Справа № 308/387/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20 червня 2025 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого Собослоя Г.Г.,

суддів: Кожух О.А., Мацунича М.В.,

розглянувши в місті Ужгороді, в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Сулима Вадим Володимирович, на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 січня 2025 року у справі № 308/384/25 за заявою ОСОБА_1 , де заінтересована особа відділ ДРАЦС у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України,

в с т а н о в и л а:

Заявниця ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Сулима В.В., у січні 2025 року звернулася до суду з заявою, в якій просила встановити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на окупованій території (м. Сімферополь, Автономна Республіка Крим).

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 24 січня 2025 року заяву ОСОБА_1 , де заінтересована особа відділ ДРАЦС у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України визнано неподаною та повернуто заявнику.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Сулима В.В., оскаржила таку в апеляційному порядку, оскільки вважає, що така суперечить вимогам цивільно-процесуального кодексу. Зазначає, що залишивши, заяву ОСОБА_1 без руху, судом не визначено у який спосіб заявниця повинна усунути недоліки. Вважає, що вимоги до заяви, визначені статтями 297 і 217 ЦПК України вона дотрималася. Вказує на те, що суд не вправі через неподання доказів залишати заяву без руху та повертати заявнику. Аналіз поданих сторонами доказів здійснюється судом за результатами розгляду справи по суті, а не на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України розгляд справи судом апеляційної інстанції проведено без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частинами 1, 2, 3 ст. 317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Установлено, що у січні 2025 року ОСОБА_1 подала до суду першої інстанції заяву про встановлення факту народження дитини відповідно до ст. 317 ЦПК України, у якій зазначала, що вона є рідною бабусею ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сімферополь (тимчасово окупована територія АР Крим), що підтверджується:

1. Свідоцтвом про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданого 17 квітня 2024 року т.з. "Красногвардійським районним відділом запису актів цивільного стану департаменту записи актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим". Згідно вказаного свідоцтва, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , є батьком ОСОБА_2 , а ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 його матір`ю (а.с.13-16).

2. Свідоцтвом про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виданого Красногвардійським відділом РАЦС Республіки Крим 9 листопада 1994 року. Згідно вказаного свідоцтва ОСОБА_5 є матір`ю ОСОБА_3 (а.с.12).

На підтвердження відомостей про те, що батьки ОСОБА_2 є громадянами України, заявниця додала копії:

1.паспорту громадянина України № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , виданого 31 жовтня 2019 року (а.с.18, 19).

2.паспорту громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_4 , номер НОМЕР_2 , виданого 29 травня 2029 року (а.с.17).

Зазначена у додатку до заяви копія свідоцтва про шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в матерілах справи відсутня, в тому числі у «Електронному суді».

Ухвалою від 10 січня 2025 року суд першої інстанції залишив позовну заяву без руху, з підстав, що додані до заяви документи не підтверджують того, що батьки ОСОБА_2 є громадянами України, так як в копії свідоцтва про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданого 17 квітня 2024 року т.з. "Красногвардійським районним відділом запису актів цивільного стану департаменту записи актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим" батьками дитини вказано громадянина російської федерації ОСОБА_3 та громадянку російської федерації ОСОБА_6 , а не громадяни України, паспортні документи яких додано до заяви.

На виконання ухвали суду першої інстанції представником заявниці подано до суду заяву про усунення недоліків, до якої додано паспортні документи громадян російської федерації ОСОБА_2 та ОСОБА_6 (російською) й вказано, що ці особи є громадянами України, так як їхні паспортні дані збігаються.

Разом з тим, суд першої інстанції зауважив, що за збігом анкетних даних паспортів громадян України та російської федерації вищевказаних осіб суд не може ідентифікувати їх як громадян України, у зв`язку з чим визнав заяву про встановлення факту неподаною та повернув заявниці.

Однак, з таким висновком суду колегія суддів не може погодитися з наступних мотивів.

Зміст заяви про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, регулюється ст. 318 ЦПК України.

Відповідно до ст. 318 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено:

1) який факт заявник просить встановити та з якою метою;

2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт;

3) докази, що підтверджують факт (ч. 1).

До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів ( ч. 2).

Колегія суддів погоджується із доводами апелянта, що при вирішенні питання про відкриття провадження в справі суд не може надавати оцінку достатності або недостатності всіх обставин справи, наявності або відсутності доказів. Такі обставини не можуть виступати підставами для залишення заяви без руху та повернення такої.

Крім цього, слід зауважити, що у відповідності до частини другої статті 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження, з метою з`ясування обставин справи, суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази.

У даному випадку внук заявниці ОСОБА_2 , був народжений на тимчасово окупованій території України, його батьки проживають на тимчасово окупованій території АР Крим і не мають можливості зареєструвати факт народження дитини відповідно до вимог законодавства України, наслідком чого і стало звернення до суду з даною заявою на підставі ст. 317 ЦПК України

Заявницею надано відповідні докази, що підтверджують факт народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України (м. Сімферополь, АР Крим), також надано відповідні докази того, що його батьками є - батько ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та мати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Колегія суддів також звертає увагу, що відповідно до ч. 4 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», примусове автоматичне набуття громадянами України, які проживають на тимчасово окупованій території, громадянства Російської Федерації не визнається Україною та не є підставою для втрати громадянства України.

Згідно до ч.3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (зі змінами, внесеними згідно із Законом № 2217-IX від 21.04.2022), будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акту цивільного стану.

Суддя суду першої інстанції не врахував вищенаведені обставини та дійшов до помилкового висновку про наявність підстав для визнання заяви неподаною та повернення її заявнику.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне ухвалу суду скасувати, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Сулима Вадим Володимирович, - задовольнити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 січня 2025 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 20 червня 2025 року.

Головуючий:

Судді: