Справа № 527/3365/24
провадження 2/527/162/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2025 року м.Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Свістєльнік Ю.М.,

при секретареві судового засідання - Мороз Ю.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Глобине в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , який подано представником позивача - ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, як орган опіки та піклування, Служба у справах дітей Автозаводської районної адміністрації Кременчуцького району Полтавської області про визначення місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

26.11.2024 року представник позивача звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування наданого позову вказала, що позивач з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано за рішенням суду. Під час перебування у шлюбі в них народилася дитина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказала, що з відповідача стягуються аліменти на утримання сина, однак відповідач аліменти не сплачує, життям дитини не цікавиться та по аліментах утворився борг який станом на 01.09.2024 року складає 211088,47 грн. Після розірвання шлюбу і по теперішній час дитина постійно проживає з матір`ю за однією адресою, яка працює та забезпечує дитину. Позивач звернулася до відповідача з проханням надати письмову згоду на зміну місця реєстрації дитини, оскільки вона уклала новий шлюб та бажає змінити місце реєстрації, однак відповідач відмовив у наданні такої згоди. Оскільки, між сторонами виник спір щодо місця проживання дитини та із урахуванням того, що позивач на даний час самостійно виховує та утримує сина, просила визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_4 разом із матір`ю - позивачем у справі.

У судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду справи, направили суду заяву з проханням справу розглядати за їх відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи, направив до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутності, вказав, що не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Представник третьої особи Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, як органу опіки та піклування в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи, направив до суду заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності представника.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Автозаводської районної адміністрації Кременчуцького району Полтавської області в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що сторони у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9 на звороті).

Рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука від 04 жовтня 2018 року шлюб між сторонами розірваний (а.с.10).

Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 17.03.2018 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_4 (а.с.12).

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 24.09.2024 року заборгованість станом на серпень 2024 року становить 211088,47 грн. (а.с.12 на звороті - 13).

У зв`язку із тим, що сторони разом не проживають, між ними виник спір щодо визначення місця проживання дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Згідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України та ч. 1 ст. 160 СК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно.

Статтею 161 СК України визначено, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини.

Відповідно до принципу 6 Декларації про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучатися зі своєю матір`ю.

Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Пунктом 1 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини).

Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою.

Згідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Частиною 4 статті 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Як вбачається з висновку про визначення місця проживання малолітньої дитини, діючи в інтересах дитини, орган опіки і піклування Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, вважає за недоцільне визначити місце проживання дитини з одним з батьків, оскільки відсутні об`єктивні підстави,, які свідчать про наявність спору між батьками з цього приводу.

Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них дитина залишається, суд, виходячи з рівності прав та обов`язків батька й матері щодо дитини, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітнього. При цьому суд ураховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дитини і турботу про неї, його вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дитини.

Враховуючи, що позивач займається вихованням малолітнього сина, піклується про нього, має всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, із урахуванням віку дитини, суд вважає, що на даний час проживання малолітнього сина з матір`ю, яка фактично проживає з ним, буде відповідати саме інтересам дитини, яка потребує постійного догляду та турботи й позитивно сприятиме його розвитку як психологічному так і фізичному.

Крім цього, визначення місця проживання дитини разом із матір`ю, не позбавляє батька права на особисте спілкування з дитиною та прийняття участі у його вихованні.

Таким чином, враховуючи, що на даний час визначення місця проживання дитини разом з матір`ю відповідає інтересам дитини, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог.

В зв`язку з задоволенням основної вимоги, на підставі ст. 141 ЦПК України, задоволенню підлягає вимога про стягнення судового збору з відповідача, який позивачем сплачено при подачі позову.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати пов`язані з наданням професійної правничої допомоги.

Визначення поняття судових витрат наведено у статті 133 Цивільного процесуального кодексу України, передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Так, позивачем надано договір про надання правової допомоги від 09.09.2024 року, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, ордер на надання правничої (правової) допомоги, акт виконаних робіт від 24.11.2024 року, рахунок суми гонорару за надану правничу допомогу та квитанцію №241124-1 (а.с.16 на звороті - 20).

Таким чином, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що матеріали справи містять докази понесення позивачем на правничу допомогу адвоката витрат в розмірі 8500 грн.

На підставі ст.ст. 19, 141, 142, 160, 161 СК України, суд керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 200, 206, 259, 263-265, 268 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 , який подано представником позивача - ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, як орган опіки та піклування, Служба у справах дітей Автозаводської районної адміністрації Кременчуцького району Полтавської області про визначення місця проживання дитини - задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 8500 грн. та судовий збір у сумі 968,96 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ).

Представник позивача: ОСОБА_6 (адреса: АДРЕСА_2 ).

Відповідач: ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: Полтавська область, Кременчуцький район, с. Весела Долина, рнокпп: НОМЕР_2 ).

Третя особа: Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, як орган опіки та піклування (місцезнаходження: 39600, Полтавська область, м. Кременчук, площа Перемоги, буд. №2, ).

Третя особа: Служба у справах дітей Автозаводської районної адміністрації Кременчуцького району Полтавської області (місцезнаходження: 39600, Полтавська область, м. Кременчук, пров. Квітки Цісик, буд. 38, ).

Суддя Ю. М. Свістєльнік