Справа № 758/3919/25
У Х В А Л А

27 червня 2025 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Петрова Д.В.,

при секретарі судового засідання Сідько І.О.,

за участю

представника позивача Богуцького І.О.,

представника відповідача Швидкової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Швидкової Вікторії Олександрівни про призначення судової експертизи у цивільній справі № 758/3919/25 за позовом ОСОБА_2 в особі представника адвоката Конюшко Дениса Борисовича до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП,

У С Т А Н О В И В :

В провадженні Подільського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 в особі представника адвоката Конюшко Дениса Борисовича до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП.

Від представника відповідача на адресу суду надійшло клопотання про призначення у справі судової експертизи.

Клопотання обґрунтоване тим, що сторона відповідача не погоджується зі складеним на замовлення позивача висновком щодо вартості матеріального збитку № 1071/09-24 від 11.10.2024 складеного оцінювачем ОСОБА_3 та Актом виконаних робіт № 15034 від 11.11.2024 складеного ФОП ОСОБА_4 , що містяться в матеріалах справи.

На думку представника відповідача, оцінка вартості матеріального збитку суперечить вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність».

Отже, вбачається необхідність у проведенні судової транспортно-товарознавчої та судової авто-технічної експертиз, згідно результатів яких можливо було б встановити дійсний розмір збитків.

В судовому засіданні представник позивача щодо задоволення клопотання про призначення експертизи заперечував.

Представник відповідача в судовому засіданні подане клопотання обґрунтовував та просив суд його задовольнити.

Суд, дослідивши доводи клопотання та перевіривши матеріали справи, приходить до наступного.

Частиною 1 статті 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Одними з основних засад (принципів) цивільного судочинства є змагальність сторін і диспозитивність (ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, у тому числі висновками експертів.

В силу ч. ч. 1, 2, 3 ст. 102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Згідно з ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що при прийнятті процесуальних рішень і застосуванні будь-яких процесуальних норм суд має керуватись у першу чергу основним завданням цивільного судочинства, яким є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту прав та інтересів особи.

Досягнення завдань цивільного судочинства забезпечується за допомогою реалізації його основних засад, у тому числі принципів змагальності та диспозитивності.

За правовим визначенням предметом позову є матеріальний зміст позовних вимог, який проявляється в юридичній заінтересованості позивача отримати певне матеріальне благо, щодо якого виник спір.

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи та підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Висновок експерта є доказом, який складається на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Судом призначається експертиза за відповідною заявою учасників справи для з`ясування обставин, які можуть бути встановлені лише із застосуванням спеціальних знань у сфері іншій, ніж право.

Таким чином, експертиза у справі призначається судом у разі необхідності з`ясування фактичних обставин, що становлять предмет доказування у справі.

Пунктом 1.8 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998 (в редакції чинній на момент звернення до суду) підставою для проведення експертиз відповідно до чинного законодавства є процесуальний документ (постанова, ухвала) про призначення експертизи, у якому обов`язково зазначаються реквізити, перелік питань, поставлених експерту, а також об`єкти, що підлягають дослідженню.

Разом з тим, у пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 2 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду», роз`яснено, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення даних, що входять до предмету доказування. Тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування і коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів.

Аналізуючи заявлене представником відповідача клопотання, а також підстави, з яких на думку останнього має бути проведена судова транспортно-товарознавча експертиза, суд вважає, що останнім не доведена доцільність призначення у справі судової експертизи з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 статті 113 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Згідно Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5 у редакції наказу Міністерства юстиції України 26.12.2012 №1950/5, додатковою є експертиза, якщо для вирішення питань щодо об`єкта, який досліджувався під час проведення первинної експертизи, необхідно провести додаткові дослідження або дослідити додаткові матеріли (зразки для порівняльного дослідження, вихідні дані тощо), які не були надані експертові під час проведення первинної експертизи. Повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз). У разі необхідності проведення додаткової або повторної експертизи у документі про призначення експертизи (залучення експерта) зазначаються мотиви та підстави для її призначення.

Як роз`яснено у п. п. 10-11 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 30.05.1997 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» додаткова експертиза призначається після розгляду судом висновку первинної експертизи, коли з`ясується, що усунути неповноту або неясність висновку шляхом допиту експерта неможливо. Висновок визнається неповним, коли експерт дослідив не всі подані йому об`єкти чи не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання. Неясним вважається висновок, який нечітко викладений або має невизначений, неконкретний характер. В ухвалі про призначення додаткової експертизи суду необхідно зазначати, які висновки експерта суд вважає неповними чи неясними або які обставини зумовили необхідність розширення експертного дослідження. Проведення додаткової експертизи може бути доручено тому самому або іншому експертові. У випадках, коли виникає необхідність провести дослідження нових об`єктів або щодо інших обставин справи, суд призначає нову експертизу, яка не є додатковою.

Повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб. В ухвалі (постанові) про призначення повторної експертизи зазначаються обставини, які викликають сумніви у правильності попереднього висновку експерта. Проведення повторної експертизи може бути доручено тільки іншому експертові.

Таким чином, додаткова судова експертиза призначається у випадку неповноти або неясності висновку експерта, а повторна - лише у разі обґрунтованих сумнівів у правильності висновку експерта та порушень у її проведенні.

Згідно із п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 30.05.1997 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» при перевірці й оцінці експертного висновку, суд повинен з`ясувати: чи було додержано вимоги законодавства при призначенні та проведенні експертизи; чи не було обставин, які виключали участь експерта у справі; компетентність експерта і чи не вийшов він за межі своїх повноважень; достатність поданих експертові об`єктів дослідження; повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи; обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи.

Судом встановлено, що в матеріалах справи міститься висновок щодо вартості матеріального збитку № 1071/09-24 від 11.10.2024 складений оцінювачем ОСОБА_3 .

Згідно вищезгаданого висновку, вартість відновлювального ремонту об`єкта оцінки, з урахуванням фізичного зносу склала 424 670 грн 81 коп.

Сторона відповідача не погоджується з такою вартість, оскільки на їх думку оцінка вартості матеріального збитку суперечить вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність».

Суд бере до уваги, що в матеріалах справи окрім вищезгаданого звіту містяться Актом виконаних робіт № 15034 від 11.11.2024 складеного ФОП ОСОБА_4 , який не визнано необґрунтованим або таким, що суперечать іншим матеріалам справи чи викликає сумнів в його правильності та в якому на міститься детальний опис, отриманих внаслідок ДТП пошкоджень, що в сукупності дають можливість оцінити реальну вартість заподіяної шкоди.

Верховний Суд у постанові від 25.07.2018 року у справі № 922/4013/17 виклав позицію, в якій вказав, що висновки судів попередніх інстанцій про те, що єдиним належним доказом розміру заподіяної внаслідок ДТП матеріальної шкоди є висновок експерта про розмір збитків, у тому числі з урахуванням коефіцієнту зносу, заподіяних внаслідок пошкодження автомобіля, є неправильними, оскільки звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається можлива, але не кінцева сума, що витрачена на відновлення транспортного засобу. Реальним же підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є саме платіжне доручення, яким оплачена виставлена станцією технічного обслуговування сума вартості відновлювального ремонту транспортного засобу.

Саме такий підхід відповідає правовій позиції, що була висловлена Великою палатою Верховного суду в постанові від 14.12.2021 при розгляді справи № 147/66/17.

Так, відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції та Фонду державного майна від 24.11.03 р. №142/5/2092 (надалі - Методика)), а відповідно до п. 2.3 Методики вартість відновлювального ремонту дорожнього транспортного засобу - це грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого колісного транспортного засобу.

З огляду на викладене, відсутні підстави вважати вказаний висновок оцінювача неповним чи незрозумілим, або таким, що викликає сумніви в його правильності.

З аналізу змісту вказаних вимог процесуального закону, який регламентує можливість призначення експертизи, у взаємозв`язку із наведеними представником відповідача підставами, вбачається, що на даний час призначення експертизи судом є недоцільним, а наведені підстави жодним чином не вказують на обов`язковість її призначення саме судом.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відтак, клопотання представника відповідача про призначення судової експертизи у справі не підлягає задоволенню, а існуючі докази будуть прийняті судом до уваги під час розгляду справи по суті.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 3 ст. 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Отже, відповідач не позбавлений можливості самостійно замовити проведення необхідної, на його думку, експертизи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 103, 113, 223, 240, 258-261 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Швидкової Вікторії Олександрівни про призначення судової транспортно-товарознавчої експертизи у цивільній справі № 758/3919/25 за позовом ОСОБА_2 в особі представника адвоката Конюшко Дениса Борисовича до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Дмитро ПЕТРОВ