Справа № 943/1459/24
провадження № 2/445/302/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2025 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бакаїм М. В.

секретаря судового засідання Назар С.М.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Задвір`янського опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області, за участю третьої особи ОСОБА_2 , про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, оплату вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

28 червня 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Задвір`янського опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області, третя особа ОСОБА_2 , в якому просила визнати незаконним і скасувати наказ №61-к від 04.06.2024 про її звільнення, зобов`язати Задвір`янський ОЗЗСО І-ІІІ ступенів поновити її на посаді вчителя української мови та літератури з неповним навантаженням (9 годин) Полоницької філії Задвірнянського ОЗЗСО І-ІІІ ступенів з наданням графіку роботи, в якому будуть години вчителя української мови та літератури (9 годин у 5-9 класах Полоницької філії Задвірнянського ОЗЗСО І-ІІІ ступенів; стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу від 16 квітня 2024 року до постановлення судом рішення та вступу його в законну силу; стягнути моральну шкоду в розмірі 500 000 грн.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що ОСОБА_1 з серпня 1995 року працювала на посаді вчителя української мови та літератури по безстроковому трудовому договоруу Полоницькій ЗОШ, яка з квітня 2019 року стала філією Задвірнянського опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів. З січня 2020 року її було призначено на посаду завідувача Полоницької філії Задвір`янського ОЗЗСО І-ІІІ ст.

Наказом №79-к від 01.10.2021 позивачку було незаконно звільнено з посади завідувача Полоницької філії Задвір`янського ОЗЗСО І-ІІІ і залишено на посаді вчителя української мови та літератури з неповним навантаженням (9 годин). На даний час справа перебуває на розгляді у Касаційному цивільному суді (справа №943/2142/21). В подальшому, під час перебування ОСОБА_1 на листку непрацездатності, наказом №57-к від 29.08.2022 її звільнено з посади вчителя української мови та літератури з неповним навантаженням (9 годин) з 31.08.2022. Постановою Львівського апеляційного суду від 16 квітня 2024 року (справа №943/1117/22) визнано незаконним наказ Задвір`янського ОЗЗСО І-ІІІ ст., поновлено на посаді вчителя української мови та літератури з неповним навантаженням (9 годин) з 31.08.2022, стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду. На виконання судового рішення, Буським районним судом Львівської області було видано виконавчі лист та пред`явлено їх до примусового виконання. 05.06.2024 начальником Відділу ДВС відкрито виконавче проваджененя та в цей же день, 05.06.2024, винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, оскільки відповідно до наказу директора Задвір`янського опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області №52-к від 02.05.2024 ОСОБА_1 поновлено на посаді вчителя української мови та літератури з неповним навантаженням (9 годин) з 31.08.2022. 10 червня 2024 року позивачка звернулась зі скаргою до начальника Буського відділу ДВС І.Боруцької, в якій зазначала, що рішення в частині поновлення на роботі на посаді вчителя української мови та літератруи з неповним навантаженням досі не виконане, оскільки директор не виконує наказ про поновлення №52-к від 02.05.2024, не надає графіку роботи згідно цього наказу, фактично не допускає її до виконання попередніх обов`язків, які вона виконувала до звільнення, на що отримала відмову, незважаючи на правові висновки Касаційного цивільного суду. Внаслідок таких дій, ОСОБА_1 була змушена звернутись до суду зі скаргою на постанову Буського відділу ДВС від 05.06.2024 про закриття виконавчого провадження.

На неодноразові звернення до директора школи Максиміва А.С. щодо надання графіку роботи, 09.05.2024 ОСОБА_3 було надано такий для ознаймлення. За вказаним графіком роботи, ОСОБА_3 , крім української мови у 3 класі Полтвівської філії Задвір`янського ОЗЗСО І-ІІІ ст., мала ще викладати в цій філії фізичну культуру та образотворче мистецтво, немаючи при цьому відповідної кваліфікації.

Будучи незгідною з вказаним графіком роботи, 09.05.2024 ОСОБА_1 звернулась із скаргою у відділ освіти та Красненську селищну раду про невідповідність графіку роботи постанови суду, наказу №52-к від 02.05.2024, на що жодної відповіді не отримала.

Через різке погіршення здоров`я, в період з 10.05.2024 по 22.05.2024, ОСОБА_1 перебувала на лікарняному. Після виходу з лікарняного, 23.05.2024 ОСОБА_1 прибула на роботу, не було допущено до виконання попередніх обов`язків.

Зважаючи на такі протиправні дії зі сторони дирекції Задвір`янського ОЗЗСО І-ІІІ, ОСОБА_1 23.05.2024 змушена була написати заяву в поліцію про кримінальне правопорушення директором ОСОБА_2 за ст. 366 та ст. 382 КК України.

Після виходу з лікарняного, на якому ОСОБА_1 перебувала з 23.05.2024 по 31.05.2024, 03.06.2024 у Задвірнянську школу, позивач зателефонувала директору і повідомила, що оскільки немає графіку роботи, вона працює в Задвірнянській школі 03.06.2024 з 08.30 до 12.30 год., тобто 4 години із 9 годин щотижневого педагогічного навантаження, самостійно підвищує свою кваліфікацію вчителя української мови та літератури, 04.05.2024 буде працювати 5 годин із 9 годин, тобто з 08.30 до 13.30 год, тим самим виконувати постанову суду від 16 квітня 2024 року і наказ №52-к від 02.05.2024, на що директор школи Максимів А.С. почав говорити про графік роботи вчителя початкових класів у Полтвівській філії, а не у Полоницькій філії.

04 червня 2024 року прибувши на роботу у Задвірнянську школу о 8.30 год і працюючи самостійно в учительській, близько 09.30 директор ОСОБА_2 приніс для ознайомлення наказ від 04.05.2024 №61-к про звільнення ОСОБА_3 з посади вчителя української мови у зв`язку з прогулом без поважних причин відповідно до п.4 ст. 40 КЗпП України на підставі подання завідувача Полтвівської філії ОСОБА_4 , акту про відсутність на робочому місці. Після написання позивачкою пояснень, директор Наказ виправив і замість відмови писати пояснення вже вказав пояснювальна записка ОСОБА_1 та видав трудову книжку.

Вважає наказ №61-К від 04.06.2024 незаконним, тому що позивачку не було поновлено на посаді вчителя української мови та літератури, не було допущено до виконання попередніх обов`язків, а звільнено з посади вчителя української мови (а фактично з посади вчителя початкових класів).

31 травня 2024 року та 06 червня 2024 року позивач отримала відповідь з відділу освіти, в якій вказано, що директору Максиміву А.С. було доведено до відома, що згідно ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання, а також, що виконання рішеня про поновлення роботі вважається закінченим з моменту видачі наказу про поновлення працівника на робті та фактичного допуску працівника до виконання своїх обов`язків, а також, що згідно наказу №52-к від 02.05.2024 ОСОБА_1 має бути поновлена на попередній посаді з наданням графіку роботи. Вищевикладені факти вказують на умисні дії директора ОСОБА_2 щодо невиконання постанови суду від 16 квітня 2024 року.

Відмова роботодавця щодо поновлення, оскільки відсутні вакантні посади є незаконними, оскільки на виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі роботодавцю необхідно провести штатний розпис у відповідність до рішення суду, тобто видати наказ про внесення змін до штатного розпису; видати наказ про поновлення працівника на роботі; внести зміни до трудової книжки працівнка; здійснити оплату за весь час вимушеного прогулу і допустити працівника до виконання попередніх обов`язків. Такий порядок поновлення також підтримує Верховни й Суд у справі №757/37426/17 від 12.03.2019.

Позивач вважає, що винними діями відповідача їй завдано моральної шкоди, оскільки вона перенесла великі стреси, внаслідок яких у неї погіршився стан здоров`я. Моральну шкоду оцінює в 500 000 грн, оскільки її страждання є довготривалими, нею втрачені життєві зв`язки і вимагають від неї додаткових зусиль для організації її життя.

Вказує, що у разі затримки виконання рішеня суду про поновлення на роботі з вини роботодавця відповідно до ст. 236 КЗпП України є підстави для стягнення з останнього на користь працівника середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі. Отже, якщо роботодавець не виконує рішення суду, працівнику слід звернутися з позовними вимогами про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27 лстопада 2019 року у справі №755/10218/17. Суд також зауважив, що відповідно до ч.7 статті 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

У відзиві на позовну заяву, який надішов до суду 06.02.2025 року, представник Задвір`янського опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області Скоробагатий М.І. висловив заперечення. Зокрема, зазначив, що наказом від 02.05.2024 року на виконання постанови Львівського апеляційного суду у справі №943/1117/22 ОСОБА_1 була поновлена на роботі на посаді вчителя української мови та літератури з неповним навантаженням (9 годин) з 31.08.2022 року. При цьому їй було виплачено заробітну плату за час вимушеного прогулу, про що свідчить наказ №57-к від 30.05.2024. З вказаним наказом ОСОБА_1 ознайомлена 09.05.2024, про що свідчить її власноручний підпис.

З метою належного забезпечення завершення навчального процесу ОСОБА_1 було надано графік роботи, з яким ОСОБА_1 була ознайомлена під підпис. Зауважень не висловлювала. Графік роботи був розміщений на загальних стендах в закладі.

23.05.2024 на ім`я директора Задвірнянського ОЗЗСО І-ІІІ ст. від звідувача Полтвівської філії Задвір`янського ОЗЗСО І-ІІІ ст. ОСОБА_4 надійшла доповідна записка про те, що ОСОБА_1 23.05.2024 не вийшла на роботу та не попередила причину своєї неявки. Разом з цим, про відсутність цього дня ОСОБА_1 на робочому місці без попередження причин відсутності було складено відповідний акт, підписаний 9 (дев`ятьма працівниками філії). Згодом стало відомо, що 23.05.2024 ОСОБА_1 відкрила лікарняний у КНП «Красненська міська лікарня».

03 червня 2024 року на ім`я директора Задвір`янського ОЗЗСО І-ІІІ ст. від звідувача Полтвівської філії Задвір`янського ОЗЗСО І-ІІІ ст. ОСОБА_4 надійшла доповідна записка про те, що ОСОБА_1 03.06.2024 не вийшла на роботута не попередила причину своєї неявки. Разом з цим, про відсутність цього дня ОСОБА_1 на робочому місці без попередження причин відсутності було складено відповідний акт, підписаний завідувачем філії і 7 (сімома) працівниками.

04 червня 2024 року ОСОБА_1 була викликана до директора Задвірнянського ОЗЗСО І-ІІІ ст. для надання пояснень щодо причин відсутності на робочому місці у зазначені вище дні, оскільки через електронні бази не було підтверджено її перебування на лікарняному.

Наголошує, що у своєму поясненні ОСОБА_1 не навела поважності причин відсутності на робочому місці 03.06.2024, а повідомила, що перебувала у приміщенні Задвір`янського ОЗЗСО І-ІІІ ст., а не на своєму робочому місці в Полтвівській філії Задвір`янського ОЗЗСО І-ІІІ ст. в с. Полоничі, мотивуючи відсутністю графіка роботи.

Зазначені дії ОСОБА_1 призвели до порушення навчального процесу, що негативно відобразилось на учнях школи, завідувач Полтвівської філії вимушена була приймати швидкі рішення про заміну і так навантажених вчителів іншими предметами та донавантаження інших вчителів.

Звертає увагу, що вимога ОСОБА_1 про поновлення на посаді вчителя української мови та літератури не має правового підгрунтя та є безпідставною. Наведене підтверджується тим, що у штатному розписі як Полоницької так і Полтвівської філії Задвір`янського ОЗЗСО І-ІІІ ст. та й Задвір`янському ОЗЗСО І-ІІІ ст. не передбачено посад, зокрема, вчителя української мови та літератури. Наведене трактування посади використовуєтьс з метою визначення профілю вчителя щодо сновних предметів викладання, воно не закріплене жодними нормативними документами. Крмі того, таких назв посад не передбачено і Наказами МОН України, зокрема Наказом МОН України №1205 від 06.12.2010 «Про завтердження Типових штатних нормативів закладів загальної середньої освіти». Наведене також підтверджується і Класифікатлором професій ДК 003:210, затвердженим наказом Держспоживстандарту України 28.07.2010 №327.

Аналізуючи обставини справи слід дійти висновку, що відповідач в даному випадку діяв в межах повноважень та на підставі КЗпП України, приймаючи наказ про звільнення ОСОБА_1 .

Обгрунтування моральної шкоди в розмірі 500 000 грн. не наведено як і не надано жодного доказу на підтвердження такої шкоди.

Просить у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

У судовому засідання позивач ОСОБА_1 свої вимоги підтримала. Просила позовні вимоги задовольнити повністю

Представник відповідача в судовому засіданні при наданні пояснень просив у задоволенні позову відмовити.

ОСОБА_5 в судовому засіданні при наданні пояснень просив у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою Золочівського районного суду Львівської області від 07 листопада 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено про розгляд справи в в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Золочівського районного суду Львівської області від 28 листопада 2024 року здійснено перехід з розгляду цивільної справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Золочівського районного суду Львівської області від 06 лютого 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовні вимоги та заперечення та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, і це підтверджується записами в трудовій книжці серії НОМЕР_1 , що наказом відділу освіти Буської райдержадміністрації №45 від 15.08.1995 року ОСОБА_1 призначена вчителем української мови та літератури Полоницької НСШ з 15.08.1995 року по 15.08.1996 р. за контрактом.

Наказом відділу освіти, молоді та спорту Буської РДА №01.06-278 від 02.08.2013 року Полоницьку ЗОШ І-ІІ ступенів перейменовано на НВК «Полоницька ЗОШ І-ІІ ступенів ДНЗ».

З 11.04.2019 року на базі навчально-виховного комплексу «Полоницька загально-освітня школа І-ІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» утворено Задвір`янський ОЗЗСО І-ІІІ ступенів Буської районної ради (рішення Буської районної ради №498 від 11.04.2019 року).

Згідно з рішенням сесії Красненської селищної ради №66 від 15.01.2021 року, Задвір`янський ОЗЗСО І-ІІІ ступенів Буської районної ради змінено на Задвір`янський ОЗЗСО І-ІІІ ступенів Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області.7

До опорного закладу увійшли шляхом приєднання: Полоницька філія І-ІІ ступенів Задвір`янського ОЗЗСО І-ІІІ ступенів та Полтвівська філія І-ІІ ступенів Задвір`янського ОЗЗСО І-ІІІ ступенів.

Отже, Задвір`янський ОЗЗСО І-ІІІ ступенів є правонаступником НВК «Задвір`янська ЗОШ І-ІІІ ступенів», НВК «Полоницька ЗОШ І-ІІ ступенів ДНЗ», НВК «Полтвівська ЗОШ І-ІІ ступенів ДНЗ» Буської районної ради Львівської області.

З дня заснування Задвір`янського ОЗЗСО І-ІІІ ступенів, директором Полоницької філія І-ІІ ступенів Задвір`янського ОЗЗСО І-ІІІ ступенів є Максимів А.С. який, відповідно до п.4.2, п.4.3 статуту Задвір`янського ОЗЗСО І-ІІІ ступенів, здійснює безпосереднє керівництво даним навчальним закладом та наділений повноваженнями прийняття та звільнення працівників опорного закладу.

Згідно наказу Задвір`янського ОЗЗСО І-ІІІ ступенів Буської районної ради №147-К від 27.12.2019 року, ОСОБА_1 призначено на посаду завідувача Полоницької філії Задвір`янського ОЗЗСО І-ІІІ ступенів з 15.01.2020 року і дозволено читати уроки української мови та літератури (9 годин), тобто з неповним педагогічним навантаженням.

Вказаний наказ прийнято на підставі заяви ОСОБА_1 від 27.12.2019 року.

До видання цього наказу, позивач ОСОБА_1 увесь час обіймала посаду вчителя української мови та літератури.

Будь-які записи в трудовій книжці щодо її звільнення, переведення чи переміщення з посади вчителя української мови та літератури в даному закладі освіти, як до, так і після реорганізації, відсутні.

Наказом Задвір`янського ОЗЗСО І-ІІІ ступенів №79-К від 01.10.2021 року ОСОБА_1 звільнено з посади завідувача Полоницької філії Задвір`янського ОЗЗСО І-ІІІ ступенів, залишивши на посаді вчителя української мови та літератури з неповним навантаженням (9 годин) з 01.10.2021 року.

Підставою для винесення цього наказу слугував наказ від 29.09.2021 №78-К про оголошення позивачці догани за порушення трудової дисципліни; порушення посадової інструкції завідувача філії п.2.15, п.2.26, п.2,31, п.7.1, п.7.2; невиконання постанови головного санітарного лікаря №10 від 06.09.2021 року, пунктів 3, 4, 5, 8, 10.

Наказ №79-К від 01.10.2021 року про звільнення позивачки з посади завідувача був предметом спору в іншій цивільній справі №943/2142/21, судові рішення в якій оскаржені позивачкою до Верховного Суду.

На виконання припису №ЛВ/12600/397/АВ/П Головного управління Держпраці у Львівській області, у зв`язку з відсутністю в наказі №79-К посилання на відповідну статтю, пункт закону, як підставу для звільнення, наказом Задвір`янського ОЗЗСО І-ІІІ ступенів №5-К від 19.01.2022 року «Про внесення змін до наказу 79-К від 01.10.2021 року», наказ №79-К викладено в такій редакції, а саме: «Звільнити ОСОБА_1 з посади завідувача Полоницької філії Задвір`янського ОЗЗСО І-ІІІ ступенів у зв`язку з систематичним невиконанням без поважних причин обов`язків, покладених на неї трудовим договором і правилам внутрішнього трудового розпорядку, п.3 ст. 40 КЗпП України, залишивши на посаді вчителя української мови та літератури з неповним навантаженням (9 годин) з 01.10.2021 року».

За допущені порушення трудового законодавства, директора Задвір`янського ОЗЗСО І-ІІІ ступенів ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності постановою Буського районного суду Львівської області від 03 березня 2022 року.

Наказом №5а-К від 19.01.2022 року «Про внесення змін до наказу №5-К від 19.01.2022 року», наказ №79-К викладено в такій редакції, а саме: «Звільнити ОСОБА_1 з посади завідувача Полоницької філії Задвір`янського ОЗЗСО І-ІІІ ступенів у зв`язку з систематичним невиконанням без поважних причин обов`язків, покладених на неї трудовим договором і правилам внутрішнього трудового розпорядку, п.3 ст. 40 КЗпП України, залишивши на посаді вчителя української мови та літератури з неповним навантаженням (9 годин) з 01.10.2021 до 31.08.2022 року.

Наказом директора Задвір`янського ОЗЗСО І-ІІІ ступенів від 29.08.2022 року №57-К «Про звільнення ОСОБА_1 », позивачку ОСОБА_1 звільнено з посади вчителя української мови та літератури з неповним навантаженням (9 годин) Задвір`янського ОЗЗСО І-ІІІ ступенів з 31.08.2022 у зв`язку із закінченням строку трудового договору, згідно п.2 ст.36 КЗпП України.

Постановою Львівського апеляційного суду від 16 квітня 2024 року, у справі №943/1117/22, за наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 , скасовано рішення Буського районного суду Львівської області від 25 травня 2023 року та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ Задвір`янського опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області №5а-К від 19.01.2022 року в частині встановлення строку залишення ОСОБА_1 на посаді вчителя української мови та літератури з неповним навантаженням (9 годин) з 01.10.2021 року до 31.08.2022 року.

Визнано незаконним та скасовано наказ Задвір`янського опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області №57-К від 29.08.2022 року «Про звільнення ОСОБА_1 ».

Поновлено ОСОБА_1 на посаді вчителя української мови та літератури з неповним навантаженням (9 годин) з 31.08.2022 року.

Стягнуто з Задвір`янського опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 115 126 гривень 66 копійок, з вирахуванням з цієї суми обов`язкових платежів та зборів.

Стягнуто з Задвір`янського опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5000 гривень.

В решті позовних вимог відмовлено.

Згідно даних Єдиного державного реєстру сдових рішень, доступ до якого є відкритим, ухвалою Бродівського районного суду Львівської області від 21 серпня 2024 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 14 січня 2025 року, задоволено скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність органу примусового виконання.

Визнано неправомірними дії начальника Буського відділу державної виконавчої служби у Золочівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Боруцької Ірини Володимирівни, що полягають у закінченні виконавчого провадження про поновлення ОСОБА_1 на посаді вчителя української мови та літератури з неповним навантаженням (9 годин) з 31.08.2022року.

Скасовано постанову начальника Буського відділу державної виконавчої служби у Золочівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Боруцької Ірини Володимирівни від 05.06.2024 про закінчення виконавчого провадження про поновлення ОСОБА_1 на посаді вчителя української мови та літератури з неповним навантаженням (9 годин) з 31.08.2022року.

Зобов`язано начальника Буського відділу державної виконавчої служби у Золочівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Боруцьку Ірину Володимирівну відкрити виконавче провадження з виконання виконавчого листа №943/1117/22 виданого 16.04.2024 року про поновлення ОСОБА_1 на посаді вчителя української мови та літератури з неповним навантаженням (9 годин) з 31.08.2022року.

За змістом судових рішень вбачається, що 20.05.2024 до Буського відділу державної виконавчої служби у Золочівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшов виконавчий документ №943/1117/23 від 16.04.2024 Львівського апеляційного суду з примусового виконання виконавчого листа про поновлення ОСОБА_1 на посаді вчителя української мови та літератури з неповним навантаженням (9 годин) з 31.08.2022 року.

20.05.2024 винесено повідомлення ВП № 75085352 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

05.06.2024 винесено постанову про скасування повідомлення про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання.

Постановою начальника Буського відділу державної виконавчої служби у Золочівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 05.06.2024 року відкрито виконавче провадження, щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді вчителя української мови та літератури з неповним навантаженням (9 годин) з 31.08.2022 року.

Відповідно наказу № 52-К від 02.05.2024 року директора Задвір`янського ОЗЗСО І-ІІІ ступенів Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області про виконання постанови Львівського апеляційного суду скасовано наказ Задвір`янського ОЗЗСО І-ІІІ ступенів Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області № 57-К від 29.08.2022 року «Про звільнення ОСОБА_1 ». Поновлено ОСОБА_1 на посаді вчителя української мови та літератури з неповним навантаженням (9 годин) з 31.08.2022 року.

Постановою начальника Буського відділу державної виконавчої служби у Золочівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 05.06.2024 року закінчено виконавче провадження.

Згідно Витягу з ЄРДР № 0000323 від 13.06.2024 року внесені дані про кримінальне правопорушення за ч.3 ст. 382 КК України, за заявою ОСОБА_1 щодо невиконання рішення суду службовою особою, а саме директором шкільного закладу.

Розглядаючи скаргу, суд встановлюючи обставини по справі, взяв до уваги вищезазначені факти та, в сукупності з наданими сторонами доказами, оцінив їх під час постановлення своїх висновків.

Таким чином, суд дійшов висновку, що фактичного допуску ОСОБА_1 до виконання попередніх обов`язків з наданням відповідного робочого місця, створення належних умов праці, які були до її незаконного звільнення, не відбулося, а відтак у державного виконавця не було достатніх підстав вважати виконаним рішення суду про поновлення ОСОБА_1 на посаді вчителя української мови та літератури з неповним навантаженням (9 годин) з 31.08.2022 року.

Ні матеріали справи, ні матеріали виконавчого провадження не містять належних та допустимих доказів, які б підтверджували фактичний допуск ОСОБА_1 до роботи, створення належних умов для виконання функціональних обов`язків, що є обов`язком роботодавця при поновленні незаконно звільненого працівника, тобто, забезпечення їй реальної можливості виконувати визначені трудовим договором обов`язки, покладені на неї функціональні обов`язки у порядку та умовах, що мали місце до звільнення.

Державним виконавцем виконавче провадження № 75085352 про поновлення ОСОБА_1 на посаді вчителя української мови та літератури з неповним навантаженням (9 годин) з 31.08.2022 року закінчене на підставі лише наказу про поновлення ОСОБА_1 на посаді, без перевірки тієї обставини, чи допущена ОСОБА_1 до виконання своїх попередніх обов`язків фактично.

Суд апеляційної інстнції, переглядаючи судове рішення, вказав на те, що згаданий графік не відповідає тексту наказу №52-К від 02.05.2024 року та фактично надання таких годин педагогічного навантаження не є виконанням рішення про поновлення на роботі, оскільки на виконання рішення суду заявниці мало бути надане педагогічне навантаження вчителя української мови та літератури (згідно кваліфікації скаржниці), а не вчителя початкових класів.

Відтак, ОСОБА_1 , яка поновлена на роботі за рішенням суду не була фактично допущена до виконання попередніх обов`язків та їй не було забезпечено реальної можливості виконувати визначені трудовим договором обов`язки, покладені на неї функціональні обов`язки у порядку та умовах, що мали місце до звільнення.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Наказом директора Задвірнянського ОЗЗСО І-ІІІ ст. №61-к від 04.06.2024 Максиміва А. «Про звільнення ОСОБА_1 » звільнено ОСОБА_1 з посади вчителя української мови з неповним навантаженням (9 годин) Задвір`янського ОЗЗСО І-ІІІ ст. 04.06.2024 відповідно до п. 4 ст. 40 КЗп П України. Підставою слугувало: подання звідувача Полтвівської філії Стецюри Г.Є, акт про відсутність на робочому місці ОСОБА_1 , пояснювальна записка ОСОБА_1 .

З означеним наказом ОСОБА_1 ознайомилась 04.06.2024, про що свідчить її особистий підпис.

За змістом подання від 03 червня 2024 року звідувач філії Полтвівської філії Задвір`янського ОЗЗСО І-ІІІ ст. Г.Стецюра довела до відома директора Задвірнянського ОЗЗСО І-ІІІ ст. ОСОБА_6 про відсутність вчителя ОСОБА_1 03.06.2024 на роботі та не попередила про свою відсутність.

Актом Полтвівської філії І-ІІ ст. Задвір`янського ОЗЗСО І-ІІІ ст. від 03.06.2024 «Про відсутність на робочому місці ОСОБА_1 » зафіксовано, що 03 червня 2024 року вчитель ОСОБА_1 була відсутня на робочому місці весь день без попередження. ОСОБА_1 без поважних причин з 08.30 до 13.00 не надавала ані усних, ані письмових пояснень щодо своєї відсутності на роботі 03.06.2024.

Згідно письмових пояснень, наданих ОСОБА_1 04.06.2024, остання вказала на те, що 03.06.2024 перебувала у Задвір`янському ОЗЗСО І-ІІІ ст. з 08.25 до 12.30 год.(4 години) із 9 годин щотижневого педагогічного навантаження учителя української мови та літератури.

28 червня 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання незаконним та скасування наказу про її звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вмушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Надаючи правову оцінку зібраним у справі доказам суд виходить з такого.

Згідно із статтею 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 3 КЗпП України визначено, що трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулюються законодавством про працю.

Відповідно до статті 5-1 КЗпП України держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, зокрема, правовий захист від незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Статтею 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин (пункт 4 частини першої статті 40 КЗпП України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Прогул - це відсутність працівника на роботі без поважних причин більше трьох годин (безперервно чи загалом). Для звільнення працівника на такій підставі власник або уповноважений ним орган повинен мати докази, що підтверджують відсутність працівника на робочому місці більше трьох годин упродовж робочого дня (див. постанову Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 761/30967/15-ц).

При розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за пунктом 4 статті 40 КЗпП України, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, у зв`язку з поміщенням до медвитверезника, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов`язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу). Для встановлення факту прогулу, тобто факту відсутності особи на робочому місці більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин, суду необхідно з`ясувати поважність причини такої відсутності. Поважними причинами визнаються такі причини, що виключають вину працівника. Отже, визначальним фактором для вирішення питання про законність звільнення позивача з роботи за пунктом 4 статті 40 КЗпП України є з`ясування поважності причин його відсутності на роботі (див. постанови Верховного Суду від 08 травня 2019 року у справі № 489/1609/17 (провадження № 61-37729св18), від 11 квітня 2024 року у справі № 127/29246/22 (провадження № 61-13250св23)).

Визначальним фактором для вирішення питання про законність звільнення позивача з роботи за пунктом 4 статті 40 КЗпП України є з`ясування поважності причин його відсутності на роботі. Вичерпного переліку поважних причин відсутності на роботі у трудовому законодавстві України не існує, тому в кожному окремому випадку оцінка поважності причини відсутності на роботі дається виходячи з конкретних обставин. Відповідно до сталої судової практики причину відсутності працівника на роботі можна вважати поважною, якщо явці на роботу перешкоджали істотні обставини, які не можуть бути усунуті самим працівником, зокрема: пожежа, повінь (інші стихійні лиха); аварії або простій на транспорті; виконання громадянського обов`язку (надання допомоги особам, потерпілим від нещасного випадку, порятунок державного або приватного майна при пожежі, стихійному лиху); догляд за захворілим зненацька членом родини; відсутність на роботі з дозволу безпосереднього керівника; відсутність за станом здоров`я. Вирішуючи питання про поважність причин відсутності на роботі працівника, звільненого за пунктом 4 статті 40 КЗпП України, суд повинен виходити з конкретних обставин і враховувати всі надані сторонами докази (див. постанову Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі № 459/2618/17).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 грудня 2022 року в справі № 686/14032/20 (провадження № 61-7414св22 вказано, що «робоче місце працівника - це певна зона, де працівник знаходиться і працює із застосуванням у процесі роботи різних технічних та/або інших засобів. Основою визначення робочого місця є функціональний розподіл праці у взаємозв`язку із засобами праці, що дозволяє розглядати робоче місце як місце докладання робочої сили працівників. Трудова діяльність працівника може здійснюватися (а відповідно його робоче місце може знаходиться) безпосередньо на підприємстві (фіксоване робоче місце) або в межах іншого територіального простору, який використовує працівник для виконання трудових обов`язків. При розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за пунктом 4 частини першої статті 40 КЗпП України, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин. У справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, підлягають з`ясуванню обставини, в чому конкретно полягало порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктом 4 частини першої статті 40 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень. Для встановлення допущення працівником прогулу необхідним є належне фіксування самого факту відсутності працівника на роботі та з`ясування поважності причини такої відсутності».

У статті 235 КЗпП України визначено, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 лютого 2020 року у справі № 702/725/17 (провадження № 61-12857св18), зазначено, що: «КЗпП України не містить визначення поняття «поновлення на роботі», як і не встановлює порядку виконання відповідного рішення. Частково умови, за яких рішення суду про поновлення на роботі вважається примусово виконаним, закріплені у статті 65 Закону України «Про виконавче провадження». Так, згідно з цією статтею рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. При розумінні роботи як регулярно виконуваної працівником діяльності, обумовленої трудовим договором, поновлення на роботі також включає допущення працівника до фактичного виконання трудових обов`язків, тобто створення умов, за яких він може їх здійснювати у порядку, що мав місце до незаконного звільнення. Таким чином, виконання рішення про поновлення на роботі вважається закінченим з моменту фактичного допуску працівника, поновленого на роботі рішенням суду, до виконання попередніх обов`язків на підставі відповідного акта органу, який раніше прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника, тобто створення умов, за яких він може їх здійснювати у порядку, що мав місце до незаконного звільнення.

Водночас поновлення на роботі має бути реальним, тобто з відновленням трудових відносин між працівником і роботодавцем, що, виходячи зі змісту трудового договору та порядку його укладення, передбачає не лише винесення наказу про поновлення працівника на роботі, але і фактичний допуск його до роботи, виконання працівником своїх службових (посадових) обов`язків, а роботодавцем - обов`язку виплачувати працівникові заробітну плату.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 грудня 2018 року у справі № 465/4679/16 (провадження № 61-29024св18) вказано, що «негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно набуває властивостей обов`язковості і підлягає виконанню не з моменту набрання ним законної сили, а негайно із часу його оголошення в судовому засіданні. Разом з тим, наведене не означає, що дії по виконанню рішення про поновлення на роботі повинні відбуватися негайно після проголошення рішення незалежно від волі працівника, поновленого судом. Визнане судом право працівника на поновлення на роботі має приватний характер, тому воно не може бути реалізоване без волевиявлення цього працівника. Належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі слід вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов`язків. Тобто рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника, вважається виконаним, коли власником або уповноваженим ним органом видано наказ (розпорядження) про допуск до роботи і фактично допущено до роботи такого працівника.

У постанові Верховного суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 червня 2020 року у справі № 521/1892/18 (провадження № 61-39740св18) зазначено, що «належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі необхідно вважати видання власником наказу про це, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов`язків. Виконання рішення вважається закінченим із моменту фактичного допуску працівника, поновленого на роботі рішенням суду, до виконання попередніх обов`язків на підставі відповідного акта органу, який раніше прийняв незаконне рішення про звільнення працівника».

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина третя та четверта статті 12 ЦПК України, частина перша статті 81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (частини перша та друга статті 89 ЦПК України).

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Предметом спору у справі за позовом ОСОБА_1 є наказ про її звільнення за п.4 ст. 40 КЗпП України, з тих підстав, що її хоча і поновлено на роботі, однак фактичного допуску до роботи не відбулось. Тобто, не відбулось фактичного допущення до виконання попередніх обов`язків на підставі відповідного наказу за наявності наказу про поновлення.

Як свідчать матеріали справи справи, на виконання постанови Львівського апеляційного суду від 02.05.2024, Задвір`янським ОЗЗСО І-ІІІ ст. Красненської селищної ради винесено наказ №52-к від 02.05.2024, яким скасовано наказ Задвірнянського опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області №57-к від 29.08.2022 «Про звільнення ОСОБА_1 ». П. 2 Наказу поновлено ОСОБА_1 на посаді вчителя української мови та літератури з неповним навантаженням (9 годин) з 31 серпня 2022 року. Підставою слугувала постанова Львівського апеляційного суду Львівської області по справі №943/1117/22.

Водночас за змістом ухвали Бродівського районного суду Львівської області від 21 серпня 2024 року, яка набрала законної сили 14 січня 2025 року ОСОБА_1 хоча і була поновлена на посаді вчителя української мови та літератури з 31.08.2022 року, однак фактично до виконання своїх посадових обов`язків допущена не була.

Згідно постанови ВП «№75085352 від 06 лютого 2025 року відновлено виконавче провадження з виконання виконавчого листа №943/1117/22, виданого 16.04.2024 р. Буським районни м судом Львівської області про поновлення ОСОБА_1 на посаді вчителя української мови та літератури з непвоним навантаженням (98 годин) з 31.08.2022.

Постановою начальника Буського відділу ДВС у Золочівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Боруцькою І.В. від 17.02.2025 при примусовому виконанні виконавчого листа №943/1117/22, за невиконання боржником виконавчого документа накладено штраф в розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на боржника, що в сумі становить 5100 грн.

Постановою начальника Буського відділу ДВС у Золочівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Боруцькою І.В. від 21.02.2025 при примусовому виконанні виконавчого листа №943/1117/22, за невиконання боржником виконавчого документа накладено штраф в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на боржника, що в сумі становить 10200 грн.

27 лютого 2025 року Начальником Відділу, керуючись ст. 18,19,63,75 Закону України «Про виконавче провадження» скеровано повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення у відділення поліції №2 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області.

На час ухвалення судового рішення у справі № 943/1459/24 виконавче провадження з виконання судового рішення № 943/1117/22 про поновлення ОСОБА_1 на роботі на посаді вчителя української мови та літератури не закінчене.

Із наведеного слід дійти висновку, що ОСОБА_1 не будучи допущеною до виконання своїх попередніх обов`язків учителя української мови та літератури з неповним навантаженням (9 годин) у Полоницькій філії Задвір`янського ОЗЗСО І-ІІІ ступенів Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області, не могла вести уроки у Полтвівській філії Задвір`янського ОЗЗСО І-ІІІ ступенів.

Наданий відповідачем графік роботи вчителя української мови ОСОБА_1 у Полтвівській філії не підтверджує фактичного допуску до виконання її попередніх обов`язків, оскільки стосується філії, в якій ОСОБА_1 ніколи не працювала.

Сам факт ознайомлення ОСОБА_1 з графіком роботи у Полтвівській філії Задвірнянського ОЗЗСО І-ІІІ ст., який у свою чергу, не затверджений директором Максимівим А.С., не породжував для ОСОБА_1 жодних обов`язків з виконання посадових обов`язків на посаді вчителя української мови Полтвівської філії у 3 класі.

Суд зауважує, що на виконання судового рішення від 16 квітня 2024 року відповідач Наказом №52-к від 02.05.2024 була поновлена на посаді вчителя української мови та літератури з неповним навантаженням (9 годин), однак згідно наказу №61-к від 04.06.2024 звільнена з посади вчителя української мови з неповним навантаженням (9 годин) Задвір`янського ОЗЗСО І-ІІІ ст. Водночас матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що посада, на якій була поновлена позивач ОСОБА_1 змінила назву, чи остання була за її згодою переведена таку посаду в Полтвівську філію Задвір`янського ОЗЗСО І-ІІІ ступенів.

Із наданого відповідачем штатного розпису Полтвівської філії Задвір`янського ОЗЗСО І-ІІІ ступенів вбачається, що станом на 01.04.2024 посада вчителя української мови у штатному розписі взагалі відсутня, що у свою чергу свідчить про те, що ОСОБА_1 не могла бути призначена/ поновлена на вказану посаду у даній філії.

Відсутність посади учителя україснької мови та літератури у Полоницькій філії Задвірнянського ОЗЗСО І-ІІІ ступеня не позбавляло відповідача виконати судове рішення про поновлення ОСОБА_1 на роботі з дотримання вимог трудового законодавства, а саме внести зміни у штатний розпис.

Під час судового розгляду представник відповідача підтвердив той факт, що ОСОБА_1 до моменту її звільнення 29.08.2022 працювала у Полоницькій філії Задвір`янського ОЗЗСО І-ІІІ ступенів Красненської селищної ради. Поновлення ОСОБА_1 на посаді посаді вчителя української мови та літератури з неповним навантаження (9 годин) з наданням графіку роботи у Полтвівській філії, замість Полоницької філії було зумовлене необхідністю завершенню навчального процесу.

Тобто, тим самим, сторона відповідача визнала той факт, що фактичного допуску ОСОБА_1 до роботи на посаді у філії, з якої була звільнена, не відбулось.

Окрім того, суд не може приняйти до уваги Наказ Задвірнянської ОЗЗСО І-ІІІ ступенів №53-к від 02.05.2024, яким, у зв`язку з перебуванням ОСОБА_7 на лікарняному та з метою виконання навчального плану наказано ОСОБА_8 з 02.05.2024 читати українську мову 5 год; фізичну культуру 3 год; образотворче мистецтво 1 год.

Означений наказ (№53-к від 02.05.2024) за своєю хронологією є наступним після наказу №52-к від 02.05.2024, яким на виконання постанови поновлено ОСОБА_1 на посаді вчителя української мови та літератури з неповним навантаження (9 годин) з 31.08.2022 р., однак такий не містить інформації в якій філії ОСОБА_9 мала б читати уроки замість ОСОБА_7 , а також такий наказ не був доведений до відома ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 29 КЗпП України, роботодавець зобов`язаний до початку роботи ознайомити працівника з правилами внутрішнього трудового розпорядку, роз`яснити права й обов`язки, забезпечити необхідними для роботи засобами.

При цьому, документальних доказів ознайомлення позивача з правилами внутрішнього трудового розпорядку відповідача, посадової інструкцією по посаді матеріали справи не містять.

З наведеного слід дійти висновку, що формальне поновлення ОСОБА_1 на посаді вчителя української мови та літератури з неповним навантаження (9 годин) з 31.08.2022 р відбулось з порушенням вимог чинного трудового законодавства.

На підтвердження порушення вимог трудового законодавства під час виконання судового рішення про поновлення ОСОБА_1 на роботі, відділ освіти, культури, розвитку туризму, молоді та спорту Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області листом від 31.05.2024 №01-19/295 та від 06.06.2024 №01-19/309 повідомив ОСОБА_1 про те, що згідно наказу №52-к від 02.05.2024 вона має бути поновлена на попередній посаді з наданням графіку роботи.

Наказом Відділу освіти, культури, розвитку туризму, молоді та спорту Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області від 09 січня 2025 року №01-21/2 «Про результати службового розслідування» прийнято до відома акт комісії з проведення службового розслідуваня від 09 січня 2025 року до директора Задвірнянського ОЗЗСО І-ІІІ ступенів Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області Максиміва А.С. та застосовано до нього стягнення у вигляді догани, вказано на недопустимість вчинення у подальшому будь-яких правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що без фактичного допуску ОСОБА_1 до виконання своїх попередніх обов`язків, які вона виконувала до її звільнення, відповідач був позбавлений вимагати від неї виконання тих обов`язків, які на неї не покладались.

Таким чином, суд вважає, що наказ про накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення за прогул, не можна вважати таким, що виданий з дотриманням вимог трудового законодавства.

Суд також звертає увагу на те, що у Наказі №61-к від 04.06.2024 підставою для його видачі вказано подання завідувача Полтвівської філії Стецюри Г.Є. (без вказівки на дату), однак матеріали справи не містять жодного подання, яке могло б бути підставою для винесення вказаного наказу. Наявна у матеріалах справи доповідна записка від 03.06.2024 не є тотожним поняттю подання, оскільки мають різну правову природу. Акт про відсутність ОСОБА_1 на робочому місці теж не міг бути підставою для відповідного наказу, оскільки не містить вказівки на дату його складення. Окрім того, Наказ №61-к від 04.06.2024 підписаний директором школи А. Максимів, в той час як ОСОБА_10 є директором Задвірнянського опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено ст.15 ЦК України. Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання.

Зміст конституційного права особи на звернення до суду за захистом своїх прав визначений ст.16 ЦК України, відповідно до приписів якої, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, при цьому, способами захисту цивільних прав і інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що в разі заперечення працівника (позивача) щодо вчинення дисциплінарного проступку, факт його вчинення (порушення трудової дисципліни та винність дій працівника) повинен бути доведений роботодавцем (відповідачем).

Однак, представник відповідача в судовому засіданні факт порушення трудової дисципліни та винність позивача, обізнаність позивача у поновленні його на роботі з фактичним допуском до виконання своїх попередніх обов`язків не довів належними та допустимими доказами.

За вказаних обставин, суд вважає доводи позивача обгрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, а тому Наказ №61-к від 04.06.2024 про звільнення ОСОБА_1 є незаконним та підлягає скасуванню.

Ураховуючи незаконність звільнення позивачки з посади вчителя української мови з неповним навантаженням (9 годин), вона підлягає поновленню на посаді вчителя української мови та літератури з неповним навантаженням (9 годин) з 05 червня 2024 року із виплатою середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Таким чином, позовні вимоги в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі на посаді на посаді вчителя української мови та літератури з неповним навантаженням (9 годин) з 05 червня 2024 року також підлягають задоволенню.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу (частина друга статті 235 КЗпП України).

За загальним правилом пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року із змінами (далі Порядку), середня заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, які передували події звільнення працівника з роботи. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в постанові №13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 червня 2024 року в справі № 367/569/23 (провадження № 61-4703св24) зазначено, що: «cуми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як заборгованість із заробітної плати та/або середній заробіток за час вимушеного прогулу, обчислюється без віднімання сум податків і зборів. Податки і збори із присудженої за рішенням суду суми заробітної плати та середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із цієї суми при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума зменшується на суму податків і зборів. При цьому відрахування податків і обов`язкових платежів із середнього заробітку за час вимушеного прогулу не погіршує становище працівника, якого поновлено на роботі, оскільки за цей період у разі перебування на посаді працівник отримував би заробітну плату, із якої також відраховувались би податки і збори. Відповідно до підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу (за загальним правилом 18 відсотків). Таким чином, якщо юридична особа відшкодовує (виплачує) на користь фізичної особи середній заробіток за час вимушеного прогулу, то ця особа, виступаючи щодо такої фізичної особи податковим агентом, зобов`язана (у випадках, передбачених ПК України) утримати і перерахувати податок із суми такого доходу. Аналогічний правовий висновок зроблений Верховним Судом у подібних правовідносинах у постановах від 18 липня 2018 року у справі № 359/10023/16-ц та від 07 жовтня 2020 року у справі № 523/14396/19».

У даній справі встановлено, що ОСОБА_1 звільнена з роботи 04 червня 2024 року незаконно з вини роботодавця. Ці обставини доведені позивачем належними, допустимими та достовірними доказами.

Згідно довідки №01-19/156 від 11.03.2025 встановлено, що середньоденна заробітна плата на посаді вчителя української мови та літератури з неповним навантаження (9 годин) Полоницької філії І-ІІ ступенів Задвірнянського ОЗЗСО І-ІІІ ступенів Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області становить 267 грн. 24 коп.

Отже, з урахуванням тривалості вимушеного прогулу з дня звільнення (04.06.2024) позивачки з роботи до ухвалення рішення про поновлення (24 червня 2025) 275 робочих днів, середній заробіток за весь час вимушеного прогулу становить 73 491 грн. (267,24 грн. * 275 р.д. = 73 491 грн.). Розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який підлягає стягненню з відповідача у користь позивача, визначений судом без утримання встановлених законом податків та інших обов`язкових платежів.

Щодо відшкодування моральної шкоди, то суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 237-1КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

За частиною першоюстатті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

З усією очевидністю вбачається, що ОСОБА_1 внаслідок її незаконного звільнення (порушення права на працю) завдано моральної шкоди, яка виразилася у душевних стражданнях через позбавлення її роботи і заробітної плати як джерела для існування, необхідності звернення до суду для захисту порушених прав, а тому суд, враховуючи характер та обсяг завданих позивачу моральних страждань, враховуючи вимоги розумності, виваженості та справедливості, вважає, що позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню частково шляхом стягнення з відповідача на користь позивача у відшкодування завданої моральної шкоди 5 000 грн., а в решті вимог про відшкодування моральної шкоди слід відмовити, оскільки заявлений розмір моральної шкоди, на переконання суду, належним чином не доведений та не підтверджується жодними належними доказами, а додані позивачем листки непрацездатності не підтверджують наявність причинно-наслідкового зв`язку.

Згідно з вимогами п.4 ч. 1 ст.430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та в частині присудження виплати заробітної плати.

Керуючись ст. 43 Конституції України, ст. 2, 21, 40, 43, 51, 170, 235, 237, 252 КЗпП України, ст.ст. 6, 12, 13, 18, 141, 263-265, 354, 430 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Задвір`янського опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області, за участю третьої особи ОСОБА_2 , про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, оплату вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди - задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати наказ Задвір`янського опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області №61-к від 04 червня 2024 року «Про звільнення ОСОБА_1 ».

Поновити ОСОБА_1 на посаді вчителя української мови та літератури з неповним навантаженням (9 годин) з 05 червня 2024 року в Полоницькій філії Задвір"янського ОЗЗСО І-ІІІ .

Стягнути з Задвір`янського опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 73 491 грн., з вирахуванням з цієї суми обов`язкових платежів та зборів.

Стягнути з Задвір`янського опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5000 гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Задвір`янського опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області в користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір в розмірі 4969 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Повне судове рішення буде складено 25.06.2025.

Відомості про учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , р.н. РНОКПП НОМЕР_2 АДРЕСА_1 .

Відповідач Задвір`янський опорний заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області с. Задвір`я вул. Героїв Майдану Золочівський район Львівська область.

Третя особа: ОСОБА_2 АДРЕСА_2 .

Суддя М. В. Бакаїм