Справа № 750/1646/25
Провадження № 6/750/172/25
У Х В А Л А

08 вересня 2025 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

судді Маринченко О.А.,

секретар судового засідання Шилова Ж.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду в справі № 750/1646/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

27 липня 2025 року ОСОБА_1 з використанням системи «Електронний суд» звернувся до суду із заявою, в якій просить розстрочити виконання рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 травня 2025 року в справі № 750/1646/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості терміном на 12 місяців шляхом сплати заборгованості щомісячними рівними платежами.

Обгрунтовано заяву, зокрема, тим, що відповідач має складні життєві обставини, перебуває в скрутному матеріальному становищі, оскільки навчається в Національному університеті «Чернігівська політехніка» за кошти фізичних та юридичних осіб. В умовах воєнного стану та економічної нестабільності можливості відповідача виконувати свої фінансові зобов`язання значно обмежені, а тому він звернувся до суду із вказаною заявою.

У судове засідання боржник не з`явився, подав клопотання про розгляд заяви за його відсутності, просив заяву задовольнити.

Представник стягувача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлений завчасно та належним чином, подав заперечення на заяву, в якому просить відмовити боржнику в її задоволенні.

На підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 травня 2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором (кредитної лінії) № 06.06.2024-10000315 від 06 червня 2024 року в сумі 16138 грн. 32 коп. У задоволенні решти вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» 1829 грн. 25 коп. у відшкодування витрат по сплаті судового збору (а.с. 55-59).

Вказане судове рішення набрало законної сили.

З копії податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за перший квартал 2025 року, зокрема, слідує, що за цей період обсяг доходу ОСОБА_1 становить 4155 грн. 24 коп.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України, статті 2 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Виконання рішення суду необхідно розглядати як важливу частину судового провадження відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а отже принцип справедливого правосуддя розповсюджується і на цю стадію судового провадження.

Згідно із частиною першою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вирішення питання про відстрочення та розстрочення виконання судового рішення регламентується статтею 435 ЦПК України, яка розміщена в розділі VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)».

Так, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом) - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання (частина перша статті 435 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Частиною четвертою статті 435 ЦПК України визначено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26 грудня 2003 року, задоволення заяви про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

При вирішенні питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, враховуються, зокрема, матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо юридичної особи - наявна загроза банкрутства (неплатоспроможності), відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами.

Такі правові висновки викладені Верховним Судом у постановах від 27 лютого 2019 року в справі № 796/43/2018 та від 28 травня 2024 року в справі № 906/1035/23.

Також, у постанові від 19 червня 2019 року в справі № 2-55/10 Верховний Суд зазначив, що при вирішенні заяв про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до статті 435 ЦПК України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Враховуючи викладене, оцінивши надані боржником докази та доводи, суд дійшов висновку про відсутність обставин особливого характеру, що ускладнюють або виключають виконання рішення, у зв`язку з чим підстав для розстрочення виконання рішення суду не знаходить.

Керуючись статтями 258-261, 353, 354, 355, 435 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду в справі № 750/1646/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя