1 строком на 48 місяців (п.1.2 договору) та зобов`язалася повернути отриманий кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 1,99% річних (п.1.1, 1.3 договору). Відповідачка зобов`язана сплачувати щомісячні платежі до 22 дня кожного місяця сумами визначеними у Графіку платежів, які зазначені у п.6 кредитного договору, що підтверджується змістом підписаних власноруч відповідачкою кредитного договору, паспорту споживчого кредиту, додатку до паспорта споживчого кредиту, згода-повідомлення фізичної особи клієнта банку на обробку персональних даних, заяви анкети, заяви №Р24.00212.003788211 про акцепт публічної оферти ПАТ «Ідея Банк», ордера-розпорядження про видачу кредиту ОСОБА_1 та випискою по рахунку . Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості за кредитним договором заборгованість ОСОБА_1 станом на 25.07.2023 становить 35246,34 грн, з яких: 14025,05 грн заборгованість за тілом кредиту, 852,88 грн заборгованість за відсотками, 20368,41 грн заборгованість за іншими процентними платежами.

25.07.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (попередня назва «Росвен Інвест Україна», що підтверджується рішенням учасника від 25.03.2024) укладено договір факторингу №01.02.-31/23, відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк» відступило ТОВ «СВЕА ФІНАНС» права вимоги до боржників зазначених у Реєстрі боржників, зокрема і до ОСОБА_1 за договором №Р24.00212.003788211, що підтверджується договором факторингу, та витягом з Реєстру боржників. На виконання умов договору факторингу ТОВ «Росвен Інвест Україна», перерахувало кошти на користь АТ «Ідея Банк», що підтверджується платіжною інструкцією №9217 від 26 липня 2023.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Оцінюючи докази у їх сукупності, враховуючи, що відповідач не надав суду доказів, які б спростовували докази позивача, суд дійшов висновку, що відповідач отримав кредитні кошти, користувавсь ними, однак не виконав грошового зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за кредитним договором, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 14025,05 грн заборгованість за тілом кредиту, 852,88 грн заборгованість за відсотками заборгованості за кредитним договором №Р24.00212.003788211 , укладеним між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 .

Щодо поняття «інші процентні платежі» суд зазначає наступне:

П.1 Кредитного договору передбачає предмет договору та платежі, які позичальник зобов`язується сплатити, зокрема, відсотки 1,99% річних від залишкової суми кредиту та комісію за обслуговування кредиту в терміни та розмірах, вказаних у графіку щомісячних платежів за кредитним договором. У графіку щомісячних платежів вказано, що відповідач зобов`язана сплачувати платежі за додаткові та супутні послуги, зокрема, плату за обслуговування кредиту, яка виражається у конкретній грошовій сумі помісячно. Разом з тим, у паспорті споживчого кредиту вказано, що плата за обслуговування кредитної заборгованості становить 2,95 % щомісячно від початкової суми кредиту.

Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про споживче кредитування», в редакція, яка діяла станом на день виникнення правовідносин, після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.

У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування».

Враховуючи, що позивач не зазначив та не надав доказів що ж включає в себе плата за обслуговування кредитної заборгованості, то положення щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати комісію за обслуговування кредиту в розмірі 2,95 % від суми наданого кредиту є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Визнання судом нікчемного правочину недійсним за вимогою сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, оскільки нікчемний правочин є недійсним в силу закону з моменту його укладення.

Вказане узгоджується із правовим висновком об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 6 листопада 2023 року у справі №204/224/2.

На підставі викладеного, суд вважає що вимоги позивача щодо стягнення 20368,41 грн за іншими процентними платежами ( як встановлено судом, це плата за щомісячною комісією) за кредитним договором №Р24.00212.003788211 задоволенню не підлягають.

Враховуючи що позов задоволено на 42,21 %, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1022,50 грн судового збору (2422,40х42,21%)

Керуючись ст. 526, 638, 1048, 1054 ЦК України, ст.12, 81, 89, 137, 265 ЦПК України, районний суд

ухвалив:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (, адреса: 03124, м.Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд 6) 14877,93 грн ( (чотирнадцять тисяч вісімсот сімдесят сім грн) 93 коп заборгованості за кредитним договором №Р24.00212.003788211, з яких: 14025,05 грн заборгованість за тілом кредиту, 852,88 грн заборгованість за відсотками, а також 1022,50 грн судового збору.

В частині стягнення 20368,41 грн заборгованості за іншими процентними платежами відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня проголошення рішення до Хмельницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 статті 358 цього Кодексу.

Головуюча