Справа № 372/78/25 Провадження № 2-к/358/1/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Тітова М.Б.

за участю:

секретаря судового засідання Зеленько О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі, клопотання ОСОБА_1 в особі її представника - ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Луцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

06 січня 2025 року до Обухівського районного суду Київської області надійшло клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Зіневич (Кураєва) Катерини Анатоліївни заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Луцький ВДРАЦС у Луцькому районі Волинської області Західного МУ МЮ про визнання рішення іноземного суду, шо не підлягає примусовому виконанню.

Відповідно до здійсненого авторозподілу судових проваджень зазначена цивільна справа отримана головуючим суддею Рабчун P.O.

Ухвалою судді Обухівського районного суду Київської області Рабчун P.O. від 10 січня 2025 року матеріали цивільної справи за клопотанням ОСОБА_1 в особі її представника - ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Луцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, направлено для розгляду до Богуславського районного суду Київської області за підсудністю.

14 лютого 2025 року вказана справа надійшла до Богуславського районного суду Київської області, та цього ж дня автоматизованою системою документообігу суду згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дана справа розподілена для розгляду судді Тітову М.Б.

Клопотання мотивоване тим, що 05 вересня 2014 року між громадянами України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було укладено шлюб, про що 05.09.2014 року складено відповідний актовий запис № 8 Виконавчим комітетом Рокинівської селищної ради Луцького району Волинської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (виданим повторно) від 20.09.2022 № НОМЕР_1 , виданим Печерським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ).

17 січня 2024 року Остаточним рішенням сімейного суду Районного суду Потсдаму у справі № 450 F 136/23 вказаний шлюб було розірвано, а рішення набрало законної сили 17 січня 2024 року. Сімейним судом Районного суду Потсдаму рішення було прийняте за участі громадянки України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та її процесуального представника - адвоката Андреа Цьольф, а також громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та його процесуального представника - адвоката Роберта Відра.

Відповідно до Гаазької конвенції від 05.10.1961 року вищевказане рішення 27.03.2024 року апостильовано, що засвідчує справжність підпису особи під документом і автентичність відбитку печатки або штампу, якими скріплено відповідний документ.

Визнання рішення іноземного суду в Україні необхідне ОСОБА_1 для отримання в органах реєстрації актів цивільного стану документального підтвердження розірвання шлюбу, оскільки вона має намір укласти новий шлюб за межами України.

Ухвалою судді від 05.05.2025 року подане клопотання було прийнято до провадження та призначено судове засідання.

Представник заявниці - адвокат Зіневич (Кураєва) К.А. подала письмову заяву, у якій просила про розгляд клопотання без її участі та участі заявниці, вимоги якої підтримала у повному обсязі, проти розгляд справи без фіксації судового засідання технічними засобами та ухвалення рішення не заперечувала.

Заінтересована особа ОСОБА_3 та представник заінтересованої особи - Луцького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не прибули, про час і місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Відповідно до ч. 5 ст. 371 ЦПК України, неявка без поважних причин у судове засідання заінтересованих осіб або їх представників, стосовно яких суду відомо про своєчасне вручення їм повістки про виклик до суду, не є перешкодою для розгляду клопотання, якщо будь-якою із заінтересованих осіб не було порушено питання про перенесення його розгляду.

Враховуючи обставини справи, керуючись вище наведеною нормою закону, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність заінтересованої особи та представника заінтересованої особи.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що між сторонами укладено шлюб, 05 вересня 2014 року зареєстрований Виконавчим комітетом Рокинівської селищної ради Луцького району Волинської області (а/з №8), що підтверджується копією свідоцтва про шлюб.

Остаточним рішенням сімейного суду Районного суду Потсдаму у справі № 450 F 136/23, шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було розірвано.

Відповідно до ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких видана Верховною Радою України, є частиною національного Законодавства України.

Нормами ч. 6 ст. 13 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Визнання та виконання іноземних судових рішень - це різновид міжнародної правової допомоги, за яким суд держави, на території якої ініціюється таке визнання та виконання, за встановленою процедурою офіційно підтверджує дію законної сили рішення суду іноземної держави на території держави суду, який розглядає відповідне клопотання, що стає ідентичним законній силі рішень національних судів.

Згідно із п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про міжнародне приватне право», визнання рішення іноземного суду - поширення законної сили рішення іноземного суду на територію України в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право», в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Згідно із роз`ясненнями викладеними у п. 17 Постанови Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу України» не потребують виконання рішення про: визнання прав; оголошення, банкрутом; визнання недійсними певних актів; визнання, оспорювання батьківства, позбавлення батьківських прав; розірвання шлюбу; встановлення фактів, що мають юридичне значення; усиновлення; визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 82 Закону України «Про міжнародне приватне право», визнання та виконання рішень, визначених у ст. 81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України.

Порядок визнання в Україні іноземних судових рішень, що не підлягають примусовому виконанню, регулюються Цивільним процесуальним кодексом України.

Згідно Постанови Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу України» клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

Згідно зі ст. 471 ЦПК України рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, визнається в Україні, якщо його визнання передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

В українських судових рішеннях з питань визнання та виконання рішень Німеччини, містяться посилання на лист Міністерства закордонних справ України № 72/17-680-1762 від 08.06.2011 щодо практики щодо визнання та виконання рішень іноземних судів на території ФРН. На сьогодні відповідно до переліку міжнародних договорів, ратифікованих Верховною Радою України у сфері виконання судових рішень, відносини виконання судових рішень ФРН та України неурегульовані окремим договором, при виконанні рішень судів цієї держави на території України підлягає застосуванню принцип взаємності.

Приписами ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав та свобод людини та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

У преамбулі та ст.6 параграфа 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у рішенні Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдінг» проти України», а також у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19 лютого 2009 року у справі за заявою № 24465/04 «Христов проти України», одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.

Визнання рішення іноземного суду в Україні необхідне ОСОБА_1 для отримання у органах реєстрації актів цивільного стану документального підтвердження розірвання шлюбу.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 473 ЦПК України за наслідками розгляду клопотання, а також заперечення у разі його надходження, суд постановляє ухвалу про визнання в Україні рішення іноземного суду та залишення заперечення без задоволення або про відмову у задоволенні клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 в особі її представника - ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Луцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню.

Керуючись ст. ст. 260, 261, 353, 354, 471-473 ЦПК України, Закону України «Про міжнародне приватне право» суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 в особі її представника - ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Луцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню - задовольнити.

Визнати на території України Остаточне Рішення від 17.01.2024 року сімейного суду Районного суду Потсдаму, ухвалене у справі № 450 F 136/23 про розірвання шлюбу між громадянами У країни ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який було зареєстровано 05.09.2014 року Виконавчим комітетом Рокинівської селищної ради Луцького району Волинської області, актовий запис №8.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий: суддя М. Б. Тітов