Справа № 137/379/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" червня 2025 р.

Літинський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Верещинської Я.С.,

за участю секретаря судового засідання Бахіна Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в с-щі Літин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позиція позивача

Представник позивачки-адвокат Данилюк П.П. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 із зазначеним позовом до відповідача про визнання за позивачкою права власності на квартиру АДРЕСА_1 , та надвірну споруду (гараж) загальною площею 27,0кв.м., основна 20,6кв.м. та допоміжна 6,4кв.м. літ.«А», які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , після смерті, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог представник посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачки ОСОБА_2 , після смерті якого заведена спадкова справа. Позивачка ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом після смерті батька. Відповідно до копії архівного витягу з розпорядження №39-р від 31.12.1993 Літинської районної Ради народних депутатів, покійний батько був у списку громадян району які приватизують об`єкти житлового фонду, віднесені до комунальної і державної власності району, а саме під номером АДРЕСА_3 ОСОБА_2 46,3 2кім». Згідно копії свідоцтва про право власності від 17.11.1993, Фонд комунального майна району посвідчує, що вищевказана квартира належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , загальною площею 46,3кв.м. Згідно матеріалів інвентаризаційної справи, станом на 27.12.2024, у вказаній квартирі здійснено зміну загальної площі квартири з 46,3кв.м. на 50,7кв.м. за рахунок уточнення лінійних промірів та зміни коефіцієнта на лоджію. На підставі Рішення №113 виконкому Літинської селищної ради від 20.06.1991, видано Свідоцтво №26 на право особистої власності на домоволодіння та надвірні споруди від 19.12.1991 на надвірну споруду (гараж), загальною площею 27,0кв.м., основна 20,6кв.м. та допоміжна 6,4кв.м., позначеною літ.«А». Коли ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса для оформлення спадщини, їй відмовлено в зв`язку із відсутністю належним чином оформлених документів. Тому вона змушена звернутися до суду із даною позовною заявою, так як бажає отримати вище вказану квартиру та надвірну споруду (гараж) у власність.

Рух справи в суді

Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 25.03.2025 провадження у справі відкрито у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 17.06.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Розгляд справи

Представник позивачки-адвокат Данилюк П.П. через канцелярію суду подав заяву, відповідно до якої просить розглянути справу без участі позивачки та її представника, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Просить судові витрати по справі залишити за позивачкою.

Від відповідача Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області через канцелярію суду надійшов лист, в якому просять справу розглядати без участі їх представника. Літинська селищна рада проти заявлених вимог не заперечує.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання.

Встановлені судом обставини

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 08.11.2023 Літинською селищною радою Вінницького району Вінницької області (а.с.7).

ОСОБА_2 був рідним батьком ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження позивачки серії НОМЕР_2 , виданим 23 листопада 1960 року, та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 06 липня 1980 року (а.с.8,9).

За життя, ОСОБА_2 склав заповіт, яким заповів усе своє майно, де б воно не було із чого б воно не складалось і на що матиме право за законом, своїй дочці ОСОБА_1 , що підтверджується копією заповіту від 26 червня 2023 року, посвідченого державним нотаріусом Літинської державної нотаріальної контори Вінницької області (а.с.10).

Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 10.04.2024 та відповіді приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Жуковської І.В. від 27.11.2024 (а.с.11,12), після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , заведено спадкову справу №12/2024, ОСОБА_1 є спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 , інших заяв щодо прийняття спадщини за законом не надходило.

Відповідно до копії архівного витягу з розпорядження №39-р від 31 грудня 1993 року Літинської районної Ради народних депутатів (а.с.13), ОСОБА_2 був у списку громадян району які приватизують об`єкти житлового фонду, віднесені до комунальної і державної власності району під номером АДРЕСА_3 , ОСОБА_2 46,3 2 кім».

На підставі Рішення №113 виконкому Літинської селищної ради від 20 червня 1991 року щодо комунальних та вільних будинків смт. Літина (а.с.14), прийнято в експлуатацію самовільно збудовані до 1991 року надвірні будівлі, що знаходяться на території комунальних та відомчих будинків, видано громадянам (виконкомам будівель) свідоцтва про право власності на надвірні будівлі, що збудовані до 1991 року.

Згідно Свідоцтва АДРЕСА_4 на право особистої власності на домоволодіння та надвірні споруди від 19 грудня 1991 року (а.с.15), Літинська селищна рада посвідчує, що 100% домоволодіння, надвірної споруди, що знаходяться в АДРЕСА_5 , дійсно належать ОСОБА_2 на правах особистої власності на підставі Рішення №113 від 20.06.1991.

На замовлення ОСОБА_1 , фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 виготовлено Технічний паспорт на надвірну споруду (гараж) за адресою: АДРЕСА_5 , який складається з: гаража 20,6кв.м., кладової 6,4кв.м, які споруджені у 1980 році (а.с.16,17).

Згідно Свідоцтва на право власності на житло від 17 листопада 1993 року (а.с.18), Фонд комунального майна району посвідчує, що квартира, яка знаходяться в АДРЕСА_5 , дійсно належать на праві приватної власності ОСОБА_2 , 13/250 частка будинковолодіння, загальна площа квартири становить 46,3кв.м.

На замовлення ОСОБА_1 , фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 виготовлено Технічний паспорт на квартиру в будинку квартирного типу за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 50,7кв.м., житловою площею 26,8кв.м. та допоміжною площею 23,9кв.м. літ. «А2(а.с.19,20).

Згідно довідки №257, виданої 27.12.2024 фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (а.с.21), згідно матеріалів інвентаризаційної справи №257-24 ТП, станом на 27.12.2024 року, за адресою: АДРЕСА_5 , зміна загальної площі квартири з 46,3кв.м. на 50,7кв.м. за рахунок уточнення лінійних промірів та зміни коефіцієнта на лоджію - не потребує отримання дозвільних документів та введення в експлуатацію, згідно статті 152 Житлового кодексу України.

Листом №125/01-16 від 12.12.2024 (а.с.22), приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Жуковською І.В. роз`яснено ОСОБА_1 щодо порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні належним чином оформлені документи на спадкове майно.

Оцінка суду та мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право безпосередньо звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 21 Конституції України передбачено, що усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

У статті 22 Конституції України проголошено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів (стаття 1 Першого протоколу до Конвенції).

Підстави набуття права власності визначені у статті 328 ЦК України, згідно з якою право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України).

Отже, права власника майна підлягають захисту шляхом пред`явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб чи необхідністю одержати правовстановлюючі документи.

Передумовою для застосування ст.392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права.

Відповідно до ч.2 ст.1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ.

Статтею 7 Закону України «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування» (в редакції, чинній на час виникнення правовідносин) зокрема, передбачено, що органи місцевого самоврядування мають право: передавати об`єкти комунальної власності у тимчасове або постійне користування, оренду, продавати їх підприємствам (об`єднанням), організаціям і установам, окремим громадянам та об`єднанням громадян відповідно до законів про приватизацію, а також перерозподіляти об`єкти комунальної власності на договірній та конкурсній основі між власними підприємствами (об`єднаннями), організаціями і установами.

Відповідно до частини другої статті 9 ЖК України (редакції, яка була чинною на час виникнення правовідносин) громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законодавством України.

Так, судом встановлено, що квартира та надвірна споруда (гараж) в АДРЕСА_5 , шляхом приватизації належала батьку позивачки ОСОБА_2 , що підтверджується Свідоцтвом на право власності на житло від 17.11.1993 та Свідоцтвом №26 на право особистої власності на домоволодіння та надвірні споруди від 19.12.1991, які входять до спадкового майна, яке спадкує єдина спадкоємиця після його смерті позивачка у справі. Після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивачка, як спадкоємиця, звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини на вказані квартиру та надвірну споруду, але в зв`язку з тим, що спадкодавець не вчинив передбачених законом дій щодо реєстрації права власності на вказане майно, позивачка позбавлена можливості прийняти вказану спадщину.

З урахуванням викладеного, наявністю заповіту на користь позивачки на спірні квартиру та надвірну споруду, відсутністю інших спадкоємців, відсутністю заперечень з боку відповідача, суд вважає можливим визнати за позивачкою право власності на квартиру та надвірну споруду (гараж) в АДРЕСА_5 , в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Щодо судових витрат

У своїй заяві представник позивачки-адвокат Данилюк П.П. просив судові витрати по сплаті судового збору не стягувати з відповідача, тому суд вважає, що судові витрати, сплачені позивачкою при подачі позову до суду, слід залишити за останньою.

Керуючись ст. 2, 10-13, 76-81, 89, 141, 247, 263-265, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на:

- квартиру АДРЕСА_6 Вінницького району Вінницької області;

- надвірну споруду (гараж), загальною площею 27,0кв.м., основна 20,6кв.м. та допоміжна 6,4кв.м. літ. «А», яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: Літинська селищна рада Вінницького району Вінницької області, адреса: вул. Соборна, 7, с-ще Літин, Вінницького району Вінницької області, .

Суддя : Верещинська Я. С.