Справа № 143/922/24
25.06.2025 року м. Погребище
Погребищенський районний суд Вінницької області в складі:
головуючого - судді Сича С.М.,
з участю секретаря Левченко М.О.,
розглянувши в порядку загального позовного провадження в приміщенні суду в місті Погребище Вінницького району Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_2 , про визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування за законом,-
У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування за законом.
Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 .
Після її смерті відкрилася спадщина, яка, серед іншого, складається з права на частку квартири АДРЕСА_1 .
Власниками інших частин квартири були позивач, а також ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
На день смерті ОСОБА_3 домовленостей про визначення часток майна не було, відповідно частки у праві спільної сумісної власності на квартиру є рівними, тобто кожному із співвласників належало по частки квартири.
На день смерті спадкодавиці позивач був зареєстрований та проживав спільно з нею в згаданій квартирі. Крім того, ним було подано заяву про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори.
Водночас, інші спадкоємці за законом відмовилися від прийняття спадщини.
Після його звернення до Погребищенської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину державним нотаріусом було відмовлено йому у вчиненні цієї нотаріальної дії у зв`язку з тим, що правовстановлюючий документ видано на квартиру, а бюро технічної інвентаризації провело реєстрацію права власності на частку в багатоквартирному житловому будинку.
Водночас йому було роз`яснено, що згідно підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. Таким чином державним нотаріусом була винесена відмова у вчиненні нотаріальних дій.
За таких обставин, з метою захисту своїх спадкових прав, він змушений звернутися із цим позовом до суду.
Посилаючись на наведені обставини, просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 66, 4 кв.м., житловою площею 41, 2 кв.м., яка складається із житлової кімнати позначеної за номером АДРЕСА_2 1, вбудованої шафи позначеної за номером 6, яка належала ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
30.10.2024 року суддею ухвалено відкрити провадження у справі, розгляд її проводити за правилами загального позовного провадження (а. с. 27, 28).
Ухвалою суду від 06.12.2024 року залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_6 (а.с.63, 64).
Ухвалою суду від 04.04.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті (а.с.82, 83).
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, проте через канцелярію суду подав заяву, в якій просить позовну заяву розглянути без його участі та задовольнити позовні вимоги (а.с.23).
Представник відповідача ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, проте через канцелярію суду подав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с.94).
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, проте через канцелярію суду подала заяву, в якій вказала, що не заперечує проти задоволення позовних вимог (а.с.88).
Від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, у зв`язку з чим в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З`ясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що визнання відповідачем позову слід прийняти, а позов задовольнити, виходячи із наступного.
За змістом ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є сином померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (а.с.5-8).
Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 20.02.1996 року, виданого Погребищенським контейнерним заводом, квартира АДРЕСА_1 , належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_1 . У Вінницькому обласному бюро технічної інвентаризації право власності вказаних осіб було зареєстровано на 3/100 житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_3 (а.с.12).
Відповідно до відомостей, що містяться у технічному паспорті на квартиру, загальна площа квартири становить 66, 4 кв.м., житлова площа - 41, 2 кв.м., та вона складається із житлової кімнати позначеної за номером 4, житлової кімнати позначеної за номером 5, житлової кімнати позначеної за номером 7, кухні позначеної за номером 8, ванної кімнати позначеної за номером 3, вбиральні позначеної на номером 2, коридора позначеного за номером 1, вбудованої шафи позначеної за номером 6 (а.с.10, 11).
Згідно із заповітом від 18.10.2022 року, посвідченим старостою Надроссянського старостинського округу Лесик В.Й., зареєстрованим в реєстрі за №13-27, ОСОБА_3 після своєї смерті заповіла на користь ОСОБА_9 дві земельні ділянки та житловий будинок (а.с.20).
Згідно із довідкою Погребищенської міської ради від 10.11.2023 року №691 на день смерті ОСОБА_3 була зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1 , разом із ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (а.с.21).
Позивач ОСОБА_1 27.06.2023 року звернувся із заявою до Погребищенської державної нотаріальної контори, в якій вказав, що він приймає спадщину після смерті ОСОБА_3 як спадкоємець за законом (а.с.44).
Чоловік спадкодавиці ОСОБА_3 ОСОБА_4 27.06.2023 року звернувся із заявою до Погребищенської державної нотаріальної контори, в якій вказав, що він відмовляється від права на обов`язкову частку у спадщині та не претендує на отримання свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя після смерті своєї дружини (а.с.17).
Дочка спадкодавиці ОСОБА_3 ОСОБА_2 14.07.2023 року подала до Погребищенської державної нотаріальної контори заяву, у якій повідомила, що вона відмовляється від прийняття спадщини після смерті своєї матері (а.с.18).
ОСОБА_9 27.06.2023 року звернувся із заявою до Погребищенської державної нотаріальної контори, в якій вказав, що він приймає спадщину після смерті ОСОБА_3 як спадкоємець за заповітом (а.с.19).
Листом від 24.10.2024 року завідувач Погребищенської державної нотаріальної контори Швець О.В. повідомив позивача, що не має можливості видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом на частку квартири, оскільки правовстановлюючий документ виданий на квартиру, а бюро технічної інвентаризації провело реєстрацію права власності на частку у житловому будинку (а.с.9).
За змістом ст.ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно із ч.1 ст.1245 ЦК України частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом.
Статтею 1226 ЦК України унормовано, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.
В ч.1 ст.368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.
Згідно із ч.2 ст.370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.
За ч.1 ст.181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.
В ст.382 ЦК України визначено, що квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання.
Наведені документи в їх сукупності з урахуванням окреслених положень цивільного законодавства свідчать про те, що на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 об`єктом права спільної сумісної власності була саме квартира, як індивідуально визначене нерухоме майно в розумінні приписів ч.1 ст.181 ЦК України, а не частина домоволодіння (багатоквартирного житлового будинку).
Отже, виходячи із встановлених судом обставин розглядуваної справи, та зважаючи на презумпцію рівності часток співвласників у праві спільної сумісної власності, до складу спадкової маси після смерті ОСОБА_3 ввійшло право на 1/4 частки у праві власності на згадану квартиру.
За змістом статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно частин 1,3-5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Як зазначено вище, позивач як спадкоємець першої черги за законом прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 .
Відомостей про те, що інші особи, як спадкоємці першої черги, приймали спадщину, або вважаються такими, що прийняли її після смерті ОСОБА_3 , матеріали справи не містять.
Також суд відзначає, що право спадкодавця на частку у спірній квартирі не було охоплено заповітом, а відтак спадкування такого права має здійснюватися за законом.
В ч. 1 ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Відповідно до ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.
Частиною 1 ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права чи інтересу.
Згідно із ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.
В контексті обставин справи суд вважає, що визнання позову представником відповідача, який як орган місцевого самоврядування наділений повноваженнями розпоряджатися майном територіальної громади, до якої може перейти право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 , у разі визнання його судом відумерлою спадщиною, не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.
Отже, зважаючи на те, що позивач є спадкоємцем за законом першої черги, однак у нього існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, ураховуючи визнання позову представником відповідача, позицію третьої особи, суд доходить висновку, що з метою захисту майнових прав позивача за ним необхідно визнати право власності на 1/4 частину спірної квартири.
Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Зважаючи на те, що позивач бажає судові витрати залишити за собою, та враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, сплачений ним судовий збір не підлягає стягненню із відповідача на його користь.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 12, 13, 133, 141, 206, 247, 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування за законом задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 66, 4 кв.м., житловою площею 41, 2 кв.м., яка складається із житлової кімнати позначеної за номером АДРЕСА_2 1, вбудованої шафи позначеної за номером 6, яка належала ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду через Погребищенський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідач: Погребищенська міська рада Вінницької області (вул. Богдана Хмельницького, 77, м. Погребище, Вінницький район, Вінницька область, 22200), .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 .

Повне судове рішення складено 27.06.2025 року.

Суддя