УХВАЛА

23 червня 2025 року

м. Київ

справа № 203/2858/18

провадження № 61-6473ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Ситнік О. М., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Рибіна Ірина Володимирівна, на рішення Кіровського районного суду

м. Дніпропетровська та постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 квітня 2025 року в справі за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи - ОСОБА_2 , правонаступником якого є ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , правонаступником якого є ОСОБА_5 , Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування декларації про готовність об`єкта до експлуатації, визнання договору іпотеки недійсним, скасування записів про право власності, усунення перешкод у користуванні майном,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року Дніпровська міська рада звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування декларації про готовність об`єкта до експлуатації, визнання договору іпотеки недійсним, скасування записів про право власності, усунення перешкод у користуванні майном.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 березня 2020 року позов Дніпровської міської ради задоволено частково.

Витребувано з незаконного володіння ОСОБА_1 на користь Дніпровської міської ради нежитлове приміщення №1 у житловому будинку літ. А-2 на 2 поверсі (1 - коридор, 2 - коридор, 3 - комора, 4 - приміщення, 5 - приміщення, 6 - побутова) загальною площею 47,4 кв. м, розташоване за адресою по АДРЕСА_1 .

Скасовано внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про право власності: від 31 липня 2012 року №; від 04 березня 2013 року №; від 13 квітня 2016 року №.

У задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 22 липня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Кіровського районного суду

м. Дніпропетровська від 26 березня 2020 року скасовано, ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Постановою Верховного Суду від 21 липня 2021 року касаційну скаргу Дніпровської міської ради задоволено частково. Постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 липня 2020 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 16 квітня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 березня 2020 року в частині скасування внесених до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів про право власності: від 31 липня 2012 року №;

від 04 березня 2013 року №; від 13 квітня 2016 року № та в частині розподілу судових витрат - скасовано та у скасованій частині ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні вказаних позовних вимог.

В іншій оскаржуваній частині рішення Кіровського районного суду

м. Дніпропетровська від 26 березня 2020 року залишено без змін.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

19 травня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Рибіна І. В. через підсистему «Електронний Суд» подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська та постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 квітня 2025 року.

У касаційній скарзі заявник просить суд касаційної інстанції скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Ухвалою Верховного Суду від 22 травня 2025 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Рибіної І. В. залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме для сплати судового збору.

Вимоги вказаної ухвали представник заявника виконала.

У частині першій статті 394 ЦПК Українипередбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження

(про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставою касаційного оскарження судових рішень представник заявника зазначає пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, а саме суди застосували норми матеріального права без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 29 жовтня 2018 року у справі № 612/553/15-ц, від 20 березня

2019 року у справі № 521/8368/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі

№ 487/10132/14, від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14, від 12 лютого 2020 року у справі № 811/1640/17, від 14 квітня 2020 року у справі № 522/21717/17, від 18 березня 2020 року у справі № 199/7375/16-ц, від 20 травня 2020 року у справі № 199/8047/16-ц, від 02 листопада 2021 року у справі № 925/1351/19, від 11 січня 2022 року у справі № 5023/5847/11, від 26 січня 2023 року у справі № 203/4557/18, від 10 травня 2023 року у справі № 199/8392/16, від 18 вересня 2024 року у справі № 751/1620/23, від 04 квітня 2024 року у справі № 11 грудня 2024 року у справі

№ 523/6336/16, від 18 вересня 2024 року у справі № 751/1620/20.

Також представник заявника вважає, що суд апеляційної інстанції порушивши норми процесуального права, розглянув справу неповноважним складом суду (пункт 1 частини першої статті 411 ЦПК України).

Представник заявника просить суд касаційної інстанції зупинити виконання рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 березня 2020 року, яке залишено без змінпостановою Дніпровського апеляційного суду

від 16 квітня 2025 року в частині витребування з незаконного володіння

ОСОБА_1 спірного майна, до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Клопотання обґрунтовано тим, що у випадку виконання судових рішень до моменту завершення касаційного розгляду, поворот виконання у разі його повного або часткового скасування буде утрудненим та/або неможливим, на підтвердження вказаного надає копію постанови про відкриття виконавчого провадження

від 20 травня 2025 року № НОМЕР_1.

Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

У частині восьмій статті 394 ЦПК України передбачено, що за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Відповідно до частини першої статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Отже, метою вирішення питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії є недопущення порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів особи, яка подала касаційну скаргу та інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку з виконанням (дією) судового рішення.

Клопотання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має бути мотивованим та містити обґрунтовані підстави для зупинення виконання/дії судового рішення, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Колегія суддів вважає за необхідне задовольнити клопотання представника заявника про зупинення виконання рішення Кіровського районного суду

м. Дніпропетровська від 26 березня 2020 року, яке залишено без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 16 квітня 2025 року в частині витребування майна з чужого незаконного володіння до закінчення його перегляду в касаційному порядку, оскільки заявником доведено, що зупинення виконання оскаржуваних рішень може спричинити несприятливі наслідки для сторін.

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу (частина восьма статті 394 ЦПК України).

Касаційна скарга подана у визначений законом строк та оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, зокрема містять підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

З огляду на викладене, касаційний суд дійшов висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.

Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Рибіна Ірина Володимирівна, на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська та постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 квітня 2025 року.

Витребувати із Центрального районного суду міста Дніпра цивільну справу

№ 203/2858/18 за позовом Дніпровської міської ради до

ОСОБА_1 , треті особи - ОСОБА_2 , правонаступником якого є ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , правонаступником якого є ОСОБА_5 , Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування декларації про готовність об`єкта до експлуатації, визнання договору іпотеки недійсним, скасування записів про право власності, усунення перешкод у користуванні майном.

Зупинити виконання рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська

від 26 березня 2020 року, яке залишено без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 16 квітня 2025 року в частині витребування майна з чужого незаконного володіння до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, що не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

О. М. Ситнік

І. М. Фаловська