"02" липня 2025 р. Справа № 363/3678/25
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

02 липня 2025 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Баличева М.Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Вишгородського відділу Державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з нерухомого майна,-

ВСТАНОВИВ:

30.06.2025 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить зняти арешт з усього нерухомого майна, що належить йому, накладеного Вишгородським відділом Державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на підставі постанови про арешт майна боржника у виконавчому провадженні ВП № 3956671 з примусового виконання виконавчого листа лист № 7/2-726/07 від 16.04.2007 року, виданого Вишгородським районним судом, а саме: земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,046 га, розташованої по АДРЕСА_1 , житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , 1/3 частки двокімнатної квартири, що знаходиться в АДРЕСА_3 ; звільнити його від сплати судового збору на підставі ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», як інваліда 2 групи.

В обґрунтування позовної заяви вказав, що 16.04.2007 року Вишгородським районним судом видано виконавчий лист № 7/2-726/07 про стягнення з нього на користь КП «Готельне господарство «Житомир» боргу в розмірі 20553, 48 грн. 15.06.2007 року державним виконавцем Вишгородського відділу ДВС Савіним О.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 3956671), а постановою ДВ-7-6311 від 12.07.2007 накладено арешт на належне йому нерухоме майно, а саме: земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,046 га кадастровий номер :38:137:6002, розташованої по АДРЕСА_1 , житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , 1/3 частки двокімнатної квартири, що знаходиться в АДРЕСА_3 . Номер запису про обтяження 17155397. 13.08.2007 року та 08.10.2007 року він повністю погасив заборгованість та надав до виконавчої служби необхідні платіжні документи, які було долучено до справи. Постановою державного виконавця про повернення виконавчого документу від 01.11.2008 року виконавчий лист було повернуто в орган, що його видав. Разом з тим, через багато років після накладення арешту йому стало відомо, що, обтяження з належного йому майна державний виконавець так і не зняв. 29.06.2021 року він звернувся до Відділу виконавчої служби з заявою про зняття арешту з майна. У відповіді від 15.07.2021 року № 34903 за підписом заступника начальника відділу В. Матвієнко його повідомлено, що інформація щодо сплати заборгованості за виконавчим документом в реєстрі відсутня. Матеріали даного виконавчого провадження знищено, тож і інформація щодо підстав завершення виконавчого провадження також відсутня. Таким чином, питання щодо зняття арешту може бути вирішено лише у судовому порядку. Він звернувся до Вишгородського районного суду Київської області із скаргою на бездіяльність державного виконавця. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 01.09.2021 року у справі № 363/3240/21 у задоволенні скарги відмовлено, яка Постановою Київського апеляційного суду від 16.12.2021 року скасована та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 04.07.2022 року ухвалою Вишгородського районного суду Київської області у задоволенні скарги на бездіяльність Вишгородського відділу Державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо відмови зняття арешту з майна було відмовлено. Рішення суду набрало законної сили. Зазначає, що скасувати арешт в іншому порядку неможливо, оскільки виконавче провадження, під час якого накладено арешт, знищено за закінченням строків зберігання. Тобто державний виконавець позбавлений можливості вирішити питання про звільнення майна з-під арешту у позасудовому порядку.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі, суддею встановлено наступне.

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

За нормою статті 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21 лютого 1975 року, «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований Цивільним процесуальним кодексом України. Подання позовної заяви має відбуватись з дотриманням певних умов.

Статтями 175, 177 ЦПК України встановлено обов`язкові вимоги до змісту та форми позовної заяви, обов`язок дотримання яких покладається на позивача.

Суд звертає увагу, що позовною вимогою є скасування арешту всього належного майна ОСОБА_1 , накладеного Вишгородським відділом Державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на підставі постанови про арешт майна боржника у виконавчому провадженні ВП № 3956671 з примусового виконання виконавчого листа лист № 7/2-726/07 від 16.04.2007 року, виданого Вишгородським районним судом, а саме: земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,046 га, розташованої по АДРЕСА_1 , житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , 1/3 частки двокімнатної квартири, що знаходиться в АДРЕСА_3 .

Однак з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 416804228 від 07.03.2025 року вбачається, що на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,046 га кадастровий номер :38:137:6002, розташованої по АДРЕСА_1 , іпотека накладена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою О.П. на підставі договору іпотеки, серія та номер: ВСК 133818, 133819, виданий 18.11.2005, видавник: АКБ «Райффайзенбанк».

Також приватним нотаріусом Голуб Л.А. накладена заборона на нерухоме майно № 2608070 земельну ділянку з кадастровим номером 381370102 на підставі договору іпотеки ВСК 133819 18.11.2005 р.

На підставі викладеного, суд просить позивача надати підтверджуючи документи про відкриття виконавчого провадження ВП № 3956671 чи постанову ДВ-7-6311 від 12.07.2007 р. про накладення арешту на належне йому нерухоме майно.

Крім того суд зазначає, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 175 ЦПК України встановлено, що викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.

Також відповідно і до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі №905/386/18 (провадження №12-85гс19) орган державної виконавчої служби у справах за позовами осіб щодо належності саме їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, може залучатися судом як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна.

Керуючись наведеними правовими нормами, у разі звернення особи до суду в порядку позовного провадження з вимогою про зняття арешту вказані позовні вимоги в цій частині можуть бути пред`явлені до особи, в інтересах якої накладено арешт, стягувача у виконавчому провадженні.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Викладене узгоджується із висновками Верховного Суду, висловленими у постановах від 14.08. 2019 року у справі № 519/77/18, від 15.04.2020 року у справі № 474/106/18.

Враховуючи вищенаведене, у даному випадку, позивачу слід визначитись із суб`єктним складом учасників провадження у поданому ним позові шляхом подання нового позову та надати письмові докази, які обгрунтовують позовну заяву.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За наведених обставин, суддя вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху та надати позивачу строк для усунення виявлених та викладених вище недоліків.

Керуючись ст.ст. 175, 185 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Вишгородського відділу Державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з нерухомого майна залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків упродовж 7 (семи) днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Копію ухвали надіслати позивачу.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк позовну заяву буде визнано неподаною та повернуто позивачу зі всіма доданими документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.Б. Баличева