Провадження № 2/185/1246/25
27 червня 2025 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі : головуючого судді Юдіної С.Г., за участю секретаря Мінарської О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди, суд -
В провадженні Павлоградського міськрайонного суду перебуває зазначена вище цивільна справа.
Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін.
До Павлоградського міськрайонного суду від представника відповідача ОСОБА_2 надійшло клопотання про обов`язкову явку позивача у розгляді справи, витребування доказів. А саме просить витребувати у позивача : первинну довідку МСЕК, розрахунок моральної шкоди, яку позивач заявляє до стягнення; документи, що свідчать про виконання вимог Індивідуальної програми реабілітації позивача. У КЗ «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи ДОР» просила витребувати документи, що свідчать про виконання вимог Індивідуальної програми реабілітації позивача. Крім того у відзиві на позов представник відповідача просила зобов`язати позивача подати заяву свідка по суті поставлених питань.
Вирішуючи питання за клопотанням представника відповідача, суд зазначає наступне.
Згідно зі ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
На підставі частин 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Зважаючи на закріплений принцип змагальності в судовому процесі, вільне використання сторонами наданих прав для доказування своєї правової позиції, враховуючи, зміст позовних вимог, позицію сторін у справі, суд не вбачає підстав для визнання явки позивача обов`язковою для надання суду пояснень з приводу обставин, зазначених у позовній заяві або з`ясування інших обставин, враховуючи позицію позивача, яку він виклав в позові.
За таких обставин, клопотання представника відповідача про обов`язкову явку позивача залишити без задоволення.
Щодо клопотання представника відповідача про витребування доказів.
Згідно з частинами 1 та 2 статті 77 ЦПК України належними є докази, якімістять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.
Однією з основних засад цивільного судочинства є принцип верховенства права.
Враховуючи, що на позивача законом не покладено обов`язку надавати розрахунок розміру моральної шкоди, відсутні підстави для витребування такого розрахунку. Крім того, позовна заява містить детальний виклад обставин з яких виходив позивач при визначенні розміру моральної шкоди.
Вивчивши клопотання, суд доходить висновку, що представник відповідача не надав достатньо доказів щодо неможливості отримання таких доказів в позасудовому порядку, а також не навів переконливого обґрунтування того, що можуть підтвердити чи спростувати витребувані докази.
Щодо зобов`язання позивача надати відповідь на питання.
Статтею 93 ЦПК України передбачено письмове опитування учасників справи як свідків.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 93 ЦПК України учасник справи має право поставити в першій заяві по суті справи, що ним подається до суду, не більше десяти запитань іншому учаснику справи про обставини, що мають значення для справи.
Учасник справи, якому поставлено питання позивачем, зобов`язаний надати вичерпну відповідь окремо на кожне питання по суті. На запитання до учасника справи, який є юридичною особою, відповіді надає її керівник або інша посадова особа за його дорученням.
Відповіді на запитання подаються до суду учасником справи - фізичною особою, керівником або іншою посадовою особою юридичної особи у формі заяви свідка не пізніш як за п`ять днів до підготовчого засідання, а у справі, що розглядається в порядку спрощеного провадження, - до першого судового засідання. Копія такої заяви свідка у той самий строк надсилається учаснику справи, який поставив письмові запитання.
Позиція позивача по справі детально викладена у позовній заяві, зокрема зроблений докладний опис обставин по справі, негативних змін у житті позивача, спричинених нещасним випадком на виробництві. Тому особиста присутність позивача у судовому засіданні не є необхідною, як і його допит, як свідка, в порядку статті 93 ЦПК України.
Крім того, спрощене провадження, як і загальне позовне провадження спрямовані на всебічний, повний та об`єктивний розгляд справи з дослідженням всіх наданих сторонами доказів, вивченням всіх заяв сторін по суті справи, тобто спрощене провадження не є провадженням, в якому розглядаються безспірні вимоги. Отже, відповідач не позбавлений можливості викласти свої доводи, аргументи, міркування, заперечення у письмових заявах по суті справи, не позбавлений можливості надавати суду свої докази на спростування вимог позивача у строки визначені судом або законом, та в повній мірі користується правами, передбаченими ЦПК України.
За змістом статей 81, 83 ЦПК України, позивач зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.
Позивачем додані до позовної заяви письмові докази, що підтверджують обставини, на які він посилається у позовній заяві, а саме, роботу позивача на підприємстві відповідача, складення відповідачем акту за формою П-4 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, встановлення позивачу висновком МСЕК інвалідності, стійкої втрати професійної працездатності внаслідок професійного захворювання.
Як визначено постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у справі № 210/3177/17, право працівника на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок професійного захворювання, настає з дня встановлення йому МСЕК стійкої втрати працездатності.
Таким чином, факт встановлення позивачу стійкої втрати працездатності висновком МСЕК вже є підставою для відшкодування йому моральної шкоди.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 27,274, 277, 279 ЦПК України, суд
Клопотання представника відповідача Трифонової Д.І. про обов`язкову явку позивача, витребування доказів та зобов`язання позивача надати відповіді на питання залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання і оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя С. Г. Юдіна