ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року

м. Київ

справа № 496/3457/20

провадження № 61-3757св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),

суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета

спору, - виробничий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Баварія»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Бійц Марина Едуардівна, на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 07 липня 2022 року у складі судді Кириченко П. Л. та постанову Одеського апеляційного суду від 21 січня 2025 року у складі колегії суддів: Назарової М. В., Кострицького В. В., Лозко Ю. П., і ухвалив таку постанову.

Зміст позовної заяви та її обґрунтування

1. У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю та поділ спільного сумісного майна подружжя.

2. На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначала, що

29 листопада 2014 року між нею та ОСОБА_2 було укладено шлюб, під час якого у них народилося двоє дітей 2015 та 2019 року народження.

3. Посилалася на те, що з метою інвестування коштів у нерухомість вони з відповідачем за період шлюбу придбали за спільні кошти декілька квартир та житловий будинок.

4. У зв`язку з відсутністю порозуміння щодо подальшого розпорядження нерухомим майном, а також оформленням права власності на нього за відповідачем, посилалася на необхідність поділу між ними спільного сумісного майна.

5. З огляду на наведене та враховуючи уточнення позовних вимог (заяви про залишення частини позовних вимог без розгляду від 18 березня 2021 року та

від 11 квітня 2021 року, які були задоволені ухвалами Овідіопольського районного суду в Одеській області від 18 березня 2021 року та від 07 липня 2022 року), ОСОБА_1 остаточно просила суд:

- визнати спільною сумісною власністю її та ОСОБА_2 наступне майно: нежитлові приміщення №№ 2, 4, 5, 8, 10 та квартири № 2 , 6 , 7 , 9 , 10 , 11 , 14 , 18 , 19 , 21 , 22 , 23 , 26 , 27 , 28 , 30 , 31 , 35 , 38 , 39 , 40 , 42 , 43 , 47 , які розташовані за адресою: АДРЕСА_25 ;

- визнати за нею та ОСОБА_2 у порядку поділу спільного сумісного майна право власності на 1/2 частини зазначеного нерухомого майна.

6. Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 17 листопада 2021 року залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ВК «ЖБК «Баварія».

Стислий виклад позиції відповідача

7. ОСОБА_2 у відзиві на позовну заяву зазначав, що вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя визнає. Зауважував, що позивачкою не зазначено усе набуте за час шлюбу майно, зокрема квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_26 , право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_1 .

8. З огляду на зазначене, ОСОБА_2 подав зустрічний позов до ОСОБА_1 , у якому просив суд поділити майно, що є спільною сумісною власністю подружжя, шляхом визнання за ним права власності на 1/2 частини квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_26 .

9. Однак, на підставі заяви відповідача ухвалою Овідіопольського районного суду в Одеській області від 31 березня 2022 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, повернуто.

Основний зміст та мотиви судового рішення суду першої інстанції

10. Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 07 липня 2022 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

11. Рішення суду першої інстанції мотивовано необґрунтованістю позовних вимог. Зазначено, що позивачка не надала належних та допустимих доказів виникнення права власності у відповідача щодо спірного нерухомого майна, а саме квартир, відповідно до порядку, передбаченого законом для виникнення права власності на новостворене нерухоме майно. Крім того, не надано належних та допустимих доказів вартості 29 об`єктів спірного нерухомого майна.

Основний зміст та мотиви судового рішення суду апеляційної інстанції

12. Постановою Одеського апеляційного суду від 21 січня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07 липня 2022 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - ВК «ЖБК «Баварія», про встановлення факту проживання однією сім`єю та поділ сумісного майна подружжя відмовлено.

13. Суд апеляційної інстанції вважав безпідставним розгляд судом першої інстанції та встановлення обставин щодо проживання сторін однією сім`єю без реєстрації шлюбу, набуття ними у власність житлового будинку та земельної ділянки, оскільки зазначені позовні вимоги були залишені без розгляду.

14. Відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції щодо недоведеності позивачкою підстав виникнення у ОСОБА_2 права власності на новостворені 24 житлові квартири та 5 нежитлових об`єктів нерухомого майна, їх вартості та джерел придбання. Крім того, у наявних у справі договорах купівлі-продажу 1/2 частини квартири АДРЕСА_27 , відповідач зазначав, що у шлюбі він не перебуває, не проживає ні з ким однією сім`єю без укладення шлюбу, що вказані у договорі грошові кошти не є об`єктом права спільної сумісної власності та є його особистою приватною власністю. Інформація про надання нотаріально посвідченої згоди

ОСОБА_1 на придбання нерухомого майна відсутня.

Узагальнені доводи касаційної скарги

15. 20 березня 2025 року ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Бійц М. Е., звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 07 липня 2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 21 січня 2025 року, ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

16. Підставами касаційного оскарження судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій заявниця зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц, у постановах Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц,від 28 серпня 2019 року у справі № 646/6271/16-ц, від 16 січня 2023 року у справі № 754/3132/16-ц, від 28 листопада 2023 року у справі № 761/23526/20, від 07 лютого 2024 року у справі № 569/18407/22 (пункт 1 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України), а також вважає, що суди не дослідили зібрані у справі докази та не надали їм належної правової оцінки (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

17. Касаційна скарга обґрунтована посиланням на те, що суд апеляційної інстанції не врахував презумпції спільності права власності подружжя на майно, набуте ними в період шлюбу. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування цієї презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

18. Зауважує, що одностороннє волевиявлення однієї із сторін договору не прирівнюється до припинення прав подружжя. Більш того, відповідач визнавав позов в частині поділу спірного нерухомого майна.

19. Вважає, що суд апеляційної інстанції не дослідив належним чином наявні у матеріалах справи докази належності спірного майна відповідачу, а також докази народження у них двох дітей.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

20. Ухвалою Верховного Суду від 04 квітня 2025 року касаційну скаргу залишено без руху для усунення недоліків.

21. Ухвалою Верховного Суду від 30 квітня 2025 року поновлено

ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 07 липня 2022 року та постанови Одеського апеляційного суду від 21 січня 2025 року, відкрито касаційне провадження у справі № 496/3457/20, витребувано матеріали справи з суду першої інстанції.

22. У травні 2025 року матеріали цивільної справи № 496/3457/20 надійшли на адресу Верховного Суду.

23. Ухвалою Верховного Суду від 04 липня 2025 року справу призначено до судового розгляду колегією з п`яти суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Відзив на касаційну скаргу до Верховного Суду не надійшов

Фактичні обставини справи, встановлені судами

24. 29 листопада 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб.

25. 05 січня 2018 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був укладений нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу 1/2 частки квартири загальною площею 2 436,6 кв. м, житловою 1 407,5 кв. м, реєстр № 61, яка розташована за адресою: кв. АДРЕСА_28 .

26. 05 січня 2018 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був укладений нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу 1/2 частки квартири загальною площею 1 601,2 кв. м, житлова 633, 8 кв. м, реєстр № 64, яка розташована за адресою: кв. АДРЕСА_27 .

27. В подальшому, 11 січня 2018 року на підставі технічного паспорту, виготовленого ТОВ «Профпроект» 10 січня 2018 року, були ухвалені рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та проведено державну реєстрацію за відповідачем ОСОБА_2 на спірне нерухоме майно, яке знаходиться у будинку по АДРЕСА_25 , а саме:

- нежитлове приміщення № 2, загальною площею 79 кв. м. Право власності зареєстровано у Державному реєстру речових прав на нерухоме майно 10 січня 2018 року номер запису про власність 24384082, що підтверджується витягом з Державного реєстру державним реєстратором КП «Реєстраційна служба Одеської області» Щеплоцькою Х. Б., 15 січня 2018 року за № 110613561;

- нежитлове приміщення № 4, загальною площею 66,3 кв. м. Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 11 січня 2018 року, номер запису про право власності: 24384250, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданого Щеплоцькою Х. Б., державним реєстратором КП «Реєстраційна служба Одеської області» 11 січня 2018 року, індексний номер витягу: 110615051, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:237;

- нежитлове приміщення № 5, загальною площею 63,8 кв. м. Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 11 січня 2018 року, номер запису про право власності: 24377677, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданого Щеплоцькою Х. Б., державним реєстратором КП «Реєстраційна служба Одеської області» 11 січня 2018 року, індексний номер витягу: 110565086, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 237;

- нежитлове приміщення № 8, загальною площею 49 кв. м. Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 11 січня 2018 року, номер запису про право власності: 24378405, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданого Щеплоцькою Х. Б., державним реєстратором КП «Реєстраційна служба Одеської області» 11 січня 2018 року, індексний номер витягу: 110570443, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:237;

- нежитлове приміщення № 10, загальною площею 49 кв. м. Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 11 січня 2018 року, номер запису про право власності: 24378679, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданого Щеплоцькою Х. Б., державним реєстратором КП «Реєстраційна служба Одеської області» 11 січня 2018 року, індексний номер витягу: 110572485, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:237;

- квартиру № 2 , загальною площею 82,8 кв .м, житловою - 41 кв. м. Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 11 січня 2018 року, номер запису про право власності: 24383338, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданого Оперчук І. М., державним реєстратором КП «Реєтраційна служба Одеської області» 15 січня 2018 року, індексний номер витягу: 110607626, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 237;

- квартиру № 6 , загальною площею 67,1 кв. м, житловою - 21,1 кв. м. Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 11 січня 2018 року, номер запису про право власності: 24383598, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданого Оперчук І. М., державним реєстратором КП «Реєтраційна служба Одеської області» 15 січня 2018 року, індексний номер витягу: 110609749, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 237;

- квартиру № 7 , загальною площею 87,6 кв. м, житловою - 41,6 кв. м. Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 11.01.2018, номер запису про право власності: 24381503, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданого Щеплоцькою Х. Б., державним реєстратором КП «Реєтраційна служба Одеської області» 15 січня 2018 року, індексний номер витягу: 110593108, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 237;

- квартиру № 9 , загальною площею 53,1 кв. м, житловою 19,2 кв. м. Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 11 січня 2018 року, номер запису про право власності: 24382225, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданого Щеплоцькою Х. Б., державним реєстратором КП «Реєтраційна служба Одеської області» 11 січня 2018 року, індексний номер витягу: 110598708, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:237;

- квартиру № 10 , загальною площею 54,2 кв. м, житловою 25,5 кв. м. Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 11 січня 2018 року, номер запису про право власності: 24382517, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданого Щеплоцькою Х. Б., державним реєстратором КП «Реєтраційна служба Одеської області» 11 січня 2018 року, індексний номер витягу: 110601254, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:237;

- квартиру № 11 , загальною площею 36,1 кв. м, житловою 23 кв. м. Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 11 січня 2018 року, номер запису про право власності: 24382413, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданого Щеплоцькою Х. Б., державним реєстратором КП «Реєтраційна служба Одеської області» 11 січня 2018 року, індексний номер витягу: 110600357, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 237;

- квартиру № 14, загальною площею 82,8 кв. м, житловою 41 кв. м. Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 11 січня 2018 року, номер запису про право власності: 24382630, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданого Щеплоцькою Х. Б., державним реєстратором КП «Реєстраційна служба Одеської області» 11 січня 2018 року, індексний номер витягу: 110602236, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 237;

- квартира № 18 , загальною площею 67,1 кв. м, житловою 21,1 кв. м. Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 11 січня 2018 року, номер запису про право власності: 24382996, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданого Щеплоцькою Х. Б., державним реєстратором КП «Реєстраційна служба Одеської області» 11 січня 2018 року, індексний номер витягу: 110605082, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:237;

- квартиру № 19 , загальною площею 87,6 кв. м, житловою 41,6 кв. м. Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 11 січня 2018 року, номер запису про право власності: 24382813, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданого Щеплоцькою Х. Б., державним реєстратором КП «Реєстраційна служба Одеської області» 11 січня 2018 року, індексний номер витягу: 110603955, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 237;

- квартиру № 21 , загальною площею 53,1 кв. м, житловою 19,2 кв. м. Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 11 січня 2018 року, номер запису про право власності: 24383136, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданого Щеплоцькою Х. Б., державним реєстратором КП «Реєстраційна служба Одеської області» 11 січня 2018 року, індексний номер витягу: 110606049, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:237;

- квартиру № 22 , загальною площею 54,2 кв. м, житловою 25,5 кв. м. Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 11 січня 2018 року, номер запису про право власності: 24383290, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданого Щеплоцькою Х. Б., державним реєстратором КП «Реєстраційна служба Одеської області» 11 січня 2018 року, індексний номер витягу: 110607190, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 237;

- квартиру № 23 , загальною площею 36,1 кв. м, житловою 23 кв. м. Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 11 січня 2018 року, номер запису про право власності:24383448, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданого Щеплоцькою Х. Б., державним реєстратором КП «Реєстраційна служба Одеської області» 11 січня 2018 року, індексний номер витягу: 110608458, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 237;

- квартиру № 26, загальною площею 36,1 кв. м, житловою 23 кв. м. Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 11 січня 2018 року, номер запису про право власності: 24384074, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданого Щеплоцькою Х. Б., державним реєстратором КП «Реєстраційна служба Одеської області» 11 січня 2018 року, індексний номер витягу: 110614004, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 237;

- квартиру № 27 , загальною площею 54,2 кв. м, житловою 25,5 кв. м. Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 11 січня 2018 року, номер запису про право власності: 24384385, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданого Оперчук І. М., державним реєстратором КП «Реєстраційна служба Одеської області» 11 січня 2018 року, індексний номер витягу: 110616143, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 237;

- квартиру № 28 , загальною площею 53,1 кв. м, житловою 19,2 кв. м. Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 11 січня 2018 року, номер запису про право власності: 24384635, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданого Оперчук І. М., державним реєстратором КП «Реєстраційна служба Одеської області» 11 січня 2018 року, індексний номер витягу: 110618714, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 237;

- квартиру № 30 , загальною площею 87,6 кв. м, житловою 41,6 кв. м. Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 11 січня 2018 року, номер запису про право власності:24384961, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданого Оперчук І. М., державним реєстратором КП «Реєстраційна служба Одеської області» 11 січня 2018 року, індексний номер витягу:110620606, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:237;

- квартиру № 31 , загальною площею 67,1 кв. м, житловою 21.1 кв. м. Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 11 січня 2018 року, номер запису про право власності: 24387124, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданого Манютою С. В., державним реєстратором КП «Реєстраційна служба Одеської області» 11 січня 2018 року, індексний номер витягу: 110637223, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 237;

- квартиру № 35 , загальною площею 82,8 кв. м, житловою 41,0 кв. м. Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 11 січня 2018 року, номер запису про право власності: 24387004, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданого Манютою С. В., державним реєстратором КП «Реєстраційна служба Одеської області» 11 січня 2018 року, індексний номер витягу: 110636170, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 237;

- квартиру № 38 , загальною площею 36,1 кв. м, житловою 23,0 кв. м. Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 11 січня 2018 року, номер запису про право власності: 24386811, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданого Манютою С. В., державним реєстратором КП «Реєстраційна служба Одеської області» 11 січня 2018 року, індексний номер витягу: 110634570, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:237;

- квартиру № 39 , загальною площею 54,2 кв. м, житловою 25,5 кв. м. Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 11 січня 2018 року, номер запису про право власності: 24386614, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданого Манютою С. В., державним реєстратором КП «Реєстраційна служба Одеської області» 11 січня 2018 року, індексний номер витягу: 110633117, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 237;

- квартиру № 41 , загальною площею 53,1 кв. м, житловою 19,2 кв. м. Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 11 січня 2018 року, номер запису про право власності: 24386125, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданого Манютою С. В., державним реєстратором КП «Реєстраційна служба Одеської області» 11 січня 2018 року, індексний номер витягу: 110629310, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 237;

- квартиру № 42 , загальною площею 87,6 кв. м, житловою 41,6 кв. м. Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 11 січня 2018 року, номер запису про право власності: 24386325, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданого Манютою С. В., державним реєстратором КП «Реєстраційна служба Одеської області» 11 січня 2018 року, індексний номер витягу: 110630890, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 237;

- квартиру № 43 , загальною площею 67,1 кв. м, житловою 21,1 кв. м. Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 11 січня 2018 року, номер запису про право власності: 24385842, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданого Манютою С. В., державним реєстратором КП «Реєстраційна служба Одеської області» 11 січня 2018 року, індексний номер витягу: 110627271, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 237;

- квартиру № 47 , загальною площею 82,8 кв. м, житловою 41 кв. м. Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 11 січня 2018 року, номер запису про право власності: 24386479, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданого Манютою С. В., державним реєстратором КП «Реєстраційна служба Одеської області» 11 січня 2018 року, індексний номер витягу: 110632060, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 237.

28. Підставою виникнення права власності на всі перелічені об`єкти нерухомого майна є технічний паспорт, серія та номер: виданий 10 січня 2018 року, видавник ТОВ «Профпроект», висновок, серія та номер: 326589, виданий 11 січня 2018 року, видавник: ТОВ «Профпроект».

29. Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16 травня 2023 року клопотання ОСОБА_1 задоволено та витребувано від Овідіопольської селищної ради Одеської області Одеського району відомості про зареєстроване за ОСОБА_2 нерухоме майно та копії документів, що стали підставою для реєстрації відповідних прав.

30. Листом від 22 червня 2023 року № 02-06/120/1830/1432 Овідіопольська селищна рада повідомила про те, що зберігачем реєстраційних справ по об`єктам нерухомого майна була Овідіопольська районна державна адміністрація, яка на цей час знаходиться в стані ліквідації. Відповідно до статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майна та їх обтяжень» зберігачем переданих реєстраційних справ є Одеська районна державна адміністрація, крім того, Овідіопольська селищна рада не є правонаступником Овідіопольської районної державної адміністрації та зберігачем архівних реєстраційних справ, тому не має можливості виконати ухвалу суду.

31. Ухвалою Одеського апеляційного суду від 05 вересня 2023 року витребувано від Одеської районної державної адміністрації відомості про зареєстроване за ОСОБА_2 нерухоме майно та копії документів, що стали підставою для реєстрації відповідних прав.

32. Згідно з листом останньої від 01 грудня 2023 року № 6326/01-39/23/1 до Одеської райдержадміністрації документи реєстраційних справ щодо нерухомого майна, яке зареєстроване за ОСОБА_2 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_25 , у паперовому вигляді не надходили та відсутня можливість для надання їх копій.

Позиція Верховного Суду

33. Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

34. Відповідно до пунктів 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

35. Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

36. Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

37. Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

38. Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

39. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 зазначено, що позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.

40. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (частина третя статті 368 ЦК України).

41. Відповідно до статті 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

42. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

43. Отже, у сімейному законодавстві України встановлено спростовну презумпцію спільності майна подружжя, яка полягає у тому, що майно, набуте за час шлюбу, вважається об`єктом права спільної сумісної власності (виключення зазначені у статті 57 СК України), допоки одним із подружжя, який це заперечує, не доведено інше.

44. Велика Палата Верховного Суду неодноразово виснувала, що, вирішуючи спір про поділ майна подружжя, необхідно установити обсяг спільно нажитого майна, з`ясувати час та джерела його придбання (постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року № 554/8023/15-ц, від 23 січня 2024 року № 523/14489/15-ц).

45. До складу майна, що підлягає поділу, включається майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Під час поділу майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (постанова Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 12 червня 2023 року в справі № 712/8602/19).

46. Згідно з пунктом пункту 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто.

47. Вирішуючи спори між подружжям про поділ майна, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час придбання зазначеного майна. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

48. Суть поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При ухваленні рішення суд має керуватися обставинами, що мають істотне значення, якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, в зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначенням переліку об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення вартості.

49. Обсяг майна, яке подружжя просить поділити, повинен охоплювати все спільно набуте ними у шлюбі майно з метою найбільш ефективного вирішення спору про його поділ у межах одного провадження (постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року в справі № 209/3085/20, від 23 січня 2024 року № 523/14489/15-ц).

50. Відповідно до положень частин другої, дев`ятої статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

51. Згідно зі статтею 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

52. Однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

53. Згідно з частинами першою - четвертою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

54. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

55. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

56. Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).

57. Цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри.

58. Приватно-правовий інструментарій не повинен використовуватися учасниками цивільного обороту для уникнення виконання встановлених законом обов`язків. Зловживання правом і використання приватно-правового інструментарію всупереч його призначенню проявляється в тому, що: наявні негативні наслідки (різного прояву) для інших осіб (негативні наслідки являють собою певний стан, до якого потрапляють інші суб`єкти, чиї права безпосередньо пов`язані з правами особи, яка ними зловживає; цей стан не задовольняє інших суб`єктів; для здійснення ними своїх прав не вистачає певних фактів та/або умов: настання цих фактів/умов безпосередньо залежить від дій іншої особи; інша особа може перебувати у конкретних правовідносинах з цими особами, які «потерпають» від зловживання нею правом, або не перебувають); враховується правовий статус особи/осіб (особа перебуває у правовідносинах і як їх учасник має уявлення не лише про обсяг своїх прав, а і про обсяг прав інших учасників цих правовідносин та порядок їх набуття та здійснення; особа не вперше перебуває у цих правовідносинах або ці правовідносини є тривалими, або вона є учасником й інших аналогічних правовідносин) (постанова Верховного Суду від 10 лютого 2021 року у справі № 754/5841/17).

59. Встановивши, що на підтвердження набуття права власності на спірні об`єкти нерухомого майна, позивачка та відповідач, який визнавав позов, не надали доказів, які б підтверджували обставини придбання спірного майна, його вартість, а також доказів, на підставі яких можна було б встановити мету придбання такого майна, кошти, за які воно було придбане, суд апеляційної інстанції дійшов загалом правильного висновку про недоведеність позивачкою заявлених позовних вимог.

60. Колегія суддів додатково звертає увагу на процесуальну поведінку сторін, які перебувають у шлюбі та, зазначаючи про наявність іншого майна, яке придбане ними у період шлюбу, не заявляють вимог щодо його поділу, чи щодо врахування його вартості при вирішенні питання про поділ спільного майна подружжя. Разом з тим, правомірність набуття права власності на спірні нежитлові та житлові приміщення у будинку АДРЕСА_25 були предметом розгляду в інших справах, рішення державних реєстраторів щодо реєстрації права власності на спірні об'єкти нерухомості за відповідачем були скасовані відповідним наказом Міністерства юстиції України, який згодом було скасовано в судовому порядку з підстав порушення пункту 1 частини другої статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній на момент видання наказу), у зв'язку з наявністю судового спору (справа № 916/4093/21). Крім того, щодо зазначеного факту здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002007, внесеному до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 190 Кримінального кодексу України.

61. Без встановлення і підтвердження правових підстав набуття відповідачем права власності на заявлені до поділу об`єкти нерухомого майна, його вартості та джерел набуття, відсутні правові підстави для віднесення його до об`єктів спільної сумісної власності подружжя.

62. Визнання ж відповідачем позову не може бути покладено в основу рішення суду без дослідження обставин справи та наявності законних підстав для задоволення позову (постанова Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 572/2515/15-ц).

63. Суд апеляційної інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин, нормою права, яка підлягає застосуванню, надав належну правову оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності, урахував процесуальну поведінку сторін спору, у зв`язку із чим дійшов загалом правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

64. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявниці по суті спору та їх відображення в оскарженому судовому рішенні, питання вмотивованості висновків суду апеляційної інстанції, Верховний Суд виходить з того, що у справі, яка розглядається сторонам надано мотивовану відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правильних висновків апеляційного суду.

65. Висновки суду апеляційної інстанції, з урахуванням встановлених у цій справі обставин та наданої правової оцінки доказам у їх сукупності, не суперечать висновкам Верховного Суду, на які містяться посилання у касаційній скарзі.

66. Відповідно до статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

67. З урахуванням доводів касаційної скарги ОСОБА_4 , від імені якої діє адвокат Бійц М. Е., які стали підставою для відкриття касаційного провадження у справі, меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 400 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування оскарженого судового рішення суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 402, 409, 410, 415, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_4 , від імені якої діє адвокат Бійц Марина Едуардівна, залишити без задоволення.

2. Постанову Одеського апеляційного суду від 21 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

В. В. Шипович