Справа № 379/278/25
Провадження № 2/375/580/25
УХВАЛА

24 червня 2025 року селище Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Банах-Кокус О.В.

за участю секретаря судового засідання Потапенко А.В.

за участі:

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі суду в селищі Рокитне Білоцерківського району Київської області заяву позивача ОСОБА_1 про долучення доказів до матеріалів справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Рокитнянського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди.

19 травня 2025 року позивач через канцелярію суду подав заяву про долучення доказів.

В судовому засіданні позивач підтримав заяву.

Відповідач не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Згідно п. 2, 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Для цього відповідно до ч. 1 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. При цьому відповідно до приписів ч. 2, 3 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Таким чином, позивач повинен був подати докази разом з поданням позовної заяви до суду.

Відповідно до ч. 8 ст. 83 ЦПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Звертаючись до суду з заявою про долучення доказів, позивач не обґрунтував неможливість їх подання разом з поданням позовної заяви, як і не обґрунтував причин з яких ці докзи не були подані разом з поданням позовної заяви, з причин, що не залежали від нього.

У свою чергу, відповідно до ч. 4, 5 ст. 83 ЦПК України якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Аналіз вищевикладених положень у сукупності з принципами змагальності та диспозитивності, які закріплені приписами ст. 12, 13 ЦПК України, дає можливість зробити висновок, що розгляд і вирішення цивільних справ здійснюється з урахуванням темпоральних меж, встановлених законом або визначених судом. Таким чином, під час судового розгляду цивільної справи процесуальні дії, рішення вчиняються та приймаються відповідно, а процесуальні документи подаються у чітко визначені процесуальні строки.

Як свідчать матеріали справи, позовна заява ОСОБА_1 була подана до суду 13.02.2025 року. Заява про долучення доказів подана 19.05.2025 року, що є порушенням ч.2 ст. 83 ЦПК України.

Разом з тим, звертаючись з заявою про долучення доказів, позивачем не зазначено поважності пропуску строків на подання доказів, позивач не обґрунтував неможливість їх подання разом з позовною заявою, з причин, що не залежали від нього, а також не подав клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на вчинення процесуальної дії.

Керуючись статтями 81, 83 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про долучення доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Олена БАНАХ-КОКУС