УХВАЛА

01 липня 2025 року

м. Київ

справа № 725/6048/24

провадження № 61-7454ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Чернівецького апеляційного суду від 22 квітня 2025 року у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 30 січня 2025 року в задоволенні позову ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 22 квітня 2025 року апеляційну скаргу ТОВ «Кредитні ініціативи» задоволено.Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівців від 30 січня 2025 року скасовано. Позов ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на корить ТОВ «Кредитні Ініціативи» заборгованість за кредитним договором від 23 червня 2006 року № 1635 в розмірі 250 171,82 долар США. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

12 червня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Чернівецького апеляційного суду від 22 квітня 2025 року, залишити в силі рішення Шевченківського районного суду м. Чернівців від 30 січня 2025 року або закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду у зв`язку з істотними процесуальними порушеннями.

Касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження.

ОСОБА_1 порушено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення з посиланням на те, що строк пропущений з поважних причин, оскільки в судовому засідання суду апеляційної інстанції заявник він участі не приймав, а копію оскаржуваної постанови апеляційного суду отримав 13 травня 2025 року, на підтвердження чого надає копію заяви про ознайомлення з матеріалами справи та видачу копій судових рішень судів попередніх інстанцій з відміткою про отримання.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень повний текст постановиЧернівецького апеляційного суду від 22 квітня 2025 року складено 25 квітня 2025 року та 28 квітня 2025 року забезпечено надання загального доступу.

Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Тобто відлік строку на касаційне оскарження процесуальний закон визначає таким чином: протягом тридцяти днів з дня його проголошення або протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України встановлено, що до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.

Європейський суд з прав людини, зокрема, у рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року (заява № 3236/03) вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності судового рішення.

Оскільки до відкриття касаційного провадження Верховний Суд позбавлений можливості здійснити перевірку своєчасного направлення судом апеляційної інстанції засобами поштового чи електронного зв`язку копії оскаржуваного рішення, а отже ОСОБА_1 має підтвердити, що суд апеляційної інстанції всупереч статті 272 ЦПК України не вручив йому копії оскаржуваного судового рішення або навести доводи щодо наявності перешкод в отриманні постанови апеляційного суду з часу складення її повного тексту - 28 квітня 2025 року.

Таким чином надана копія заяви до суду першої інстанції про ознайомлення з матеріалами справи та видачу копій рішень судів попередніх інстанцій з відміткою про отримання та наведені доводи заявника не може бути визнана доказом існування поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною третьою статті 393 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, встановлених процесуальним законом, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. Протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Також, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги заявником не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених законом порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

ОСОБА_1 не сплачено судовий збір за подання касаційної скарги та заявлено клопотання про зменшення розміру судового збору за подання касаційної скаргиз посиланням на те, що у зв`язку з війною в Україні він перебуває у складному фінансовому становищі, що унеможливлює повну сплату судового збору у розмірі 174 045,72 грн, оскільки доходи за 2024 року та перший квартал 2025 року у нього відсутні, а діяльність ФОП припинено. Також вказує, що на його утриманні знаходиться донька ОСОБА_2 . Заявник вказує, що може сплатити 10 000,00 грн

На підтвердження зазначеного надано відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків від 23 травня 2025 року № 2412-25-13752, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формування, договір між батьками щодо здійснення батьківських прав, визначення місця проживання дитини, витяг з реєстру територіальної громади від 23 травня 2025 року, довідка про склад сім`ї від 05 вересня 2024 року.

Відповідно до положень пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», частини першої статті 136 ЦПК України, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Пунктом 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови що предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

За правилами частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» та частини третьої статті 136 ЦПК України суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цих статей.

Особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Європейський суд з прав людини виходить з того, що судовий збір має бути «розумним», тобто таким, що, з урахуванням фінансового положення заявника, може бути ним сплачений. Адже невиправдано великий його розмір, який не враховує фінансове положення заявника, а розраховується на основі певного відсотка від суми, що є предметом розгляду справи, може бути розцінений як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя. Зокрема, така позиція була викладена у справі «Георгел і Георгета Стоїческу проти Румунії» (рішення від 26 липня 2011 року).

Крім того Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Особливо це стосується порушення заявником процедури касаційного провадження.

У той же час, гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду.

При вирішенні питання про відстрочення, розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

Враховуючи, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, приймаючи до уваги те, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, взявши до уваги значний розмір судового збору, який підлягає сплаті за подання касаційної скарги (174 045,72 грн), рішення Конституційного Суду від 20 січня 2025 року № 2 р(ІІ/2025), відповідно до якого окремий припис підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» не відповідає Конституції України, та прийнятий Верховною Радою України 18 червня 2025 року Закон № 13192 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення порядку розподілу судових витрат та судового збору», відповідно до якого граничний розмір судового збору за подання касаційної скарги фізичною особою до Верховного Суду становить 30 280,00 грн, суд касаційної інстанції вважає за можливе зменшити розмір судового збору за подання касаційної скарги у цій справі до 30 280,00 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерському районі, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.

На підтвердження сплати судового збору у розмірі 30 280,00 грннеобхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. Неусунення недоліків касаційної скарги є підставою для її повернення.

Враховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про зменшення розміру судового збору задовольнити частково.

Зменшити до 30 280,00 грн розмір судового збору за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Чернівецького апеляційного суду від 22 квітня 2025 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Чернівецького апеляційного суду від 22 квітня 2025 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків касаційної скарги строк до 17 липня 2025 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настають наслідки, передбачені процесуальним законом.

З метою об`єктивного встановлення обставин та правильного вирішення питання щодо відкриття касаційного провадження, запропонувати Шевченківському районному суду м. Чернівців направити на електронну адресу Верховного Суду з посиланням на номер справи та номер провадження (№ 61-7454ск25) інформацію щодо наявності у матеріалах цивільної справи № 725/6048/24 доказів направлення (вручення) ОСОБА_1 (його представнику) копії постанови Чернівецького апеляційного суду від 22 квітня 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Синельников