Справа №522/4452/25
Провадження №2/522/4352/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі головуючої судді Косіциної В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ:

06 березня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у якій позивачка просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , яка продовжує навчання в Одеському державному університеті внутрішніх справ у розмірі 5 000,00 гривень, починаючи з моменту звернення до суду із позовом та до закінчення навчання чи до досягнення 23-річного віку.

За результатами автоматизованого розподілу справа була передана на розгляд судді Косіциній В.В.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10 березня 2025 року провадження у справі відкрито. Встановлено, що розгляд справи здійснюватиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачеві надано 15-ти денний строк з моменту отримання копії ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Копію позову з додатками разом із копією ухвали суду від 10.03.2025 року було направлено за зареєстрованим місцем проживання відповідача листом із рекомендованим повідомленням про вручення, та відповідно до сервісу перевірки статусу відправлень АТ «УКРПОШТА», відправлення повернуто 07.04.2025 року із зазначенням причини: «адресат відсутній за вказаною адресою».

11 червня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов відзив ОСОБА_2 на позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у якому позивач просив задовольнити позовну заяву частково та стягнути з нього аліменти у розмірі 2 500,00 гривень починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення ОСОБА_3 23-х річного віку.

Ухвалою суду від 16 червня 2025 року відзив прийнято до розгляду.

Будь яких інших заяв або клопотань від учасників справи не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4,5 ст. 268 ЦПК України, У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , відповідно до якого матір`ю є - ОСОБА_4 , батьком ОСОБА_2 (а.с.9).

Станом на момент звернення до суду, ОСОБА_3 досягнула повноліття.

До суду було подано оригінал довідки №3/2/2692, що видана 19.02.2025 року Одеським державним університетом внутрішніх справ, з якої вбачається, що ОСОБА_3 дійсно з 02.09.2024 року на підставі наказу ОДУВС про зарахування від 31.08.2024 року №274о/с навчається в Одеському державному університеті внутрішніх справ та на теперішній час є студенткою 1-го курсу денної форми навчання інституту права та безпеки для здобуття першого (бакалаврського) рівня вищої освіти за спеціальністю «Правоохоронна діяльність», на умовах договору, за кошти фізичних та юридичних осіб, зі строком навчання 3 роки (а.с.8).

Згідно зі статтею 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріально допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до статті 53 Конституції України кожен має право на освіту. Повна загальна середня освіта є обов`язковою. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам. Громадяни мають право безоплатно здобути вищу освіту в державних і комунальних навчальних закладах на конкурсній основі.

Період навчання - це будь-яка частина освітньої програми з вищої освіти, оцінена і документально підтверджена, яка, не становлячи повного курсу навчання за програмою, є істотним здобутком знань чи навичок (Порядок визнання здобутих в іноземних вищих навчальних закладах ступенів вищої освіти, затверджений наказом Міністерства освіти і науки України від 05 травня 2015 року № 504 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27 травня 2015 року за № 614/27059).

У пункті 20 постанови Пленумом Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та можливість надавати таку допомогу.

У постанові КЦС ВС від 22.11.2023 у справі № 337/642/22 вказано, що Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними 23 років.

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Як вже зазначалося, правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

У постанові Верховного суду від 23.01.2019 (справа №346/103/17-ц) зазначається, що при встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

З метою реалізації спільного наказу № 304/262 від 24.06.2024 Міністерства фінансів України та Державної судової адміністрації України «Про затвердження Порядку електронної інформаційної взаємодії між інформаційно-комунікаційними системами Державної податкової служби України та Державної судової адміністрації України» державним підприємством «Інформаційні судові системи» реалізовано доступ до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків.

Судом було направлено запит до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, відповідь з якого надійшла до суду 09.03.2025 року №1181090, та з якої вбачається, що у ОСОБА_2 відсутній будь-який дохід з грудня 2021 року.

Судом також було направлено запит до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків задля встановлення рівня доходу ОСОБА_1 , відповідь з якого надійшла до суду 09.03.2025 року №1181089, з якої вбачається, що у ОСОБА_1 відсутній дохід від заробітної плати, а основним доходом є соціальна виплата, розмір якої з січня 2024 року становить 5 427,95 гривень.

Згідно відповіді з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків від 18.05.2025 року №1387036, у ОСОБА_3 відсутній будь-який постійних дохід.

У ДРРП наявні відомості про те, що за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на земельну ділянку АДРЕСА_1 . Відомості про інші об`єкти нерухомого майна, що зареєстровані за ОСОБА_2 відсутні, що підтверджується інформаційною довідкою від 09.03.2025 року №416958249.

У ДРРП наявні відомості про те, що за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_2 .. Відомості про інші об`єкти нерухомого майна, що зареєстровані за ОСОБА_1 відсутні, що підтверджується інформаційною довідкою від 09.03.2025 року №416958282.

У відзиві відповідач зазначає про те, що він не має матеріальної змоги утримувати ОСОБА_5 у розмірі 5 000,00 гривень, оскільки відповідач з жінкою та дітьми перебуває за кордоном, вимушені винаймати житло та оплачувати житлово-комунальні послуг, а також не має постійного доходу.

Відповідач у відзиві зазначає про те, що на його утриманні перебуває дружина ОСОБА_6 та ще двоє неповнолітніх дітей.

Проте, доказів на підтвердження того, що ОСОБА_6 є непрацездатною, не може самостійно утримувати дохід та потребує перебування на утриманні надано не було. Також не було надано доказів на підтвердження того, що у ОСОБА_6 відсутній будь-який дохід.

У відзиві відповідач також зазначає про те, що на його утриманні перебуває двоє дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка навчається в школі та потребує постійного фінансування та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , котрий відвідує приватний садок на платній основі.

На думку суду, така позиція відповідача створює дисбаланс у забезпеченні найкращих інтересів усіх його дітей, оскільки, виникає ситуації, коли відповідач не бере участі в утриманні повнолітньої доньки, яка продовжує навчання у ВНЗ за контрактом та яка за законом має право на отримання аліментів до досягнення 23-х річного віку або до закінчення навчання, та ситуація, коли відповідач бере участь у повному матеріальному забезпеченні двох інших дітей від іншого шлюбу, в тому числі, забезпечуючи витрати на навчання (оплата школи, приватного садочка за кордоном).

Крім того суд вважає, що факт відвідування сином відповідача приватного садка з одночасним твердженням відповідача , що він утримує дружину, свідчить про те. що відповідач має стабільне фінансове становище, оскільки має можливість оплачувати приватний садок для дитини при непрацюючій дружині.

Відповідач у відзиві зазначає про те, що також бере участь в утриманні дитини, надаючи на підтвердження цього копії:

- платіжної інструкції від 15.08.2024 року, відповідно до якої було сплачено грошову суму у розмірі 11 282,50 гривень на навчання ОСОБА_3 ;

- платіжної інструкції від 05.05.2025 року, відповідно до якої відповідач перерахував на користь ОСОБА_3 грошову суму у розмірі 1 000,00 гривень;

- платіжної інструкції від 19.04.2025 року, відповідно до якої відповідач перерахував на користь ОСОБА_3 грошову суму у розмірі 500,00 гривень.

Згідно Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2025 року становить 3 028,00 гривень.

Суми грошових коштів, які відповідач перерахував на користь ОСОБА_3 менші ніж встановлений прожитковий мінімум для працездатних осіб. Більше того, такі перерахування не є регулярними, що на думку суду не може забезпечити нормальну життєдіяльність дитини, яка продовжує навчання, оскільки, з моменту початку навчання по момент ухвалення рішення минуло близько 9 місяців, а середньомісячна сума грошових коштів, яку витратив відповідач на утримання ОСОБА_3 , яка продовжує навчання становить 1 420,27 гривень (12 782,50 (перерахована сума грошових коштів)/9 (місяці навчання).

Будь-яких інших доказів, які б підтверджували той факт, що від бере участь в утриманні дитини, яка продовжує навчання надано не було.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Під час визначення розміру аліментів, суд бере до уваги те, що позивачем не надано жодних доказів, які б підтверджували наявність у ОСОБА_2 будь-якого іншого доходу. Позивачем не надано будь-яких доказів, які б підтверджували те, що ОСОБА_2 належить будь-яке інше нерухоме майно, або рухоме майно. Не наведено доказів, які б свідчили про понесення відповідачем суттєвих витрат, в тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи. Не надано доказів, які б підтверджували наявність відкритих відповідачем у банках карткових рахунків, вкладів та банківських скриньок.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

У справі ЄСПЛ «М. С. проти України» у рішенні від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13, та у рішенні «Мамчур проти України», № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (§ 76). На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що в усіх рішеннях, що стосуються дітей, забезпечення їх найкращих інтересів повинно мати першочергове значення. Найкращі інтереси дитини залежно від їх характеру та серйозності можуть перевищувати інтереси батьків. У § 54 рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага й, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Отже, положення про право батьків і дітей бути поряд один з одним не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини, при розгляді справи суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини.

На думку суду, при вирішенні спорів, що стосуються дітей (в тому числі справи щодо стягнення аліментів) суд зобов`язаний керуватися найкращими інтересами дитини, оскільки, така категорія спорів є особливою через те, що дитина це не завжди захищений учасник суспільних відносин, а тому, визначаючи розмір аліментів, суд повинен брати до уваги найкращі інтереси дитини.

При оцінці та визначенні найкращих інтересів дитини підлягають врахуванню наступні базові елементи:

(а) погляди дитини,

(б) індивідуальність дитини,

(в) збереження сімейного оточення і підтримання відносин,

(г) піклування, захист і безпека дитини,

(ґ) вразливе положення,

(д) право дитини на здоров`я,

(е) право дитини на освіту (висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 04 серпня 2021 року у справі №654/4307/19).

Тому, враховуючи майновий стан відповідача, відсутність у нього доходу, наявність зареєстрованого за ним права власності на об`єкт нерухомого майна, можливість утримання ним дружини та двох інших неповнолітніх дітей, зокрема, оплати школи та приватного садочка за кордоном та відсутність доказів на підтвердження того, що відповідач належним чином виконує свій обов`язок з утримання дитини, яка продовжує навчання, беручи до уваги той факт, що ОСОБА_3 досягнувши повноліття продовжує навчання в ОДУВС на денній формі, самостійного доходу немає, суд з метою забезпечення найкращих інтересів дитини, що продовжує навчання доходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі у розмірі 4 000,00 гривень з моменту звернення до суду до досягнення ОСОБА_3 23-х річного віку за умови, що остання продовжуватиме навчання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 77, 79, 80, 141, 263 265, 279, 282-283 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задовольнити частково.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_3 , РНОКПП - НОМЕР_2 , на користь позивачки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_4 , РНОКПП - НОМЕР_3 , аліменти на утримання повнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі у розмірі 4 000 (чотири тисячі) гривень 00 (нуль) копійок, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, тобто, з 06 березня 2025 року до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , 23-х річного віку, тобто, до ІНФОРМАЦІЯ_7 , за умови, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , продовжуватиме навчання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 30 червня 2025 року.

Суддя Косіцина В.В.