Справа № 185/5858/25
Провадження № 2-н/185/690/25
У Х В А Л А

25 червня 2025 року суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Головін В.О., розглянувши заяву Комунального підприємства «Павлоградтеплоенерго» Павлоградської міської ради про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію з ОСОБА_1 , ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В :

Комунальне підприємство «Павлоградтеплоенерго» Павлоградської міської ради звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за період з 01.11.2024 р. по 01.05.2025р.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 541 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Згідно частин 1, 4 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Частинами 1,2 ст. 544 ЦК України встановлено, що боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Якщо один із солідарних боржників не сплатив частку, належну солідарному боржникові, який у повному обсязі виконав солідарний обов`язок, несплачене припадає на кожного з решти солідарних боржників у рівній частці.

Виходячи з аналізу наведених норм, враховуючи неподільність предмета зобов`язання при солідарному стягненні, право регресної вимоги у солідарних боржників, суд вважає, що у випадку наявності підстав для відмови у видачі судового наказу відносно одного з солідарних боржників, відсутні підстави для видачі наказу відносно другого боржника, оскільки таким шляхом суд змінює порядок стягнення, визначений заявником при подачі заяви, що є недопустимим в наказному провадженні.

Як вбачається з заяви про видачу судового наказу, адреса боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 вказана АДРЕСА_1 .

В порядку ч. 5 ст. 165 ЦПК України, суд звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника.

Згідно довідки Відділу реєстрації та обліку громадян виконавчого комітету Павлоградської міської ради від 09.06.2025 року № 1467 на запит суду про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що дана особа зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 р. по теперішній час.

Згідно довідки Відділу реєстрації та обліку громадян виконавчого комітету Павлоградської міської ради від 09.06.2025 року № 969 на запит суду про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника ОСОБА_1 , дата народження невідома, встановлено, що відповідно до наявних у Відділі реєстрації та обліку громадян виконавчого комітету Павлоградської міської ради Дніпропетровської області реєстраційних обліків, станом на 09.06.2025 р. відомості про реєстрацію місця проживання відсутні.

Відповідно до ч.3,9 ст.165 ЦПК України у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу. У разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Заявник у прохальній частині заяви бажає солідарно стягнути з вказаних боржників суму заборгованості по оплаті комунальних платежів і не визначає вимоги щодо кожного з боржників, проте відсутність факту реєстрації щодо одного з них за вказаною адресою зумовлює неможливість задоволення вказаної вимоги, оскільки наявна взаємопов`язаність заявлених заявником вимог і окремий їх розгляд неможливий.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у видачі вказаного судового наказу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 165, 260, 353, 354 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Комунального підприємства «Павлоградтеплоенерго» у видачі судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання до Дніпровського апеляційного суду апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвалу не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Ухвала знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Cуддя: В. О. Головін