Дата документу 30.06.2025
Справа № 334/4597/25
Провадження № 2/334/2761/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року Дніпровський районний суд міста Запоріжжя

у складі: головуючого судді Ісакова Д.О.,

за участі секретаря судового засідання Прийменко А.В.,

розглянувши в спрощеному позовному провадженні (без виклику) сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Житомирського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Роман Васильович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

09 червня 2025 до Дніпровського районного суду містаЗапоріжжя через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Калініної-Заєць Юлії Михайлівни до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Житомирського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Роман Васильович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позов обґрунтовує тим, що 26 листопада 2014 року між ОСОБА_1 та АТ «Альфа-Банк» укладено кредитний договір №490927880.

21 червня 2016 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір №1 про відступлення прав вимоги.

26 грудня 2018 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «Інвестохіллс Веста» передано право вимоги на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 2019-1КІ/ВЕСТА.

16 січня 2019 року між ТОВ « Інвестохіллс Веста» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 16-01/19/1.

Про відступлення право вимоги на підставі вище укладених договорів позивачу не було відомо, позивача не повідомляли про їх укладання.

16 липня 2020 року відповідач звернувся до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича за для посвідчення нотаріального напису. Про посвідчення виконавчого напису позивача не повідомляли. Повідомлення про те що відповідач буде звертатися до нотаріуса за для отримання виконавчого напису позивач не отримувала.

Але, все ж таки 16 липня 2020 року третя особа, що не заявляє самостійних вимог на підставі не відомих позивачу документів посвідчив виконавчий напис № НОМЕР_1 .

У відповідності до оскаржуваного виконавчого напису сума повної заборгованості складає 28997,26 гривень, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 3547,57 гривень; прострочена заборгованість за комісією становить 0,00 гривень; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 5654,02 гривень; строкова заборгованість за сумою кредиту становить 0,00 гривень; строкова заборгованість за комісією становить 0,00 гривень; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 9545,67 гривень; строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 9 600,00 гривень; за вчинення виконавчого напису нотаріусом в розмірі 650,00 гривень.

Стягнення заборгованості проводиться за період з 16 січня 2019 року по 11 березня 2020 року.

Позивач звертає увагу суду на ту обставину що договір між позивачем та АТ «Альфі-Банк» укладався 26 листопада 2014 року строком на 48 місяців і останній платіж який повинна була здійснити позивачка це 27 листопада 2018 року, тоді як оскаржуваний виконавчий напис було посвідчено в 16 липня 2020 році, за період стягнення з 16 січня 2019 року по 11 березня 2020 року.

Пунктом 2.6. Договору встановлено що, Порядок повернення Кредиту, сплата процентів за його користування та інших платежів за цим Договором: Платежі з повернення Кредиту, сплата процентів за його користування, сум комісійної винагороди та інших платежів за цим Договором здійснюються щомісячно, вірними частинами у сумах та в терміни, в порядку та на умовах, визначених цим Договором та відповідно до Графіку платежів, який є Додатком № 1 до цього Договору та його невід`ємною частиною.

Якщо кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами і передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення в договорі терміну кредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником строку внесення чергового платежу. В такому випадку, термін позивної давності по кожному щомісячному платежу в межах строку кредитування відповідно до ч.5 ст. 261 ЦКУ починається після невиконання або неналежного платежу і обчислюється окремо по кожному простроченому платежу.

Тобто, в договорі зазначено, що кредит повертається щомісячно (Додаток № 1 до Договору), і за несвоєчасне внесення платежу передбачений штраф і пеня. В такому випадку, позовна давність у три роки встановлюється окремо до кожного невиконання щомісячного платежу. Тому в даному випадку позовна давність повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Таким чином оскаржуваний виконавчий напис був здійснений з порушенням строків позовної давності, оскільки тіло кредиту у розмірі 3547,57 гривень встановлюється за період з 27 грудня 2014 року по 27 листопада 2018 року, що значно перевищує позовну давність.

24 липня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клименко Романом Васильовичем на підставі заяви відповідача, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. ВП № 62644712. Постанову про відкриття виконавчого провадження позивачу не надсилали в порядку передбаченим Законом України «Про виконавче провадження».

Про наявність виконавчого провадження та оскаржуваного виконавчого напису позивачка дізналась коли в травні 2025 року із заробітної плати за місцем роботи позивача в Запорізька дирекція Акціонерного товариства Укрпошта було здійснено відрахування в рахунок погашення боргу за оскаржуваним виконавчим написом.

Постанова Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року. станом на дату вчинення виконавчого напису нотаріуса була скасована Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в частині можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на кредитних договорах (Постанова набрала законної сили та не скасована), відтак, виконавчий напис №11619 на кредитному договорі №490927880 від 26 листопада 2014 року, - апріорі є таким, що не підлягає виконанню, оскільки законодавство України не передбачає вчинення виконавчого напису нотаріуса на кредитних договорах, котрі не були посвідчені нотаріально.

Просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №11619 вчинений 16 липня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» грошової суми у розмірі 28997,26 гривень. Судові витрати стягнути з ТОВ «Вердикт Капітал».

Ухвалою судді №334/4597/25 від 12 червня 2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в цій справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою судді №334/4597/25 від 12 червня 2025 зупинено стягнення за виконавчим провадженням №62644712 відкритим 24 липня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименком Романом Васильовичем на підставі виконавчого напису №11619 від 16 липня 2020 року, вчиненим приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « Вердикт Капітал» заборгованість за кредитним договором №490927880 від 26 листопада 2014 року у розмірі 28997,26 гривень, до набрання рішенням законної сили.

23 червня 2025 представником ТОВ «Вердикт Капітал» - адвокатом Арсеміковою І.В. поданий відзив на позовну заяву, відповідно до якої просить відмовити позивачці у задоволенні позовних вимог.

Також, до відзиву додано клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, відповідно до якого представник просить відмовити позивачці у стягненні витрат на правничу допомогу.

Дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Разом з тим законодавець визначив підсудність справ за вибором позивача, зокрема частина 12 статті 28 ЦПК України передбачає, що позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Згідно роз`яснень, викладених у п.37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» № 3 від 01 березня 2013 року, право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.

Якщо позивач при пред`явленні позову дотримався правил територіальної чи альтернативної підсудності, суд не має права повернути позивачеві позовну заяву з мотивів не підсудності справи цьому суду.

За змістом наведеного можна дійти висновку, що, не виключаючи можливість звернення позивача до суду за правилами загальної підсудності (за місцезнаходженням відповідача), альтернативна підсудність встановлює можливість звертатися до іншого суду з відповідним позовом, тобто встановлює альтернативу - можливість для позивача обрати один із двох чи більше судів.

Таким чином, позови про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню можуть бути пред`явлені як за місцезнаходженням відповідача (юридичної особи), так і за місцем його виконання.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що 16 липня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського нотаріального округу Гораєм О.С. на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінетів Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року, вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі №11619, яким останній пропонує звернути стягнення з ОСОБА_1 , яка є боржником за кредитним договором №490927880, укладеним 26 листопада 2014 року з АТ «Альфа-Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 1 від 21 червня 2016 року є ТОВ «Кредитні Ініціативи», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 2019-1КІ/Веста від 26 грудня 2016 року є ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 16-01/19/1 від 16 січня 2019року є ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість за кредитним договором №490927880 від 26 листопада 2014 року.

Стягнення заборгованості проводиться за період з 16 січня 2019 року по 11 березня 2020 року.

Сума заборгованості складає 28997,26 гривень, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 3547,57 гривень; прострочена заборгованість за комісією становить 0,00 гривень; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 5654,02 гривень; строкова заборгованість за сумою кредиту становить 0,00 гривень; строкова заборгованість за комісією становить 0,00 гривень; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 9545,67 гривень; строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 9 600,00 гривень.

За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст.. 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плату із стягувача в розмірі 650,00 гривень, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача.

Загальна сума, що підлягає стягненню становить - 28997,26 гривень.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В. від 24 липня 2020 року №62644712 відкрито виконавче провадження за виконавчим написом №11619, виданим 16 липня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 28997,26 гривень.

Згідно ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувана на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувана на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувана раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувану можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.15, 16, 18 ЦК України, ст.50, 87, 88 Закону Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувана право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувана (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

За викладених обставин, у приватного нотаріуса не було правових підстав для посвідчення оскаржуваного мною виконавчого напису, оскільки надані відповідачем документи не підтверджують безспірність заявленої до стягнення суми боргу.

Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Вказана правова позиція також викладена у Постанові Верховного Суду України від 19 вересня 2018 року у справі № 207/1587/16.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які, згідно із відповідним Переліком, є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора - заставодержателя вважається безспірною.

Також, відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення.

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява (кредитний договір) позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та мною кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

За таких обставин, оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням діючого законодавства, тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Велика Палата Верховного суду від 21.09.2021 року по справі № 910/10374/17 зробила правовий висновок про те, що кредитний договір, який не завірений нотаріально, не входить до переліку документів, по яким заборгованість може бути нарахована на підставі виконавчого напису нотаріуса. Вказане порушення є самостійною та достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином, проаналізувавши у сукупності надані докази, суд вважає позовні вимоги до ТОВ «Вердикт Капітал» обґрунтованими та доведеними, належними та допустимим доказами, у зв`язку з чим підлягають задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем за подання: позовної заяви про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню сплачено судовий збір у розмірі 968,96 гривень, заяви про забезпечення позову сплачено судовий збір у розмірі 484,48 гривень, що підтверджується квитанціями.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд, на підставі документально підтверджених витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача вищевказаних судових витрат на користь позивачки.

Представником позивачки заявлені також вимоги про стягнення з відповідача витрат пов`язаних із наданням правової допомоги. Разом з тим, доказів понесених витрат суду не надано.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України позивачка протягом п`яти днів, після ухвалення рішення має право звернутися до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, надавши докази понесених витрат на правову допомогу.

Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України заходи забезпечення позову у виді зупинення стягнення за оскаржуваним виконавчим написом продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Керуючись статтями: 3, 4, 10, 11, 76-81, 89, 141, 263-265, 268, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Житомирського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Роман Васильович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №11619 вчинений 16 липня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» грошової суми у розмірі 28997,26 гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 1453,44 гривень.

Заходи забезпечення позову у виді зупинення стягнення за виконавчим провадженням №62644712 відкритим 24 липня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименком Романом Васильовичем на підставі виконавчого напису №11619 від 16 липня 2020 року, вчиненим приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « Вердикт Капітал» заборгованість за кредитним договором №490927880 від 26 листопада 2014 року у розмірі 28997,26 гривень, втрачають свою дію після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 30 червня 2025 року.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», , місцезнаходження: 04053, м. Київ, вулиця Кудрявський Узвіз, буд. 5-Б.

Третя особа: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, РНОКПП НОМЕР_3 , місцезнаходження: 10008, м. Житомир, вулиця Бердичівська, буд. 35.

Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Роман Васильович, РНОКПП НОМЕР_4 , місцезнаходження: 02094, м. Київ, вулиця Вінстона Черчилля, буд. 42, офіс 327.

Суддя Ісаков Д.О.