№ провадження 2/646/493/2025
У Х В А Л А

26 червня 2025 р. м. Харків

Основ`янський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Шиховцової А.О.,

при секретарі судового засідання Святолуцькій К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції в залі суду в м. Харкові клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Мойсюка Андрія Миколайовича про зупинення провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання,

за участю: представника позивача адвоката Валько В.Р. (в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду),

представника відповідача адвоката Мойсюка А.М.(в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду),

в с т а н о в и в :

У жовтні 2024 року до суду надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_2 , в якому вона просила стягнути з ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 , щомісячно, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання ОСОБА_2 , але не довше ніж до досягнення двадцяти трьох річного віку, в залежності, яка з зазначених обставин настане першою. Крім цього, позивач просила стягнути з відповідача витрати, понесені нею на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн та витрати, понесені на переклад документів у сумі 930,00 грн.

Ухвалою суду від 18 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою суду від 19 травня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Мойсюка Андрія Миколайовича про зупинення провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання.

27 травня 2025 року від представника відповідача повторно через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про зупинення провадження у справі на період перебування відповідача на військовій службі. В обґрунтування клопотання зазначає, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем та проходить військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період у військовій частині НОМЕР_1 АДРЕСА_1 Державної прикордонної служби України. Представник відповідача зазначив, що відповідно до довідки №25.2/277441/25-Вн від 27.05.2025 ОСОБА_1 брав безпосередню участь у бойових (спеціальних) діях (завданнях) у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України. Безпосередня участь ОСОБА_1 у бойових діях унеможливлює особисту участь відповідача під час розгляду справи. Відповідач має бажання безпосередньо бути присутнім у судовому засіданні, надавати пояснення, заявляти клопотання та подавати докази. Натомість у зв`язку з перебуванням на військовій службі відповідач позбавлений права користуватися своїми правами, тому представник відповідача просить провадження у справі зупинити.

24.06.2025 від представника відповідача надійшло клопотання про долучення доказів, відповідно до якого представник відповідача просив долучити до матеріалів справи копію виписки №866 із медичної карти стаціонарного хворого від 23.06.2025 та первинної медичної карти №660/2310 від 13.06.2025. Представник відповідача зазначив, що 13.06.2025 ОСОБА_1 під час перебування в зоні бойових дій отримав вибухову травму внаслідок вибуху каба біля місця розташування, тому перебував на стаціонарному лікуванні у період з 14.06.2025 по 23.06.2025 у Харківському військово-медичному клінічному центрі. На даний час відповідач перебуває на відновленні та диспансерному нагляді лікаря військової частини.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав своє клопотання про зупинення провадження у справі та просив його задовольнити. Просив врахувати при вирішенні клопотання про долучення доказів, а саме медичну документацію відносно відповідача.

У судовому засіданні представник позивача заперечувала проти задоволення вказаного клопотання, зазначила, що судові засідання неодноразово відкладалися у зв`язку з поданням заяв представників відповідача про ознайомлення з матеріалами справи, зупинення провадження призведе до невиправданого затягування розгляду справи, просила відмовити у його задоволенні.

Розглянувши клопотання представника відповідача, врахувавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Верховний Суд сформулював позицію, за якою для зупинення судом провадження у справі з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України в матеріалах цивільної справи мають бути докази перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, а також того, що такі підрозділи переведені на воєнний стан, зокрема беруть участь у виконанні бойових завдань.

Подібні позиції знайшли своє відображення в ухвалах про зупинення провадження Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 14.12.2022 по справі 757/5240/16-ц, від 29.08.2022 по справі 461/5209/19 та в інших.

У вказаних справах Верховний Суд зупиняв провадження, оскільки сторонами надані докази перебування у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан.

У постанові від 21.12.2022 у справі 456/2541/19 Касаційний цивільний суд Верховного Суду погодився з зупиненням провадження у зв`язку з перебуванням сторони у складі ЗСУ. Суд проаналізував довідку командира, згідно з якою позивач перебуває у складі військової частини, що входить до складу ОТУ, залучена та бере безпосередню участь «у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф у Донецькій та Луганській областях».

Також Касаційний цивільний суд Верховного Суду визначав, що належним письмовим доказом для зупинення провадження у зв`язку з перебуванням сторони у складі Збройних Сил України є наказ по особовому складу, виданий у порядку п. 12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008. Інші докази (довідки, листи з військової частини) суд визнав недостатніми для встановлення відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом (постанова від 29.03.2023 по справі 756/3462/20).

Судовий захист прав і свобод людини і громадянина необхідно розглядати як вид державного захисту прав і свобод людини і громадянина. І саме держава бере на себе такий обов`язок відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України. Право на судовий захист передбачає і конкретні гарантії ефективного поновлення в правах шляхом здійснення правосуддя. Відсутність такої можливості обмежує це право. А за змістом ч. 2 ст. 64 Конституції України право на судовий захист не може бути обмежене навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану (рішення Конституційного Суду України від 07.05.2002 № 8-рп/2002).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ у справі «Красношапка проти України»).

Згідно з ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства визначено розумність строків розгляду справи судом.

Вимога щодо дотримання розумного строку розгляду справи спрямована на швидкий захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту, а відсутність своєчасного судового захисту може призводити до ситуацій, коли наступні дії суду вже не матимуть значення для особи та її прав.

Зупинення провадження по справі - це врегульована законом й оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні у справі, викликана наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, до моменту, коли ці обставини перестануть існувати або будуть вчинені необхідні дії. Тобто інститут зупинення судового провадження застосовується не просто у зв`язку із виникненням підстав, передбачених процесуальним законом, а обумовлюється наявністю обставин, які створюють об`єктивні перешкоди для здійснення судового розгляду.

Обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду, викликаний наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Необґрунтоване зупинення провадження у справі може призвести до затягування строків її розгляду й перебування учасників справи у стані невизначеності, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку.

У зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/202 постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 год 30 хв 24.02.2022 строком на 30 діб. Надалі неодноразово строк дії воєнного часу продовжувався і не скасовано до теперішнього часу.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною 3 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.

Початок, призупинення і закінчення проходження військової служби визначено ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Конструкція п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України дає підстави для висновку, що визначена ним підстава зупинення провадження пов`язана не із самою обставиною введення воєнного стану, а із фактом перебування сторони у справі у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан.

При цьому, указана вище норма має тимчасовий характер, тобто обмежується строком перебування сторони у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан. За такої умови підстава для зупинення провадження у справі вичерпується тоді, коли участь сторони у складі Збройних Сил України припиняється. Учасник справи може припинити участь у складі Збройних Сил України ще до припинення воєнного стану, якщо така можливість передбачена законодавством.

Таким чином, задля вирішення питання щодо зупинення провадження у даній справі необхідно з`ясувати чи перебуває відповідач у складі Збройних Сил України безпосередньо у військовій частині, яка переведена на воєнний стан та чи виконує вказана частина бойові завдання у зоні бойових дій, а також чи призвів його призов на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період до об`єктивної неможливості відповідача приймати участь у судовому провадженні або надати свої пояснення по суті справи.

В даному випадку судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази щодо перебування відповідача у складі військова частина НОМЕР_1 , що переведена на воєнний стан, а також, що на території, де перебуває на службі в Державній прикордонні службі України відповідач, ведуться бойові дії.

З наданої представником відповідача довідки №25.2/277441/25-Вн від 27.05.2025 вбачається, що ОСОБА_1 брав безпосередню участь у бойових (спеціальних) діях (завданнях) у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України в період: з 01.03.2025 по 31.03.2025, з 01.04.2025 по 30.04.2025, з 19.05.2025 по 26.05.2025 вбачається, що дійсно відповідач ОСОБА_1 є військовослужбовцем В/ч НОМЕР_1 , згідно з медичною документацією ОСОБА_1 13.06.2025 отримав поранення, та проходив лікування з 14.06.2025 по 23.06.2025.

Проте, станом на даний час докази перебування безпосередньо відповідача в зоні бойових дій у військовій частині, яка виконує бойові завдання в зоні бойових дій відсутні, водночас наданої копії довідки недостатньо для зупинення провадження у справі, з підстав п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.

Крім того, інтереси відповідача за укладеним договором представляє адвокат, який не обмежений в реалізації процесуальних прав сторони відповідача, не доведена неможливість участі відповідача у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використаннями власних технічних засобів.

Відповідно до ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Судом також враховано розумність строків розгляду справи, адже справа перебуває у провадженні судді з жовтня 2024 року, справа неодноразово відкладалися за клопотанням сторони відповідача, водночас суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 257 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладене, суд не знайшов підстав, які б створювали об`єктивні перешкоди в здійсненні судового розгляду, а відповідно і необхідності зупинення провадження у справі, а тому вважає, що клопотання є необґрунтованим і у його задоволенні слід відмовити.

Суд поважає відповідача, як захисника Держави, однак при розгляді даної справи керується вимогами чинного законодавства, яке чітко передбачає виконання вимог ЦПК України у чітко встановлені законом або судом строки.

Керуючись ст. ст. 259, 268 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Мойсюка Андрія Миколайовича про зупинення провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на неї можуть бути викладені в апеляційній скарзі на рішення суду.

Повний текст ухвали складений та підписаний 27.06.2025 о 14:00 год.

Суддя А.О. Шиховцова