Номер провадження: 22-ц/813/3574/25
Справа № 522/6505/21
Головуючий у першій інстанції Федчишена Т. Ю.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Таварткіладзе О.М.,

суддів: Вадовської Л.М., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря судового засідання: Чередник К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05 грудня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Граніт», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Одеська міська рада про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Обслуговуючого кооперативу «Граніт», за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Одеської міської ради, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Позов мотивовано тим, що 23.04.2018 року на території житлового комплексу «Академмістечко» біля 1-го під`їзду будинку АДРЕСА_1 було повністю знищено пожежею автомобіль марки «Nissan Tiida», д. н. з. НОМЕР_1 , що належав йому на праві спільної сумісної власності подружжя, що підтверджується актом про пожежу від 23.04.2018 року. Указує, що пожежа виникла в автомобілі марки «Nissan X-Trail», який знаходився на території ЖК «Академмістечко», яка є територією господарювання Обслуговуючого кооперативу «Граніт», та згодом вогонь розповсюдився ще на три автомобілі, які були розташовані поруч, зокрема автомобіль «Nissan Tiida», д. н. з. НОМЕР_1 .

За наслідками цієї пожежі слідчим відділенням Шевченківського ВП Приморського ВП у м. Одеса ГУНП України в Одеській області відкрито два кримінальних провадження № 0000919 від 23.04.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України та за № 0000939 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 367 КК України і ч. 2 ст. 270 КК України, в яких позивача визнано потерпілим.

Відповідно до висновку експерта судової автотоварознавчої експертизи від 11.06.2019 № 94 КДТЗ, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Nissan Tiida», д.н.з. НОМЕР_1 , визначається такою, що на момент пошкодження 23.04.2018 становить 206 909,48 грн.

ОСОБА_1 вважає, що він є належним позивачем у даній справі, оскільки автомобіль «Nissan Tiida», д. н. з. НОМЕР_1 , який зареєстровано на його дружину ОСОБА_2 , є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України, ст. ст. 60, 61 СК України. Подружжя перебуває у зареєстрованому шлюбі з 1978 року та автомобіль придбано ними у 2008 році за їхні спільні кошти. Крім того зазначає, що він має речове право володіння цим автомобілем на відповідній правовій підставі, а відтак має право вимагати відшкодування шкоди, завданої його знищенням.

ОК «Граніт» був суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого з початку 2011 року було будівництво будинків ЖК «Академмістечко» на орендованій земельній ділянці комунальної власності територіальної громади м. Одеси, площею 3,8121 га з кадастровим номером :43:001:0013, за адресою: АДРЕСА_2 , відведеної для будівництва житлового комплексу та благоустрою території.

Після завершення у 2013 році будівництва ЖК «Академмістечко» ОК «Граніт» продовжував свою господарську діяльність на території зазначеного житлового комплексу, але вже як суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг, в тому числі послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Зазначає, що термін дії договору оренди зазначеної земельної ділянки закінчився 26.11.2015 та рішенням Одеської міської ради від 07.12.2016 вказаний договір є припиненим, а рішення щодо поділу, зміни цільового призначення, передачу у власність чи користування зазначеної земельної ділянки або її частини до 23.04.2018 або пізніше Одеською міською радою не приймалося. Проте, господарська діяльність ОК «Граніт» на усій площі зазначеної земельної ділянці продовжувалася.

Вважає, що обов`язок щодо забезпечення виконання вимог законодавства у сфері пожежної безпеки на території ЖК «Академмістечко» покладено на суб`єкта господарювання, а саме на відповідача.

Вказує, що відповідно до Статуту ОК «Граніт» його виконавчим органом є правління, яке очолює голова, а згідно з ч. 3 ст. 55 Кодексу цивільного захисту України забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на його керівника, тому саме голова кооперативу несе повну відповідальність за дотримання правил пожежної безпеки на території господарювання в будинках, спорудах та прилеглої до них земельної ділянки.

Крім того, охорона на території ЖК здійснювалася охоронцями, які діяли на підставі трудового договору з ОК «Граніт», відповідно до якого вони зобов`язуються надавати такі послуги: контроль проходу, проїзду на територію та додержання норм пожежної безпеки. Також відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 21 Кодексу цивільного захисту України зобов`язані виконувати правила пожежної безпеки.

Позивач вважає, що як голова ОК «Граніт», так і охоронці можуть бути суб`єктами порушення правил пожежної безпеки, а тому, на його думку, ОК «Граніт» є належним відповідачем у справі. Натомість, Одеську міську раду, як власника земельної ділянки, на якій ОК «Граніт» здійснює господарську діяльність, позивачем залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Вважає, що протиправна поведінка відповідача полягає у численних порушеннях норм Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених Наказом МВС України від 30.12.2014 № 1417, які на думку позивача, призвели до розповсюдження вогню та поширенню пожежі, наслідком чого стало знищення його автомобіля, а саме: несвоєчасне виявлення вогню та не повідомлення службу ДСНС і поліцію про пожежу працівниками ОК «Граніт»; відсутність первинних засобів пожежогасіння для локалізації і ліквідації пожежі у їх початковій стадії розвитку, як у будинках так і на відкритій території ж/к; мала кількість та незадовільний стан вогнегасників, два з них утримувались несправними, а інші знаходились у закритих приміщеннях; відсутність системи внутрішнього протипожежного водопроводу; необізнаність та неосвіченість охоронців у гасінні пожежі, у її початковій стадії розвитку; не проводилась робота по контролю працездатності мережі систем зовнішнього протипожежного водопроводу і гідрантів; відсутність позначення для пожежного гідранта.

Зазначає, що причинний зв`язок між протиправною поведінкою відповідача та шкодою полягає у тому, що саме внаслідок невиконання КЦЗУ і вимог Правил 1417, незабезпечення пожежної безпеки, вогонь, який виник на одному автомобілі своєчасно не було виявлено та пожежу не було локалізовано в її початковій стадії розвитку, у зв`язку з чим вогонь розповсюдився на інші автомобілі, тобто на території господарювання відповідача відбулась пожежа, якою було завдано матеріальну шкоду майну позивача.

23.04.2018 року після зустрічі мешканців будинку ЖК «Академмістечко» та головою ОК «Граніт» щодо причин і наслідків пожежі, він звертався до голови ОК «Граніт» з усною пропозицією компенсувати йому матеріальні збитки, пов`язані із знищенням пожежею його майна, але отримав усну відмову, у зв`язку з чим вважає за необхідне застосувати до правовідносин, які склалися між сторонами, положення ч. 2 ст. 625 ЦПК України та стягнути з відповідача за період з 23.04.2018 року до часу розгляду справи у суді інфляційні втрати та 3 % річних.

На підставі наведеного позивач, з урахуванням збільшення розміру позовних вимог, просив стягнути з відповідача на його користь майнову шкоду у розмірі 333 447,65 грн, з яких: 206 909,48 грн сума матеріального збитку, 100 351,10 грн борг з урахуванням інфляції, та 26 187,07 грн 3% річних, нараховані на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Крім того, позивач зазначає, що через недбалість посадових і службових осіб ОК «Граніт», які не вжили необхідних заходів із пожежної безпеки на території господарювання, яка є в прямому причинно-наслідковому зв`язку із знищенням його майна, йому було завдано моральної шкоди. Розмір його душевних страждань і страждань його родини позивач оцінює у сумі 30 000 грн, яку він просить стягнути з відповідача на свою користь, що включає в себе усі страждання, які довелося йому пережити, зокрема душевні страждання, пов`язані зі знищенням автомобіля, порушенням звичайного способу життя, негативного впливу на стан здоров`я, вразливість становища позивача, ступінь важливості для нього предмета спору.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 05 грудня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Граніт», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Одеська міська рада про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05 грудня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Будучи в розумінні ст. ст. 128, 130 ЦПК України належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання, призначене на 10.06.2025 року на 14:00 год. представник відповідача - ОК «Граніт» та представник третьої особи - Одеської міської ради не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили, належної ініціативи взяти участь у розгляді справи в режимі відеоконференції не виявили та заяв про відкладення судового засідання не подавали.

Присутній в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 не заперечував проти подальшого розгляду поданої ним апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції по суті без присутності представників відповідача та третьої особи.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Оскільки явка учасників справи до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою, а наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, спір підлягає вирішенню по суті, оскільки основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Тому розгляд апеляційним судом справи у відсутності належним чином повідомлених учасників справи, які відсутні у судовому засіданні, при таких обставинах не є порушенням їхніх прав щодо забезпечення участі у судовому засіданні і доступі до правосуддя. Схожі за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду у справі № 361/8331/18.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що справа перебуває на розгляді в судах з квітня 2021 року, а в апеляційному суді з грудня 2024 року, тобто з перевищенням строків передбачених ст.ст. 210, 371 ЦПК України.

За таких обставин, колегія суддів не знаходить підстав для відкладення розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам відповідає.

Відмовляючи у позові ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Граніт», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Одеська міська рада про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що:

- позивачем, ураховуючи обставини пожежі, не доведено протиправності поведінки відповідача та причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою останнього та завданою шкодою.

- вимога про відшкодування моральної шкоди є похідною від вимоги про відшкодування майнової шкоди, яка не доведена в установленому законом порядку, у задоволенні позову в частині відшкодування моральної шкоди також слід відмовити.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджується, що:

- власником транспортного засобу марки Nissan Tiida, д. н. з. НОМЕР_1 , є ОСОБА_2 , право користування указаним транспортним засобом має ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

- з акта про пожежу від 23 квітня 2018 року, складеного комісією у складі провідного інспектора Приморського РВ ГУ ДСНС України в Одеській області капітана служби цивільного захисту Кононенко Євгена Ігоровича, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , слідує, що 23 квітня 2018 року орієнтовно о 04 год. 00 хв. на об`єкті - легковий автомобіль «Нісан-Х TRAIL», 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_5 , 1969 року народження, за адресою: АДРЕСА_1 , виникла пожежа з лівого боку легкового автомобіля «Нісан-Х TRAIL» державний номер НОМЕР_3 . Пожежу виявлено 23.04.2018 року о 04 год. 05 хв. мешканцями будинку. Повідомлення про пожежу надійшло 23.04.2018 року о 04 год. 12 хв. до пожежно-рятувальних підрозділів від мешканців будинку. Пожежу ліквідовано о 04 год. 56 хв. 23 квітня 2018 року. Пожежею знищено автомобілі «Нісан-Х TRAIL», 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_3 , власник ОСОБА_5 ; Фольцваген пасат», 2015 року випуску, державний номер НОМЕР_4 , власник ОСОБА_3 , «Нісан-тіда», 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , власник ОСОБА_2 . Пожежею пошкоджено легковий автомобіль «Форд фієста», 2015 року випуску, державний номер НОМЕР_5 , власник ОСОБА_6 , а саме: двигун, лобове скло, торпеда, обшивка передньої частини салону, колеса передні (взагалі передня частина автомобіля). Прямі збитки пожежею встановлюються. Побічні збитки від пожежі 42 449 грн. Ймовірною причиною пожежі є занесення джерела запалення ззовні невстановленою особою (підпал). Також в акті про пожежу від 23 квітня 2018 року зазначено, що ймовірною причиною пожежі є занесення джерела запалення із зовні невстановленою особою (підпал). При цьому пожежа виникла в автомобілі марки «Нісан-Х TRAIL», 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_3 , та в подальшому вогонь перекинувся на інші автомобілі, в тому числі автомобіль «Nissan Tiida», д. н. з. НОМЕР_1 , що зареєстрований на дружину позивача;

- згідно з висновком № 94 КДТЗ від 11.06.2019 року, складеним судовим експертом Кеосак І.П. Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України, на виконання ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси у кримінальному провадженні, унесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.04.2018 року за № 0000919, від 29.05.2018 року про призначення судової автотоварознавчої експертизи, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Nissan Tiida», номерний знак НОМЕР_1 , визначається такою, що дорівнює ринковій вартості транспортного засобу на момент пошкодження та становить 206 909,48 грн;

- Шевченківським ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області розпочато досудове розслідування у кримінальних провадженнях, унесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.04.2018 року за №0000919 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України та за № 0000939 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 367 КК України і ч. 2 ст. 270 КК України;

- на даний час досудове розслідування у даних кримінальних провадженнях не завершено, відомості про осіб, яким повідомлено про підозру в їх скоєнні, у матеріалах справи відсутні;

- у матеріалах справи відсутні докази, що ОК «Граніт» є власником або користувачем земельної ділянки, на якій знаходився автомобіль «Nissan Tiida», д. н. з. НОМЕР_1 , під час пожежі;

- також у матеріалах справи відсутні докази про наявність між сторонами договірних відносин щодо взяття відповідачем на себе обов`язків по наданню позивачу послуг з пожежної безпеки або зберігання його автомобіля;

- згідно з листом Одеської міської ради від 19.02.2021 року № 01-26/77, доданого позивачем до позовної заяви, рішенням Одеської міської ради від 25.12.2008 № 4077-V ТОВ «Берег-Трейд» було надано в оренду земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 3,8121 га, терміном на 5 років, для будівництва 18-поверхового жилого комплексу та благоустрою території. На підставі вищезазначеного рішення було укладено та зареєстровано договір оренди від 26.11.2010 року № 01. Термін дії договору скінчився 26.11.2015 року. Рішенням Одеської міської ради від 07.12.2016 року № 1527-YII визначений договір є припиненим, у зв`язку з закінченням терміну дії договору, на який його було укладено. Рішення щодо передачі земельної ділянки у власність або користування ОК «Граніт» за адресою: АДРЕСА_1 не приймалось. Правовстановлюючі документи не укладались;

- відповідно до листа Департаменту комунальної власності Одеської міської ради від 20.11.2019 року № 01-26/733, рішення щодо поділу, зміни цільового призначення, передачу у власність чи користування земельної ділянки (кадастровий номер :43:001:00130) площею 3,8121 га, (або частини її) до 23.04.2018 року або пізніше, Одеською міською радою не приймалось. Однак рішенням Одеської міської ради від 07.12.2016 року № 1527 було надано дозвіл ОК «Шлях» на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, загальною орієнтовною площею 0,6886 га, для влаштування, експлуатації та обслуговування автостоянки, та земельної ділянки, орієнтовною площею 0,0222 га для експлуатації та обслуговування автомийки, за адресою: АДРЕСА_1 . Розроблений та погоджений у встановленому законом порядку проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок до Департаменту не надходив;

- також, матеріалами справи не підтверджено, що земельна ділянка, на якій знаходився автомобіль позивача під час пожежі, належить до прибудинкової території будинку АДРЕСА_1 .

Допитаний у судовому засіданні як свідок позивач ОСОБА_1 пояснив, що в будинку на момент пожежі протипожежні засоби були відсутні, а встановили їх тільки після пожежі. Крім того зазначив, що інструкції щодо порядку дії при пожежі також були відсутні. Вогнегасники в будинку також були встановлені після пожежі та з порушенням чинних вимог.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснив, що з ОСОБА_1 вони разом працювали. Зазначив, що ОСОБА_1 завжди був чесним та добропорядним. Після того, як сталася пожежа, він став менше спілкуватися, замкнувся у собі. Раніше вони разом відпочивали, а зараз спілкуються лише по телефону. Вказав, що на момент пожежі він був вдома. Також зазначив, що протипожежні засоби на території житлового комплексу з`явилися вже після пожежі, а до пожежі їх там не було.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснив, що з ОСОБА_1 вони живуть в одному будинку, але в різних під`їздах. Вночі відбувся підпал автомобіля, прибіг охоронець і приніс один вогнегасник, який не працював. Іншого вогнегасника не було. Зазначив, що відбувся підпал одного автомобіля, однак в результаті пожежі згоріло чотири автомобілі. Вважав, що автомобіль позивача можна було врятувати від пожежі, проте він не мав номера телефону позивача та намагався знайти його квартиру. Зазначив, що після пожежі на перших поверхах з`явилися вогнегасники.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила, що вона є донькою ОСОБА_1 . Зазначила, що до пожежі на території житлового комплексу та на поверхах у будинку не було вогнегасників. Після пожежі у позивача погіршився стан здоров`я, він переніс операцію на серці. Зазначає, що ОСОБА_1 після пожежі замкнувся у собі, протягом багатьох років він накопичував кошти на придбання автомобіля. Зазначила, що разом з батьками вона не проживає, але часто навідує їх. Будь-яких стендів щодо пожежної безпеки та протипожежних заходів на території комплексу немає. Зазначила, що в момент пожежі її у батьків не було, а до них вона приїхала зранку після цієї події.

Як слідує з акта позапланової перевірки ОК «Граніт», даний акт складений ГУ ДСНС України в Одеській області 27.02.2019 року в результаті перевірки будинків АДРЕСА_2 , а не земельної ділянки, на якій знаходився автомобіль позивача під час пожежі.

Колегія суддів виходить з наступного.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 16 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Позивач мотивує свій позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди тим, що внаслідок пожежі було повністю знищено автомобіль марки «Nissan Tiida», д. н. з. НОМЕР_1 , власником якого зареєстрована його дружина ОСОБА_2 , який в силу закону належав йому на праві спільної сумісної власності подружжя.

Встановивши дані обставини, які підтверджуються належними і достатніми доказами, суд першої інстанції з посиланням ст. 386, 395, 396 ЦК України вірно зазначив, що захист права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну, а відтак обґрунтовано вважав ОСОБА_1 належним позивачем у даній справі.

Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини (частина друга статті 1166 ЦК України).

Вказана стаття унормовує загальні підстави для відшкодування шкоди у позадоговірних (деліктних) зобов`язань.

Аналіз положень статті 1166 ЦК України дозволяє дійти висновку про те, що загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, винне діяння заподіювача шкоди (цивільне правопорушення), яке містить такі складові: протиправна поведінка особи, настання шкоди, причинний зв`язок між ними та вина заподіювача шкоди.

Суд першої інстанції вірно звернув увагу, що за відсутності хоча б одного з цих елементів, притаманних деліктній відповідальності (протиправна поведінка особи, настання шкоди, причинний зв`язок між ними та вина заподіювача шкоди) цивільна відповідальність не настає, а також що деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди (умислу або необережності).

Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Тобто суд вірно зазначив, що особливістю деліктної відповідальності за завдану шкоду є презумпція вини.

Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить протиправність дій, наявність шкоди та її розмір й причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача та спричиненою шкодою.

Аналогічний правовий висновок міститься, як вірно вказав суд першої інстанції, у постанові Верховного Суду України від 03 грудня 2014 року у справі № 6-183цс14 та постановах Верховного Суду: від 11 грудня 2018 року у справі № 759/4781/16-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 203/2378/14-ц, від 28 серпня 2019 року у справі № 638/20603/16, від 27 грудня 2019 року у справі № 686/11256/16-ц, від 14 лютого 2018 року у справі № 686/10520/15-ц та від 02 грудня 2020 року у справі № 754/16146/17.

Розглядаючи спір про відшкодування завданої шкоди, суд повинен з`ясувати наявність у діях відповідача складу цивільного правопорушення, що включає неправомірність поведінки, наявність матеріальних втрат та їх розміру (збитків), причинного зв`язку між неправомірною поведінкою та заподіяними збитками.

До істотних обставин, що підлягають з`ясуванню судом та доведенню сторонами у такому спорі, є наявність всіх сукупних елементів складу цивільного правопорушення; позивач зобов`язаний довести протиправність поведінки відповідача, розмір заподіяної шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою, а відповідач має спростувати наявність своєї вини.

Відповідно до висновків щодо застосування норм права, викладених у постанові Верховного Суду від 04 серпня 2020 року у справі № 925/1478/16, протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під шкодою розуміється майнова шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стає об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Питання про наявність або відсутність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи і шкодою має бути вирішено судом шляхом оцінки усіх фактичних обставин справи.

Засадничими принципами цивільного судочинства є змагальність та диспозитивність, що покладає на позивача обов`язок з доведення обґрунтованості та підставності усіх заявлених вимог. Саме на позивача покладається обов`язок надати належні та допустимі докази на доведення власної правової позиції.

Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, має навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 16 червня 2020 року у справі № 280/1356/16-ц (провадження № 61-18231св18) у випадку невиконання учасником справи його обов`язку із доведення відповідних обставин належними і допустимими доказами, такий учасник має усвідомлювати та несе ризик відповідних наслідків, зокрема відмови у задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх недоведеністю.

Правильно навівши вказані обґрунтування з огляду на заявлені вимоги, суд першої інстанції звернув увагу, що позивач посилається на те, що йому завдано шкоди внаслідок протиправної поведінки відповідача, яка полягає у численних порушеннях норм Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених Наказом МВС України від 30.12.2014 року № 1417, що призвели до розповсюдження вогню та поширенню пожежі, наслідком чого стало знищення його автомобіля, а саме: несвоєчасне виявлення вогню та неповідомлення служби ДСНС і поліцію про пожежу працівниками ОК «Граніт»; відсутність первинних засобів пожежогасіння для локалізації і ліквідації пожежі у їх початковій стадії розвитку, як у будинках так і на відкритій території ж/к; мала кількість та незадовільний стан вогнегасників, два з них утримувались несправними, а інші знаходились у закритих приміщеннях; відсутність системи внутрішнього протипожежного водопроводу; необізнаність та неосвіченість охоронців у гасінні пожежі, у її початковій стадії розвитку; не проводилась робота по контролю працездатності мережі систем зовнішнього протипожежного водопроводу і гідрантів; відсутність позначення для пожежного гідранта.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про кооперацію» обслуговуючий кооператив - кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності.

Судом встановлено, що ОК «Граніт» надає співвласникам будинку АДРЕСА_1 послугу із управління багатоквартирним будинком, що відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території; виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку.

Відповідно до п. 4 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» прибудинкова територія - територія навколо багатоквартирного будинку, визначена на підставі відповідної містобудівної та землевпорядної документації, у межах земельної ділянки, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди, що необхідна для обслуговування багатоквартирного будинку та задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників та наймачів (орендарів) квартир, а також нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.

Відповідно до наказу № 76 Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року за № 927/11207 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій» прибудинкова територія - територія навколо багатоквартирного будинку, визначена актом на право власності чи користування земельною ділянкою і призначена для обслуговування багатоквартирного будинку.

У засіданні судової суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтвердив, що проживає разом з дружиною у будинку АДРЕСА_1 у квартирі, право власності на яку зареєстрована за його дружиною ОСОБА_2 і яка (квартира) була набута під час сумісного проживання у зареєстрованому шлюбі за спільні кошти подружжя.

Також, ОСОБА_1 повідомив в апеляційному суді, що між його дружиною ОСОБА_2 та ОК «Граніт» був укладений відповідний договір про надання послуг, однак даний договір до позову позивачем додано не було, як і при розгляді справи в суді першої інстанції, так і при перегляді рішення суду в апеляційному порядку.

Разом з тим, в якості обґрунтування заявлених вимог про відшкодування завданої позивачу шкоди останній на зміст договору, укладеного між його дружиною, як співвласницею квартири АДРЕСА_3 , та ОК «Граніт» не посилався.

Статтею 936 ЦК України визначено, що за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності. Договором зберігання, в якому зберігачем є особа, що здійснює зберігання на засадах підприємницької діяльності (професійний зберігач), може бути встановлений обов`язок зберігача зберігати річ, яка буде передана зберігачеві в майбутньому. Договір зберігання є публічним, якщо зберігання речей здійснюється суб`єктом підприємницької діяльності на складах (у камерах, приміщеннях) загального користування.

Договір зберігання укладається у письмовій формі у випадках, встановлених статтею 208 цього Кодексу (частина перша статті 937 ЦК України).

Письмова форма договору вважається дотриманою, якщо прийняття речі на зберігання посвідчене розпискою, квитанцією або іншим документом, підписаним зберігачем (частина третя статті 937, частина третя статті 977 ЦК України).

Таким чином, позивачем не доведено наявність укладеного саме з відповідачем договору зберігання транспортного засобу, оскільки та обставина, що автомобіль позивача в момент його знищення перебував на біля багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 , не свідчить про наявність відповідних договірних правовідносин між сторонами у справі.

Такий висновок за схожих обставин наведенО у постанові Верховного Суду від 22.11.2018 року у справі № 755/16499/16-ц.

З акта про пожежу від 23 квітня 2018 року слідує, що ймовірною причиною пожежі є занесення джерела запалення ззовні невстановленою особою (підпал).

При цьому, пожежа виникла в автомобілі марки «Нісан-Х TRAIL», 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_3 (власник ОСОБА_5 ), та в подальшому вогонь перекинувся на інші автомобілі, У тому числі автомобіль «Nissan Tiida», д. н. з. НОМЕР_1 , що зареєстрований на дружину позивача.

Як вбачається з пояснень охоронця ОСМД № 1 за адресою м. Одеса, вул. Маршала Говорова 10-в ОСОБА_10 23.04.2018 року о 04:17 год. ранку він знаходився на робочому місці, коли до нього підбіг один з мешканців будинку і повідомив, що на прилеглій до будинку паркові горить автомобіль. Після чого охоронець одразу ж взяв вогнегасник і побіг гасити пожежу, вибігши з будинку побачив, що горить задня частина автомобіля «Nissan -Х TRAIL», 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_3 , але полум`я було занадто сильним, тому він зрозумів, що вогнегасника буде недостатньо аби загасити полум`я. Одночасно мешканцями будинку було викликано пожежну команду МНС України (т. 1 а. с. 70).

Згідно колективного звернення мешканців будинку ЖК «Академгородок» вул. Маршала Говорова 10-в та 10-г в м. Одесі від 23.04.2018 року на адресу ОК «Граніт» було повідомлено про обставини пожежі 23.04.2018 року і що прибула пожежна машина з невідомих для мешканців причин не змогла підключитись до гідранту для тушіння пожежі і через відсутність належної кількості вогнегасників, піску, відер, шлангів, пожежу змогла приборкати друга прибула пожежна машина з піною. Також мешканці просили забезпечити ЖК «Академгородок» системою тушіння пожеж пожежними гідрантами з водою і шланги необхідної довжини, рундуки з піском, , системи пожежної сигналізації, схеми розташування пожежних гідрантів та евакуації, пожежні драбини і люки на дах, пожежні виходи за засоби тушіння у підземному паркінгу (т. 1 а. с. 71-74).

У відповіді від 08.05.2018 року на колективне звернення мешканців будинку від 23.04.2018 року ЖК «Академгородок» вул. Маршала Говорова 10-в та 10-г в м. Одесі, ОК «Граніт» повідомило, що пожежний гідрант розташований біля 4 секції будинку і його конструктивні особливості не передбачають наявність шлангів. Гідрант пристосований для кріплення гребінки, яка входить до комплектації пожежних машин. Завдання обслуговуючого кооперативу у легкому відкриванні безпосередньо люка, який відкривається легко і візуально вбачається так як пофарбований у червоний колір. Допоміжні засоби для локалізації та тушіння пожежі знаходяться на території комплексу у трьох місцях: в`їзду з боку вул. Зоопаркова, в`їзду з боку ЖК «Ассоль» та в районі мийки у легкодоступних місяцях для візуального їх визначення. В цих же місцях знаходяться і ящики з піском.

Крім того, мешканцям повідомлено про посилення пожежної безпеки шляхом додаткового обладнання місць біля кожного парадного пожежними гідрантами з рукавами з розміщенням схем. Також мешканці повідомлені про заходи для обладнання територію комплексу картковою системою пропусків (т. 1 а. с. 75).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Пожежно-технічна експертиза це процес дослідження явищ, процесів та матеріальних об`єктів, пов`язаних з горінням, виниклими пожежами, застосуванням пожежно-рятувального обладнання, що використовується для їх гасіння, відповідності прийнятих рішень нормативним вимогам щодо дій пожежно-рятувальних підрозділів, елементів і систем протипожежної автоматики та виявлення обставин виникнення горіння, динаміки пожеж, розвитку і їх поширення, відповідності досліджуваних об`єктів вимогам будівельних та пожежних норм, технологічних регламентів виробничих процесів, на предмет відповідності прийнятих конструктивних рішень щодо застосованої протипожежної автоматики у цих процесах, виробленої продукції на предмет її стійкості до виникнення і поширення пожеж, у тому числі із застосуванням стандартизованих методів випробування на вогнестійкість.

Ці дослідження проводяться фахівцями (експертами), які володіють спеціальними знаннями у галузі дослідження обставин виникнення і поширення пожеж та дотримання вимог пожежної безпеки з метою встановлення фактичних даних, що цікавлять замовника проведення експертизи (експертного дослідження) із використанням експертних атестованих методик та зареєстрованих в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, літератури рекомендованої для використання при проведенні судових експертиз, інших інформаційних джерел, необхідних для розв`язання поставлених питань.

Відповідно до ч. 1 ст. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Висновок судової пожежно-технічної експертизи за № 103 від 17.12.2020 року, виконаної Миколаївським НДЕКЦ в межах кримінального провадження № 0000919 згідно з постановою слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в місті Одесі від 23.07.2020 року відображає ймовірність осередку пожежі в задній лівій частині автомобіля «Nissan -Х TRAIL», 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_3 та ймовірність перекидання вогню на інші автомобілі, в тому числі автомобіль «Nissan Tiida», д. н. з. НОМЕР_1 . Відповісти на питання «яка причина виникнення пожежі автомобілів «Nissan -Х TRAIL», 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_3 та «Nissan Tiida», д. н. з. НОМЕР_1 ?» неможливо з причин вказаних у дослідницький частині висновку.

Так, у дослідницький частині висновку експертом вказано, що у наданих копіях матеріалів КП, наявний протокол огляду місця події 23.04.2018 року у відповідності до якого вилучались чотири змиви, які були зроблені з бамперів автомобілів, однак не надано результати дослідження нафтопродуктів та паливно-мастильних матеріалів на наявність/відсутність слідів ЛЗР, ГР (легкозаймистих рідин, горючих рідин) на місці виникнення пожежі (висновок експерта тощо). Під час проведення додаткового огляду місця події 17.09.2020 року було вилучено електричні дроти з ознаками аварійного режиму роботи, однак результатів дослідження провідників на наявність/відсутність ознак короткого замикання (первинності або вторинності), ініціатором не надано. У зв`язку з незадоволенням слідчим клопотання експерта від 03.08.2020 року № 103 та від 18.09.2018 року № 103 у зв`язку з переміщення транспортних засобів (змінено після пожежну обстановку) наданих об`єктів, тривалий термін часу від виникнення пожежі до проведення додаткового огляду, місця її виникнення , унеможливлює відповісти на питання: «яка причина виникнення пожежі автомобілів «Nissan -Х TRAIL», 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_3 та «Nissan Tiida», д. н. з. НОМЕР_1 ?» (т. 2 а. с. 143-156).

Тобто через ненадання органом досудового слідства необхідних і достатніх матеріалів, експерт не зміг надати відповідь про причину пожежі (підпал чи несправність електрообладнання автомобіля «Nissan-Х TRAIL», 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_3 ) та категоричну відповідь про її осередок та динаміку поширення.

Разом з тим, висновку судової пожежно-технічної експертизи щодо відповідності прийнятих рішень нормативним вимогам щодо дій пожежно-рятувальних підрозділів, елементів і систем протипожежної автоматики та виявлення обставин виникнення горіння, динаміки пожежі, розвитку і її поширення, відповідності досліджуваних об`єктів вимогам будівельних та пожежних норм і причинний зв`язок зі знищенням майна позивача саме у зв`язку з невідповідністю вимогам пожежних норм через їх порушення ОК «Граніт», ОСОБА_1 не надано та мотивованого клопотання про призначення судової пожежно-технічної експертизи для висвітлення таких питань, перед судом не заявлено. Не заявлено

При таких обставинах, встановивши, що:

- рішенням Одеської міської ради від 25.12.2008 року № 4077-V ТОВ «Берег-Трейд» було надано в оренду земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 3,8121 га, терміном на 5 років, для будівництва 18-поверхового жилого комплексу та благоустрою території;

- на підставі вищезазначеного рішення було укладено та зареєстровано договір оренди від 26.11.210 № 01, термін дії якого закінчився 26.11.2015 року;

- рішенням Одеської міської ради від 07.12.2016 року № 1527-YII визначений договір є припиненим, у зв`язку з закінченням терміну дії договору, на який його було укладено;

- рішення щодо передачі земельної ділянки у власність або користування ОК «Граніт» за адресою: АДРЕСА_1 не приймалось, правовстановлюючі документи не укладались;

- рішенням Одеської міської ради від 07.12.2016 року № 1527 було надано дозвіл ОК «Шлях» на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, загальною орієнтовною площею 0,6886 га, для влаштування, експлуатації та обслуговування автостоянки, та земельної ділянки, орієнтовною площею 0,0222 га для експлуатації та обслуговування автомийки, за адресою: АДРЕСА_1 . Розроблений та погоджений у встановленому законом порядку проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок до Департаменту не надходив;

- матеріалами справи не підтверджено, що земельна ділянка, на якій знаходився автомобіль позивача під час пожежі, належить до прибудинкової території будинку АДРЕСА_1 ,

суд першої інстанції виходячи з встановлених обставин пожежі, дійшов обґрунтованого висновку, про недоведеність протиправності поведінки ОК «Граніт» та причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою останнього та завданою шкодою.

Докази пред`явлення посадовим особам або працівникам ОК «Граніт» підозри у кримінальному провадженні за № 0000939 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 367 КК України і ч. 2 ст. 270 КК України або у кримінальному провадженні за № 0000919 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, у матеріалах справи відсутні.

Лише покази свідків у кримінальному провадженні, копії протоколів допиту яких приєднані позивачем до матеріалів цивільної справи, не замінюють відсутність висновку судової пожежно-технічної експертизи з відповіддю на питання щодо відповідності прийнятих рішень нормативним вимогам щодо дій пожежно-рятувальних підрозділів, елементів і систем протипожежної автоматики та виявлення обставин виникнення горіння, динаміки пожежі, розвитку і її поширення, відповідності досліджуваних об`єктів вимогам будівельних та пожежних норм і причинний зв`язок зі знищенням майна позивача саме у зв`язку з невідповідністю вимогам пожежних норм через їх порушення ОК «Граніт» та не є достатніми для спростування висновку районного суду про недоведеність заявлених вимог.

Самі по собі кількісні показники доказів не завжди мають переважне значення для набуття судом висновку про доведеність заявлених вимог, що зокрема, стосується справи, яка переглядається з підстав та обґрунтувань, які викладені у рішенні суду першої інстанції та у цій постанові суду апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги висновок районного суду не спростовують і зведені лише до незгоди з висновком суду без наведення будь-яких обставин, які б ставили під сумнів набутий судом висновок або свідчили б про невірну оцінку судом доказів, які надані сторонами та невірне застосування законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

У Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, серед іншого (пункти 32-41), звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; для цього потрібно логічно структурувати рішення і викласти його в чіткому стилі, доступному для кожного; судові рішення повинні, у принципі, бути обґрунтованим; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на аргументи сторін та доречні доводи, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Зазначений Висновок також звертає увагу на те, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних рішень у різних країнах.

Так, у справі «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89) ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно статті 6 Конвенції рішення судів достатнім чином містять мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (рішення у справі «Hirvisaari v. Filad», заява № 49684/99; від 27 вересня 2001 р., пункт 30). Разом з тим, у рішенні звертається увага, що статтю 6 параграф 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення, може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи (рішення у справі «Ruiz Torija v. Spai», заява серія А № 303-А; від 9 грудня 1994 р.; пункт 29).

У справі «Серявін та інші проти України» зазначено, що національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін. Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає у тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією (рішення у справі «Hirvisaari v. Filad», заява № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Отже, у рішеннях ЄСПЛ склалась стала практика, відповідно до якої рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 383 ЦПК України, Одеський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений: 25.06.2025 року.

Головуючий: О.М. Таварткіладзе

Судді: Л.М. Вадовська

С.О. Погорєлова