Номер провадження: 22-ц/813/538/25
Справа № 946/1392/20
Головуючий у першій інстанції Баннікова Н. В.
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Лозко Ю.П.,

суддів: Карташова О.Ю., Назарової М.В.,

за участю секретаря судового засідання Пересипка Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження

апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Ричков Максим Юрійович

на ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16 березня 2023 року

у цивільній справі за заявою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія АРКС» про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія АРКС» до ОСОБА_2 про стягнення сум страхового відшкодування,

встановив:

У грудні 2021 року ПАТ «Страхова компанія «АРКС» звернулось до суду із вказаною вище заявою, у якій просило замінити сторону виконавчого провадження боржника ОСОБА_2 з виконання виконавчого листа Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області № 946/1392/20 від 16 серпня 2021 року, виданого на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06 квітня 2021 року, на його правонаступників ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Вимоги заяви обґрунтовані тим, що заочним рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06 квітня 2021 року по справі № 946/1392/20 задоволено позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_2 про стягнення сум страхового відшкодування, а саме шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 213 043,43 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_4 боржник ОСОБА_2 помер, його спадкоємцями є ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 .

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16 березня 2023 року заяву ПАТ «Страхова компанія АРКС» задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ричков М.Ю., просить скасувати ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16 березня 2023 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ПАТ «Страхова компанія АРКС» про заміну сторони виконавчого провадження, посилаючись на те, що судом першої інстанції розглянуто цю справу без її участі та за умови неналежного її сповіщення про дату, час і місце судового розгляду; як на час подання скарги та і на час постановлення оскаржуваної ухвали спадкова справа не закрита, правонаступників ОСОБА_2 не визначено, обсяг спадкового майна, в межах якого підлягають задоволенню вимоги кредитора невизначено, між потенційними спадкоємцями існує спір щодо часток, які будуть успадковані.

Учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явились, із заявою (клопотанням) про відкладення розгляду справи не звертались, що відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення скаржниці за доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до приписів статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, як убачається з матеріалів справи, у судове засіданні призначене на 16 березня 2023 року скаржниця не викликалась.

Оскаржуване судове рішення не відповідає вказаним нормам, виходячи з такого.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції розглянуто справу за відсутності належного сповіщення скаржниці ОСОБА_1 , чим порушено норми процесуального права, є слушними та заслуговують на увагу, з огляду на таке.

Так, як убачається з матеріалів справи, 16 березня 2023 року судовий розгляд цієї справи за вказаною вище заявою ПАТ «Страхова компанія «АРКС» відбувся за відсутності учасників справи.

Відповідно до частини шостої статті 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення (частина четверта статті 130 ЦПК України).

Відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України в редакції днем вручення судової повістки є: Днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Однак, як убачається з матеріалів справи, судом першої інстанції не було вчинено жодних, передбачених ЦПК України, з належного повідомлення ОСОБА_1 про дату, час і місце судового засідання, у якому було вирішено питання про заміну стягувача.

Вказане, відповідно до вимог пункту 3 частини третьої статті 376 ЦПК України є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

Оскільки ОСОБА_1 обґрунтовує свою апеляційну скаргу тим, що суд першої інстанції не повідомив її належним чином про розгляд заяви ПАТ «Страхова компанія «АРКС» та ця обставина підтверджується матеріалами справи, апеляційний суд доходить висновку, що оскаржуване рішення суду підлягає обов`язковому скасуванню.

Стосовно наявності підстав для задоволення заяви ПАТ «Страхова компанія «АРКС», апеляційний суд виходить з такого.

Конституція України визначає, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (стаття 129-1 Основного Закону).

Згідно з положеннями статей 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій, визначених у Законі України "Про виконавче провадження", органів та осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України "Про виконавче провадження").

Питання щодо процесуального правонаступництва регламентовані статті 55 ЦПК України, згідно з якою У разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Під час виконавчого провадження заміна сторони виконавчого провадження відбувається на підставі частин 1- 3 статті 442 ЦПК України: У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Згідно із частиною 1 статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Відповідно до пункту 12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (далі - Інструкція), у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження (припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, виконавець за заявою сторони виконавчого провадження, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. На підставі постановленої судом ухвали виконавець своєю постановою замінює сторону виконавчого провадження. Ухвала суду та постанова виконавця долучаються до виконавчого документа при його передачі до іншого органу державної виконавчої служби або приватного виконавця або поверненні його стягувачу чи до суду.

Згідно з пунктом 13 розділу 2 цієї Інструкції правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Після заміни вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником виконавець продовжує виконання виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом.

За обставинами цієї справи заміна сторони виконавчого провадження правонаступником має відбуватись у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України, з урахуванням підстав, визначених статтею 55 цього Кодексу, а саме, у зв`язку зі смертю боржника.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.11.2020 у справі № 916/617/17 зазначила, що звернення кредитора безпосередньо до суду, зокрема, із заявами про процесуальне правонаступництво та (або) про заміну сторони виконавчого провадження слід розглядати як пред`явлення кредитором вимог до спадкоємця боржника відповідно до статті 1281 Цивільного кодексу України.

Колегія суддів зазначає, що статтями 1216, 1218 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із частиною 1 статті 1281 Цивільного кодексу України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину (частини 2, 3 статті 1281 Цивільного кодексу України).

Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами 2 і 3 цієї статті, позбавляється права вимоги (частина 4 вказаної статті 1281 Кодексу).

Вирішувати питання про заміну сторони виконавчого провадження відповідно до статті 442 ЦПК України суд може лише після виконання кредитором вимог, встановлених статтею 1281 Цивільного кодексу України.

Водночас стаття 1281 Цивільного кодексу України не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів. Пред`являння вимог може відбуватися як безпосередньо спадкоємцю, так і через нотаріуса (аналогічні висновки викладені у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 11.07.2018 у справі № 495/1933/15-ц).

Відповідно до положень статті 1282 Цивільного кодексу України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

За змістом частин 1-3 статті 57 Закону України "Про виконавче провадження" визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

Отже, не визначення вартості успадкованого майна не впливає на вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Водночас задовольняючи заяву про заміну учасника справи, боржника у виконавчому провадженні, який помер, його спадкоємцем, суд відповідно до частини 1 статті 1282 Цивільного кодексу України має визначити розмір боргу, який відповідає частці спадкоємця у спадщині, та вказати, що така заміна здійснюється в межах вартості майна, одержаного у спадщину (пункт 109 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2020 у справі № 916/617/17).

Строки пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців боржника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 Цивільного кодексу України, оскільки зі смертю боржника грошові зобов`язання включаються до складу спадщини. Стаття 1281 Цивільного кодексу України, яка визначає преклюзивні строки пред`явлення таких вимог, застосовується і до боргових зобов`язань. Сплив цих строків має наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права), а також припинення таких зобов`язань (подібний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного суду від 01.04.2020 у справі № 520/13067/17).

Відповідно до положень статті 1281 Цивільного кодексу України кредитор повинен пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину або ж із дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

За таких обставин при вирішенні питання про заміну учасника справи правонаступником у порядку, передбаченому статтею 55 ЦПК України, та заміну сторони виконавчого провадження в порядку, передбаченому статтею 442 цього ж Кодексу, у разі смерті фізичної особи (боржника, відповідача) судам перш за все необхідно з`ясувати коло всіх спадкоємців померлої особи, а також встановити, чи пред`явлено кредитором вимоги до спадкоємців боржника. Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2020 у справі № 916/617/17.

У спірних правовідносинах до складу спадщини ОСОБА_2 входить, зокрема, обов`язок зі сплати коштів, стягнутих з останнього згідно рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06 квітня 2021 року у справі № 946/1392/20, цей обов`язок не є таким, що нерозривно пов`язаний з особою спадкодавцем, тому не припинився внаслідок смерті боржника та продовжує існувати, тож спірні правовідносини у цій справі допускають правонаступництво у виконавчому провадженні фізичної особи боржника, що помер, на його спадкоємців в межах вартості отриманого кожним із спадкоємців у спадщину спадкового майна.

Як убачається з матеріалів справи, листом приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Гнесько В.Г. № 473/01-16 від 30.09.2021 року повідомлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , його спадкоємцями є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . (а.с.110).

Доказів обізнаності заявника-кредитора ПАТ «Страхова компанія «АРКС» про смерть боржника ОСОБА_2 та наявність у нього спадкоємців до отримання вказаного вище листа матеріали справи не містять, не зазначає про такі і скаржниця ОСОБА_1

15.12.2021 року кредитор ПАТ «Страхова компанія «АРКС» звернулось до суду із цим позовом, що, слід розглядати як пред`явлення кредитором вимог до спадкоємця боржника в порядку статті 1281 ЦК України (аналогічні висновки викладені постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (провадження № 12-48гс20).

З огляду на норми цивільного законодавства та правові позиції Верховного Суду, дотримання кредитором у цій справі визначених ст. 1281 ЦК України строку та наявність інформації щодо кола спадкоємців кредитора, колегія суддів виснує про наявність підстав для задоволення заяви ПАТ «Страхова компанія «АРКС» та заміни сторони виконавчого провадження боржника ОСОБА_2 на його спадкоємців ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 в межах вартості отриманого кожним із спадкоємців у спадщину спадкового майна.

Разом з тим, за відсутності в матеріалах справи інформації щодо отриманої кожним зі спадкоємців частки спадкового майна та його вартості, це питання має бути з`ясовано державним виконавцем на стадії виконавчого провадження.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги про неотримання скаржницею свідоцтва про право на спадщину, колегія суддів зауважує, що відповідно до приписів чинного цивільного законодавства право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (частина третя статті 1223 ЦК України), спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від часу прийняття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України), а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

При цьому, у постановах Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №903/565/16, від 16.01.2019 у справі №920/566/16, від 19.05.2023 у справі №915/1031/21 (ЄДРСРУ № 111035935) наведена правова позиція, згідно із якою законодавство не обмежує право спадкоємців на оформлення свідоцтва певними строками.

Щодо зауважень скаржниці про наявність спору між спадкоємцями щодо отриманих ними часток спадкового майна, колегія суддів зауважує про не надання ОСОБА_1 , у порушення вимог ст. ст. 12, 77-80 ЦПК України, жодних доказів на підтвердження обставин на які вона посилається.

Посилання ж скаржниці на невизначеність кола спадкоємців померлого кредитора ОСОБА_2 спростовуються вказаним вище листом приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Гнесько В.Г. № 473/01-16 від 30.09.2021 року, доказів на спростування інформації, наведеної у якому скаржницею не надано.

Колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Руїз Торія проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, й міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (SeryavinandOthers v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04).

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а оскаржувана ухвала суду скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви ПАТ «Страхова компанія «АРКС» про заміну сторони боржника ОСОБА_2 у виконавчому провадженні №66795582 на його правонаступників ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.367, 374,376, 381-384 ЦПК України

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Ричков Максим Юрійович задовольнити частково.

Ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16 березня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_2 про стягнення сум страхового відшкодування задовольнити.

Замінити сторону виконавчого провадження №66795582 боржника ОСОБА_2 з виконання виконавчого листа Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області № 946/1392/20 від 16.08.2021 року, виданого на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06.04.2021 року, на його правонаступників:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , у межах вартості успадкованої ОСОБА_3 частки спадкового майна ОСОБА_2 , що становить 1/3 частину від спадщини в межах вартості майна, одержаного в спадщину;

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_2 , у межах вартості успадкованої ОСОБА_1 частки спадкового майна ОСОБА_2 , що становить 1/3 частину від спадщини в межах вартості майна, одержаного в спадщину;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , у межах вартості успадкованої ОСОБА_4 частки спадкового майна ОСОБА_2 , що становить 1/3 частину від спадщини в межах вартості майна, одержаного в спадщину.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 02 травня 2025 року.

Головуючий Ю.П. Лозко

Судді: О.Ю. Карташов

М.В. Назарова