Справа № 504/1919/25
Номер провадження 2/504/2542/25
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

30.06.2025с-ще Доброслав

Суддя Доброславського районного суду Одеської області Литвинюк А.В., попередньо розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до держави Російська Федерація про відшкодування моральної шкоди,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою до відповідача, в якій просив стягнути на її користь відшкодування моральної шкоди у розмірі 35000 євро, що еквівалентно 1655944,50 грн та на користь її малолітнього сина ОСОБА_2 у розмірі 35000 євро, що еквівалентно 1655944,50 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.05.2025 року справу було розподілено судді Литвинюк А.В.

Ухвалою суду від 21.05.2025 року зазначену позовну заяву залишено без руху, в порядку передбаченому ч.11 ст.187 ЦПК України, у зв`язку із недотриманням позивачем ч.4 ст.177 ЦПК України, а саме з матеріалів позовної заяви не вбачається, що моральну шкоду у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації позивачу завдано у зв`язку із вимушеним переселенням з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення його права власності на рухоме та/або нерухоме майно. Враховуючи викладене, позивачу належить сплатити судовий збір за позовною вимогою до держави Російська Федерація про відшкодування моральної шкоди.

Враховуючи зазначене, позивачу було запропоновано усунути недоліки у строк, не пізніше десяти днів з дня отримання копії ухвали.

03.06.2025 року на електронну адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про усунення недоліків, до якої не додано доказів сплати судового збору. При цьому, подавши заяву про усунення недоліків позивач, посилаючись на п.22 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», зазначає, що звільнений від сплати судового збору.

Згідно з п.22 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах за позовами до держави-агресора Російської Федерації про відшкодування завданої майнової та/або моральної шкоди у зв`язку з тимчасовою окупацією території України, збройною агресією, збройним конфліктом, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Таким чином, умовою звільнення осіб від сплати судового збору на підставі вказаної норми є не просто факт тимчасової окупації території України, збройної агресії, збройного конфлікту, а й обов`язкове настання наслідків у вигляді вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Позивач не надав доказів на підтвердження того, що дії держави-агресора Російської Федерації призвели до його вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

З доводів позовної заяви та доданих до неї доказів судом не встановлено настання вказаних вище наслідків, оскільки підстави заявлених позивачем позовних вимог до Російської Федерації не є тотожними підставам, які зазначені у п.22 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», та які б в силу закону давали пільгу щодо сплати судового збору, такі вимоги підлягають оплаті судовим збором на загальних підставах.

Крім того, позивачем не обґрунтовано розмір моральної шкоди, з яких міркувань він виходив, визнаючи розмір шкоди, та не додано доказів, якими це підтверджується.

Відтак, суд вважає помилковими та відхиляє посилання позивача на відсутність обов`язку сплати судового збору за подання позовної заяви про відшкодування моральної шкоди та не приймає до уваги посилання заявника на п.22 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» як на підставу для звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачу.

Керуючись ст.ст.185,259-261,353,354 ЦПК України,

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до держави Російська Федерація про відшкодування моральної шкоди - вважати неподаною і повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя Литвинюк А. В.