РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2025 року

м. Рівне

Справа № 567/1937/24

Провадження № 22-ц/4815/740/25

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Боймиструка С.В.,

суддів: Гордійчук С.О., Хилевич С.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Романова Наталія Іванівна, на рішення Острозького районного суду Рівненської області від 21 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся в Острозький районний суд Рівненської області з позовом до ОСОБА_1 про звільнення його від сплати аліментів та стягнення аліментів з ОСОБА_1 .

В обґрунтування позову зазначає, що перебував з відповідачкою в шлюбі, в якому в них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В подальшому, шлюб між сторонами було розірвано та син залишився проживати з матір`ю.

Зазначає, що з 05.08.2024 і по даний час їх спільний син - ОСОБА_3 проживає з ним та знаходиться на його утриманні. При цьому посилається на те, що ОСОБА_1 з 05.08.2024 сина не утримує.

Одночасно вказує, що згідно рішення Острозького районного суду Рівненської області від 19.06.2013 року з нього на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання їх спільного сина ОСОБА_3 в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

При цьому вказує, що неповнолітній син ОСОБА_3 проживає з ним та повністю знаходиться на його утриманні, тобто змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь ОСОБА_1 , що, на його думку, є підставою для звільнення його від сплати аліментів.

Одночасно просить стягнути з ОСОБА_1 аліменти на його користь на утримання їх спільного сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 05.08.2024 і до досягнення дитиною повноліття, враховуючи ту обставину, що син проживає з ним.

При цьому зазначив, що відповідачка є працевлаштованою, а тому має всі можливості брати достатню, належну та регулярну участь в матеріальному утриманні дитини, однак ухиляється від належного утримання їх спільного сина.

Рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 21 лютого 2025 року позов задоволено.

Звільнено ОСОБА_2 з 25.11.2024 від сплати аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, які стягуються на підставі рішення Острозького районного суду Рівненської області від 19.06.2013 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 26.11.2024 і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 1211 грн. 20 коп. судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду в частині визначення розміру аліментів ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Романова Наталія Іванівна, подала апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення суду через неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд не врахував краще матеріальне становище позивача, відсутність у нього на утриманні інших осіб. Того, що ОСОБА_1 має непрацездатного батька, який перебуває на її утриманні. Також суд залишив поза увагою стан здоров`я відповідачки. Між тим, відповідач вказує, що з поважних причин не надала у судовому засіданні доказів на часткове спростування розміру аліментів, зокрема про свій стан здоров`я та її батька.

ОСОБА_2 у відзиві заперечує доводи апеляційної скарги. Вказує, що батько відповідачки не потребує додаткового утримання, отримує пенсію, самостійно веде господарство. Зазначає, що є інвалідом 3 групи та поганий стан здоров`я (онкологічне захворювання). Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки рішення оскаржується в частині визначення розміру аліментів, тому в іншій частині не переглядається.

За результатами апеляційного розгляду, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги.

Судом встановлено, що малолітній ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 і його батьками є позивач ОСОБА_2 та відповідачка ОСОБА_1 .

Малолітній ОСОБА_3 з 05.08.2024 проживає разом з батьком ОСОБА_2 .

Згідно зі ст.ст. 180, 182, 183 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів суд враховує:

1.) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2.) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3.) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4.) інші обставини, що мають істотне значення.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Повно і правильно з`ясувавши обставини справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності та встановивши, що при вирішенні спірних правовідносин підлягають до застосування норми матеріального права, на застосуванні яких наполягав позивач, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позов стягнувши аліменти у розмірі 1/4 від доходів відповідачки.

Всупереч доводам апеляційної скарги суд врахував стан здоров`я та матеріальне становище дитини та сторін, в тому числі і те, що позивач є особою з інвалідністю 3 групи, а також відсутність у сторін інших утриманців.

Слід враховувати, що батько відповідачки отримує пенсію, будь-яких медичних висновків МСЕК, довідок ЛКК щодо необхідності стороннього догляду відповідач не надавала. Сама ж відповідач також є працездатною, працевлаштована в КНП «Острозький центр первинної медичної допомоги» і протягом 2024 року її заробітна плата становила 173341 грн. 21 коп., що становить біля 11628 грн. щомісячно після сплати податків.

Твердження ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про ненадання з поважних причин доказів про утримання нею батька пенсіонера, стану її здоров`я є необґрунтованими, виходячи з такого.

За ч. 3 ст. 367 ЦПК України, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від його волі.

Відповідач повідомлена про розгляд справи з 13.01.2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 48). 03.02.2024 року представник відповідачки отримала доступ до справи за допомогою Електронного кабінету Користувача ЄСІТС (а.с. 49). Тому самі по собі покликання автора апеляційної скарги про наявність поважних причин для неподання доказів у районному суді, не ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

В силу правил ст.ст. 368, 141 ЦПК України понесений відповідачем судовий збір при поданні апеляційної скарги поверненню йому не підлягає через відхилення апеляційної скарги.

Підставою для залишення оскаржуваного рішення без змін відповідно до ст. 375 ЦПК України є додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при його ухваленні.

Керуючись ст.ст. 367-368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Романова Наталія Іванівна, залишити без задоволення, а рішення Острозького районного суду Рівненської області від 21 лютого 2025 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Судді: Боймиструк С.В.

Гордійчук С.О.

Хилевич С.В.