Справа № 527/3584/24
провадження 2/527/622/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року м.Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Свістєльнік Ю.М.,

за участю секретаря судового засідання Мороз Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине цивільну справу № 527/3584/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», який подано представником позивача - Сироваткою Соломією Василівною до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

16 грудня 2024 року представник позивача звернулася до Глобинського районного суду Полтавської області з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 26 листопада 2022 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 500747, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу грошові кошти у сумі 5500 грн, а відповідач зобов`язався повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами кредитного договору. Відповідач, у свою чергу не виконав умов кредитного договору. Термін повернення кредиту у повному обсязі настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не була погашена. Станом на дату звернення до суду з позовною заявою заборгованість відповідача перед позивачем становить: 45550,94 грн, з яких: 5499,98 грн - заборгованість за тілом кредиту; 40050,96 грн - заборгованість за відсотками.

Вказував, що 01 лютого 2024 року ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу №01022024-1, згідно якого ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», включно і до ОСОБА_1 за договором надання споживчого кредиту №500747 від 26.11.2022 року.

На підставі викладеного представник позивача прохала суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №500747 від 26.11.2022 року в сумі 45550,94 грн та понесені витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою суду від 24 грудня 2024 року відкрито провадження у справі.

22 квітня 2025 року до суду від представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву. Вказувала, що позивачем не доведено належними доказами факту укладення кредитного договору між відповідачкою та ТОВ «Селфі кредит», оскільки сам договір №500747 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» від 26.11.2022 не містить ідентифікатора доступу відповідачки.

Також зазначила, що позивачем не доведено належними бухгалтерськими документами факт переведення кредитних коштів від ТОВ «Селфі Кредит» до відповідачки. Лист ТОВ «Пейтек Україна» не є належним доказом перерахування коштів, оскільки не є бухгалтерським документом і позивачем не надано доказів існування зобов`язальних відносин ТОВ «Пейтек Україна» з ТОВ «Селфі кредит».Наданих суду доказів в їх сукупності недостатньо для підтвердження обставини отримання відповідачем від первісного кредитора кредитних коштів. Оскільки ця обставина не доведена ( отже, не могла бути встановлена судом), не доведена підстава для виникнення у відповідачки будь яких зобов`язань повернути такі кошти та сплатити відсотки за користування ними.

Посилалась на те, що ТОВ «Селфі кредит» усупереч умовам договору було застосовано знижену процентну ставку лише за період з 26.11.2022 по 25.12.2022, проте за умовами договору знижена процентна ставка повинна застосовуватись до 25.01.2023. Якщо порахувати відсотки за зниженою процентною ставкою, то сума відсотків повинна бути менша на 30*121=3630 грн..

У зв`язку з викладеним, просила у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Стягнути з позивача на користь відповідача судові витрат у вигляді: судового збору у сумі 484,48 грн., витрати на правничу допомогу.

23.04.2025 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив. Вказувала, що у довідці про ідентифікацію передбачені усі персональні дані відповідача, зокрема РНОКПП та дата народження, що дає можливість його ідентифікувати, за вказаними у довідці про ідентифікацію відомостями можна точно встановити, кому саме було надіслано одноразовий ідентифікатор та ким підписано кредитний договір №500747 від 26.11.2022 року. Факт укладення договору також свідчить про те, що відповідач діяв добровільно, без примусу, та усвідомлював юридичні наслідки своїх дій. Таким чином, кредитний договір є результатом свідомого та виваженого рішення, і ОСОБА_3 несе повну відповідальність за виконання взятих на себе зобов`язань.

Крім того, зазначила, що на підтвердження виконання Товариством зобов`язань шодо перерахування коштів за кредитним договором було надано повідомлення про успішне перерахування коштів за кредитним договором №500747 від 26.11.2022 року. Відповідно до змісту даного повідомлення, кошти на суму 5500 грн., були перераховані на платіжну картку клієнта № НОМЕР_1 . Надане позивачем платіжне повідомлення місить необхідні реквізити, а, отже може вважатися первинним документом і підтверджувати надання позичальнику кредитних коштів.

Посилалась на те, що відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, 25.12.2022 року позичальником було здійснено часткове погашення заборгованості за відсотками на суму 16,5 грн., що підтверджує факт визнання відповідачем укладення між ним та ТОВ «Селфі кредит» кредитного договору №500747. Отже, позивачем було надано належні докази на підтвердження наявності заборгованості ОСОБА_1 та її обов`язку щодо повернення отриманих коштів відповідно до умов кредитного договору.

Зазначила, що фактично за своєю природою надані послуги не носять у собі надскладний характер виконаної роботи, а тому, зазначені відповідачем судові витрати у розмірі 12000 грн. є завищеними та належним чином не обґрунтованими, що суперечить принципу розподілу судових витрат та критерію розумної необхідності таких витрат. Представник позивача просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

28.04.2025 року до суду від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив. Зазначила, що позивачем надано документи, з яких неможливо встановити, що ОСОБА_1 підписувала кредитний договір та інші документи. Довідку про ідентифікацію вважає неналежним доказом, оскільки вона не може підтверджувати підписання документів (про це в довідці не зазначено). Вважає, що позивачем не доведено факт укладення первісним кредитором з ОСОБА_1 кредитного договору.

Вказувала, що позивач зазначає про повідомлення, якого немає в матеріалах справи. Натомість, лист ТОВ «Пейтек Україна» не є належним доказом перерахування коштів, оскільки не є бухгалтерським документом і позивачем не надано доказів існування зобов`язальних відносин ТОВ «Пейтек Україна» з ТОВ «Селфі кредит».

Зазначила, що ТОВ «Селфі кредит» неправильно пораховано відсотки за користування кредитом. Просила у задоволенні позовних вимог відмовити.

В судове засідання представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» не з`явився, однак подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує повністю та просить розгляд справи провести у його відсутності.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У судове засідання відповідач не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 26 листопада 2022 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено договір №500747 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort», який підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором 26.11.2022 12:47:53 ОСОБА_1 ( а.с.17-27)

Відповідно до п.1.2. вказаного договору, на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Згідно п.п.1.3., 1.4. даного договору, сума кредиту ( загальний розмір) складає:5500 грн.. Тип кредиту кредит. Строк кредиту 365 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів, визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком №1 до цього договору.

Відповідно до п.1.5. договору, тип процентної ставки фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов:

1.5.1. Стандартна процентна ставка становить 2.2% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього договору.

1.5.2. Знижена процентна ставка 0.01% в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо споживач до 25.01.2023 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, споживач, як учасник програми лояльності, отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою.

Відповідно до п.1.8. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає:

1.8.1. за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 49060 грн.

1.8.2. за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 45446,5 грн..

Відповідно до п.2.1 вказаного договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 .

З довідки про ідентифікацію вбачається, ОСОБА_4 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , з якою укладено договір № 500747 від 26.11.2022 року 12:47:54 ідентифікований ТОВ «Селфі Кредит». Акцепт договору підписаний позичальником із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором Т338 надісланого позичальнику 26.11.2022 о 12:46:39 год. на номер мобільного телефону НОМЕР_3 (а.с. 32).

Факт отримання коштів позичальником підтверджується листом ТОВ «Пейтек» від 30.10.2024 року №0, із якого вбачається, що між ТОВ «Пейтек» та ТОВ «Селфі Кредит» було укладено договір про організацію переказу грошових коштів №03052022-1 від 03.05.2022. Відповідно до зазначеного Договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «Селфі Кредит»:26.11.2022 12:49:09 на суму 5500 грн.. Призначення платежу: зарахування на картку, маска картки НОМЕР_1 .( а.с.41).

11 червня 2025 року до суду надійшли витребувані докази з яких вбачається, що платіжну картку № НОМЕР_4 було емітовано банком на ім`я ОСОБА_1 , на яку здійснено переказ коштів: 26.11.2022 на суму 5500 грн.. ( а.с.168)

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №500747 від 26.11.2022 року, станом на 01.02.2024року загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить: 45550,94 гривень, а саме: 5499,98 грн. заборгованість за тілом кредиту; 40050,96 грн. заборгованість за відсотками. ( а.с.34-40)

01.02.2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит Капітал» було укладено договір факторингу №01022024-1 відповідно до якого ТОВ «Селфі Кредит» відступило ТОВ «ФК «Кредит Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №500747. Таким чином, ТОВ «ФК «Кредит Капітал» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №500747. (а.с. 42-46)

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №01022024-1 від 01.02.2024 року, ТОВ «ФК «Кредит Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №500747 від 26.11.2022 в розмірі 45550,94 грн. та складається з наступного: 5499,98 грн. заборгованість за тілом кредиту; 40050,96 грн. заборгованість за відсотками. (а.с.47)

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із частиною першою статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом статей 626,628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини першої статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із частинами першою, другою статті 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору невстановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні визначені Законом України «Про електронну комерцію», який встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Суб`єкт електронної комерції - суб`єкт господарювання будь-якої організаційно-правової форми, що реалізує товари, виконує роботи, надає послуги з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, або особа, яка придбаває, замовляє, використовує зазначені товари, роботи, послуги шляхом вчинення електронного правочину.

Згідно зі статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 Цивільного кодексу України).

Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 02 листопада 2021 року в справі № 243/6552/20, від 09 вересня 2020 року в справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року в справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року в справі №127/33824/19 та інших.

Таким чином, з урахуванням доказів, наданих суду, суд вважає встановленим, що 26.11.2022 року між ТОВ «Селфі Кредит» та відповідачем був укладений договір №500747, який підписаний з використанням електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора і відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» цей договір вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі, у зв`язку з чим між сторонами виникли договірні зобов`язання.

У даному договорі сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строки та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, а тому посилання представника відповідача про те, що позивачем не доведено належними доказами факту укладання кредитного договору не заслуговує на увагу.

Також не заслуговує на увагу посилання представника відповідача про те, що позивачем не доведено належними бухгалтерськими документами факт переведення кредитних коштів від ТОВ «Селфі кредит» до відповідача, оскільки факт отримання коштів відповідачем підтверджується доказами, які знаходяться у матеріалах справи та були зазначені вище, у тому числі, які були надані на виконання вимог ухвали про витребування доказів.

Відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно із статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 629ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до частини першої статті 1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1 ст. 1055 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Приписами ч. 1 ст.625ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно з частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст.516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Статтею 517 ЦК України, визначено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України. за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно зі ст.1080 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги.

Статтею 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відтак, позивача наділено правом грошової вимоги до відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На момент звернення позивача до суду та розгляду справи по суті, відповідач грошові кошти за кредитним договором не повернула.

Будь-яких доказів, які б спростовували наведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором, відповідачем по справі суду не надано.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначала, що ТОВ «Селфі Кредит» усупереч умовам договору було застосовано знижену процентну ставку лише за період з 26.11.2022 по 25.12.2022, проте за умовами договору знижена процентна ставка повинна застосовуватись до 25.01.2023, однак дане твердження не відповідає умовам договору, оскільки знижена процентна ставка застосовується у разі дотримання відповідачем умов, які були передбачені п.1.5.2. вказаного договору, однак дані умови відповідачем виконано не було, а тому відсутні підстави для застосування зниженої процентної ставки.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Кредит Капітал» за кредитним договором №500747 від 26.11.2022 року у розмірі 45550,94 грн., з яких: 5499,98 грн. заборгованість за тілом кредиту; 40050,96 грн. заборгованість за відсотками.

Таким чином, суд розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позов підлягає до задоволення шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №500747 від 26.11.2022 року у розмірі 45550,94 грн., з яких: 5499,98 грн. заборгованість за тілом кредиту; 40050,96 грн. заборгованість за відсотками.

Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 2422,40 грн, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 18, 133, 141, 259, 263-265, 280-282,289 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», який подано представником позивача - Сироваткою Соломією Василівною до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» заборгованість за кредитним договором №500747 від 26.11.2022 року у розмірі 45550 грн. 94 коп..

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» суму сплаченого судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (місцезнаходження: 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, ).

Представник позивача: Сироватка Соломія Василівна (адреса: 79029, м. Львів, а/с №45).

Відповідач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_2 ).

Представник відповідача: Васильченко Ганна Іванівна (адреса: АДРЕСА_2 ).

Суддя Ю. М. Свістєльнік