Провадження № 2/366/73/25
Справа № 366/2378/24
РІШЕННЯ

Іменем України

26 червня 2025 року Іванківський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Гончарука О.П.,

за участю секретаря судового засідання Іванової І.С.,

за участю прокурора Дацька О.С.,

представника відповідача адвоката Андреєвої О.В.,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Вишгородської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм, Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2024 року керівник Вишгородської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм, Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області звернувся до суду із зазначеним позовом та просив стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області 233988,0 гривень шкоди, заподіяної рибному господарству України.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що постановою по справі про адміністративне правопорушення Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у м. Києві та Київській області № 015537 від 09.12.2023 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн.

Встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 о 14 годині 38 хвилин, на річці Тетерів в районі с. Горностайпіль Вишгородського району Київської області, в порушення правил рибальства, проводив вилов риби з криги зимовою вудкою оснащеною гачком, в місці де заборонено будь-яке рибальство упродовж всього року та виловив рибу: окунь звичайний в кількості 74 екземпляри.

По факту вчиненого правопорушення головним державним інспектором відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» складено протокол про адміністративне правопорушення № 015537 від 09.12.2023, відповідальність за яке передбачене ч. 3 ст. 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до розрахунку матеріальної шкоди до протоколу № 015537 віл 09.12.2023 загальна сума заподіяної шкоди рибному господарству України становить 233 988 (двісті тридцять три тисячі дев`ятсот вісімдесят вісім) гривень 00 копійок.

Шкода розрахована виходячи з такс для обчислення розміру шкоди, завданої порушенням законодавства про рибне господарство внаслідок незаконного добування (вилову), знищення або пошкодження водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах) України (крім континентального шельфу України, виключної (морської) економічної зони України), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.09.2023 № 1042, зокрема: окунь звичайний (Perca fluviatilis) 1 екз. (3 162 гривні за екземпляр).

Виходячи з вищевикладеного, своїми суспільно-шкідливими діями, які виразились у вилові водних біоресурсів у місці де такий вилов заборонено протягом усього року, ОСОБА_1 , порушив п. 3 розділу ІІ Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19.09.2022 № 700 (в редакції чинній на момент вчинення правопорушення), пп. 1 п. 3 Додатку 3 до цих Правил, ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», за що і був притягнутий до адміністративної відповідальності.

З огляду на дані офіційного веб-сайту судової влади, за результатами пошуку сторони по справі ОСОБА_1 , постанова по справі про адміністративне правопорушення Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у м. Києві та Київській області № 015537 від 09.12.2023 в судовому порядку не оскаржувалась.

Адміністративний штраф у розмірі 170,00 грн. ОСОБА_1 сплачено відповідно до платіжної інструкції № 0.0..1 від 09.12.2023.

Зі змісту п.п. 1 п. 2 розділу III Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19 вересня 2022 року за № 700 випливає, що одним з обов`язків рибалок є дотримуватися вимог цих Правил, та інших вимог законодавства з питань охорони, використання і відтворення водних біоресурсів.

Відповідно до п. 3 розділу ІІ Правил любительського і спортивного рибальства, визначені місця та строки заборон добування (вилову) водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах) визначених додатком 3 до цих Правил.

Відповідно до п.п. 1 п. 3 Додатку 3 до Правил любительського і спортивного рибальства забороняється добування (вилов) водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах) річкових басейнів: у Київському водосховищі перед гирлом р. Тетерів на ділянці, обмеженій лінією, що йде від південної межі с. Страхолісся, північної межі о. Хільча до північної межі с. Сухолуччя та річкою Тетерів до західної адміністративної межі с. Богдани.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні в порушенні правил використання об`єктів тваринного світу; незаконному вилученні об`єктів тваринного світу з природного середовища; перевищенні лімітів і порушенні інших встановлених законодавством вимог використання об`єктів тваринного світу.

Постанова № 015537 по справі про адміністративне правопорушення не оскаржувалася.

Відповідно до інформації Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм від 06.06.2024 № 3-8.3-9/3403-24 на даний час шкода в сумі 233988,0 грн. ОСОБА_1 залишається не відшкодованою.

Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 13.08.2024 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача - адвокат Андреєва О.В. подала відзив на позовну заяву, відповідно до якого ОСОБА_1 не погоджується із розміром заявленої відшкодування прокурором шкоди, яка становить 233988,0 грн, оскільки вважає його неспівмірним своїм рівнем доходу зважаючи на довідки про стан здоров`я, перебування на утриманні непрацездатної особи, тому наявні підстави для зменшення розміру відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища на підставі ч.4 ст. 1193 ЦК України.

Представники Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм та Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області до суду не прибули, про розгляд справи повідомлені належним чином. Звернулись до суду з клопотаннями про розгляд справи без участі їх представників.

Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного.

Судом встановлено, що згідно даних протоколу № 015537 від 09.12.2023, складеного головним державним інспектором відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» Пономаренко В.І., 09.12.2023 о 14 годині 38 хвилин, на річці Тетерів в районі с. Горностайпіль Вишгородського району Київської області, в порушення правил рибальства, проводив вилов риби з криги зимовою вудкою оснащеною гачком, в місці де заборонено будь-яке рибальство упродовж всього року та виловив рибу: окунь звичайний в кількості 74 екземпляри, чим наніс збитки рибному господарству України на суму 233988,0 грн.

Своїми діями ОСОБА_1 , порушив ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» та п. 3 розділу ІІ Правил любительського і спортивного рибальства, п.п. 1 п. 3 розділу І додатку до цих правил, тобто здійснив правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч. 3 ст. 85 КУпАП.

Згідно розрахунку матеріальної шкоди до протоколу за №015537 від 09.12.2023 року та такси для обчислення розміру шкоди, завданої порушенням законодавства про рибне господарство внаслідок незаконного добування (вилову), знищення або пошкодження водних біоресурсів у рибногосподарських водних об`єктах (їх частинах) України (крім континентального шельфу України), виключно (морської) економічної зони України) затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.09.2023 року за №1042, загальна сума заподіяної ОСОБА_1 шкоди склала 233988,0 грн.

Постановою №015537 від 09.12.2023 головним державним інспектором Київського рибоохоронного патруля Левченко А.С. за результатами розгляду уповноваженої службовою особою у справі про адміністративне правопорушення накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170,00 грн. Копію вказаної постанови того ж дня вручено ОСОБА_1 , про що свідчить його підпис у постанові.

Відповідно до листа Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм на адресу Вишгородської окружної прокуратури діями відповідача шкоду заподіяно на р. Тетерів в районі с. Горноспайпіль Вишгородського району Київської області, збитки завдано державі в особі органів місцевого самоврядування вказаної області. Агентство не заперечує щодо подання прокурором позову.

Згідно листа селищного голови заступника селищного голови Іванківської селищної ради від 11.06.2024 року за №06-31-1716 Іванківська селищна рада не заперечує проти пред`явлення позовної заяви Вишгородською окружною прокуратурою до суду в інтересах держави, в особі Іванківської селищної ради, про стягнення з відповідача збитків в сумі 233988,0 грн., завданих державі, внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природнього середовища.

Стаття 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. 16 Конституції України забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи - катастрофи планетарного масштабу, збереження генофонду Українського народу є обов`язком держави.

За ст. 66 Конституції України - кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

Відповідно до положень ст. 3 Закону України «Про тваринний світ» - риби в усьому їх видовому і популяційному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи в неволі належать до об`єктів тваринного світу, на які поширюється дія цього Закону.

Згідно з ст. 34 Закону України «Про тваринний світ» - користувачі об`єктами тваринного світу в установленому законодавством порядку зобов`язані додержуватися встановлених правил, норм, лімітів і строків використання об`єктів тваринного світу; використовувати тваринний світ у способи, що не допускають порушення цілісності природних угруповань і забезпечують збереження тварин, яких не дозволено використовувати.

Статтею 10 Закону України «Про тваринний світ» передбачено, що громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» - порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону.

За змістом ст. ст. 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» - порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

За приписами ст. 40 КУпАП - відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства.

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди визначено у ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як,- неправомірність поведінки особи; вина завдавача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою.

Наявність всіх зазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди. Тобто діє презумпція вини завдавача шкоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Крім того, відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як зазначено вище, відповідач притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 85 КУпАП, тобто за порушення правил рибальства, зазначене підтверджується постановою за №015537 від 09.12.2023 року.

Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

В пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснено, що відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов`язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування.

Таким чином, вина відповідача у вилові риби забороненим знаряддям доказуванню у даній справі не підлягає.

Відповідно до абзацу першого пункту 1 розділу IV із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства № 2034 від 24.11.2023 забороняється добування (вилов) такими знаряддями лову:

1) сітками та пастками усіх типів та конструкцій, а також іншими сітковими знаряддями лову, за винятком раколовок конструкції «хапка» та підсак, встановлених цими Правилами розмірів.

Згідно підпункту 3 пункту 2 розділу III в редакції Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства № 2034 від 24.11.2023, обов`язки рибалок:

1) дотримуватися вимог цих Правил, та інших вимог законодавства з питань охорони, використання і відтворення водних біоресурсів;

2) виконувати законні вимоги посадових осіб органів рибоохорони та інших уповноважених органів державної влади, пред`являти їм знаряддя лову, добуті (виловлені) водні біоресурси та документи, що посвідчують особу, в тому числі документи з мобільного застосунку з електронними документами, та даними про людину з реєстрів, а також відповідні дозвільні документи (у разі їх наявності).

Таким чином, судом достовірно встановлено, що відповідач, порушуючи правила рибальства, проводив вилов риби з криги зимовою вудкою, в місці де забороняється будь-яке рибальство та виловив рибу: окунь звичайний 74 штуки, чим спричинив шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, яка підлягає стягненню з нього на користь територіальної громади.

З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо), або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір таких збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ст. 1192 ЦК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ЦК України на вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що правом обрання способу відшкодування шкоди законодавець наділив саме особу, якій завдано шкоду. У справі, яка розглядається, позивач та особа, в інтересах якої подано позов, визначилися із способом захисту: відшкодування збитків у повному обсязі, заперечуючи належність факту такого відшкодування в натурі.

Щодо доводів представника відповідача щодо зменшенню розміру відшкодування шкоди, заподіяної рибному господарству України, яку спричинено порушенням законодавства про охорону навколишнього природнього середовища із урахуванням матеріального становища ОСОБА_1 до 15000,0 грн., слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.4 ст.1193 ЦК України суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням кримінального правопорушення.

З наданої суду довідки до акту огляду МСЕК серії АВ №1081052, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є особою з інвалідністю третьої групи із 01.12.2022 року довічно, та відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» отримує відповідну пенсію, розмір якої згідно наданої довідки складає 312426,44 грн.

Поряд з цим, під час судового засідання представник відповідача повідомила, що ОСОБА_1 на момент розгляду справи працевлаштований та отримує не велику заробітну плату.

У довідці до акту огляду МСЕК чітко зазначено, що відповідач має протипоказання щодо умов та характеру праці, разом з тим згідно фабули протоколу про адміністративне правопорушення 09.12.2023 року, тобто взимку, з криги зимовою вудкою виловив рибу в розмірі 74 шт., що є неприпустимим з огляду на пору року та вид діяльності, та відповідний стан здоров`я.

Разом з тим, відповідачем у відзиві зазначено про перебування на утриманні відповідача непрацездатної особи, а саме матері ОСОБА_2 , з підтвердженням факту родинних відносин.

Однак для підтвердження факту перебування особи на утриманні можуть використовуватися два основні способи: отримання довідки від органу місцевого самоврядування або встановлення такого факту через суд, які суду надані не були.

За відсутності доказів того, що відповідач фактично має обов`язок утримувати зазначену особу, оплачувати їй лікування, не можуть бути доказами її майнового стану та підставою для зменшення розміру шкоди в порядку ст. 1193 ЦК України.

Судом, при прийнятті рішення про зменшення розміру відшкодування завданої шкоди, враховано висновки Постанови Верховного Суду у справі № 717/1765/16 від 11 грудня 2019 року.

Інші підстави для зменшення розміру шкоди до 15 000 гривень, про який просив відповідач, як то надмірний розмір шкоди, догляд за мамою, наявність інвалідності, тощо, суд вважає неприйнятними та їх відхиляє.

Належність водних біоресурсів визначається Законом України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», стаття 37 якого передбачає, що водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією Українита законами України.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне позовні вимоги прокурора задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь держави в особі Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області 200000,0 грн. шкоди, завданої водним живим ресурсам.

В іншій частині позову слід відмовити.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги задоволені у повному обсязі, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь Київської обласної прокуратури підлягає стягненню сума у розмірі 3028,0 грн.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про тваринний світ», Законом України «Про охорону навколишнього і природного середовища», Законом України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», статтями 11, 1166 ЦК України, статтями 1 13, 19, 23, 27, 34, 76, 83, 89, 95, 133, 141, 258, 259, 263, 265, 273, 274, 279 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь держави в особі Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області 200000,0 грн (двісті тисяч грн. 00 коп.) шкоди, заподіяної рибному господарству України порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Київської обласної прокуратури (01601, м.Київ, бульвар Лесі Українки, 27/2, ) судовий збір в розмірі 3028,0 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя: О.П. Гончарук