Справа № 645/4285/25
Провадження № 2/645/2363/25
У Х В А Л А

іменем України

03 липня 2025 року м. Харків

Суддя Немишлянського районного суду м.Харкова Шарко О.П., розглянувши матеріали позовної заяви Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості-

В С Т А Н О В И В :

Позивач Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить суд про стягнення заборгованості за кредитними договорами у загальному розмірі 50171 грн.60 коп.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку, що вона не відпов дає вимогам ст. ст.175,177ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір», а саме - не правильно сплачено судовий збір.

Так, згідно доданої до позовної заяви платіжної інструкції № 18 від 20.06.2025 року, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн. на рахунок Зачепілівського районного суду Харківської області, але вказаний позов пред`явлено на розгляд до Немишлянського районного суду м.Харкова.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно положень ч. 1 ст. 184 ЦПК України позов пред`являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору в установлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За загальними правилами цивільного судочинства судовий збір належить до судових витрат, які несуть суди усіх рівнів, коли розглядають позовну заяву, апеляційну, касаційну скаргу чи заяву про перегляд судових рішень Верховним Судом України.

Обов`язок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір це процесуальний обов`язок, визначений нормами процесуального права.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998, «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 (п. 53), відповідно до якого право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Оскільки, дана позовна заява не відповідає вимогам ст.ст.175,177ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір», то згідност.185 ЦПК України, її необхідно залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем даної ухвали.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.175,177,185 ЦПК України,ЗУ «Просудовий збір» суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості -залишити без руху.

Надати строк для усунення вказаних протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання ухвали у встановлений строк, позовна заява буде їй повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Немишлянського районного суду О. П. Шарко