Провадження № 2/641/925/2025 Справа № 641/1468/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року м. Харків

Слобідський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Ященко С.О.,

за участю секретаря судового засідання Чабанової А.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу № 641/1468/24

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_4

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ПрАТ "Страхова компанія "ВУСО"

про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО», в якому просить стягнути з ОСОБА_4 на свою користь суму відшкодування матеріального збитку у розмірі 55255,55грн., суму відшкодування моральної шкоди у розмірі 15000грн., а також покласти на відповідача судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 . 02.07.2023 року сталось залиття належної позивачеві квартири з квартири АДРЕСА_2 , яка розташована на поверх вище. В результаті залиття у квартирі позивача було пошкоджено шпалери, стеля, електрична проводка, міжкімнатні двері, підлога, світильник тощо. Відповідно до звіту № 35627 про незалежну оцінку вартості матеріального збитку пошкодженого майна, розмір матеріального збитку становить 77255,55грн. з ПДВ. За договором добровільного комплексного страхування майна та відповідальності від 16.06.2023 року ПрАТ «СК «ВУСО» здійснило виплату страхового відшкодування у сумі 20000грн. Різниця між сумою завданих збитків і сумою виплаченого страхового відшкодування складає 55255,55грн., яку позивач і просить стягнути з відповідача. Крім того, зазначає, що позивач кожного дня відчуває душевні страждання в зв`язку з тим, що ремонт у квартирі не виконаний, та квартира не повернута до початкового стану. Відповідач не проявив ніякого співчуття та не запропонував будь-якої допомоги, позивач змушена була змінювати власний спосіб життя, вживати додаткових заходів для відновлення своїх прав, в зв`язку з чим їй була завдана моральна шкода, яку вона оцінює у 15000 грн.

15.05.2025 року представником відповідача ОСОБА_3 подано відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування заперечень посилається на те, що 02.07.2023 року не було залиття холодною водою належної позивачу квартири. Акт обстеження від 13.07.2023 року КП "Жилкомсервіс" та РЕУ Слобідського району Комплекса "Харківводовідведення" є сфальсифікованим та інформація в ньому не відповідає дійсності, що підтверджується відповіддю КП "Харківводоканал" від 30.01.2025 року. Факт залиття належної позивачеві квартири АДРЕСА_3 та квартири АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_4 , насправді стався 25.05.2023, що підтверджується Актом про залиття, аварію, що трапилась на системі теплопостачання, гарячого водопостачання від 25.05.2025 року. Відповідачу до виклику його приватним виконавцем по цій справі було невідоме існування вказаного позивачем "Акту обстеження" від 13.07.2023 року КП «Жилкомсервіс» та РЕУ Слобідського району Комплекса «Харківводовідведення». В квартирі відповідача з березня 2022 року проживає його племінниця ОСОБА_5 разом з неповнолітньою дитиною. ОСОБА_5 в своїх поясненнях повідомила про те, що 13.07.2023 вона разом з неповнолітньою дитиною була весь день вдома і ніхто не приходив до квартири. Також вона зазначає, що позивач зверталась до неї тільки 07.10.2024 року, коли начебто її дитина пролила воду та залила позивачу стелю в ванній кімнаті. ОСОБА_5 прийшла до квартири позивача, щоб подивитись на результати залиття, однак позивач її до своєї квартири не пустила, але, погрожуючи зверненням до "компетентних органів", витребувала з ОСОБА_5 7035,18 грн.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20.03.2024 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду.

Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18.06.2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ПрАТ "Страхова компанія "ВУСО", про відшкодування шкоди, задоволено частково.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16.10.2024 року прийнято до розгляду заяву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21.11.2024 року заочне рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18.06.2024 року скасовано. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, зазначила, що квартира АДРЕСА_1 , в якій вона проживає, неодноразово була залита водою. У травні 2023 року сталось залиття квартири гарячою водою з верхнього поверху, комісією було встановлено, що залиття сталось з вини КП "Харківські теплові мережі", відбулось залиття як її квартири, так і квартири АДРЕСА_2 . В межах іншої справи стягується шкода, заподіяна їй КП "Харківські теплові мережі" внаслідок залиття квартири. В подальшому вона вирішила застрахувати своє майно від нещасних випадків і уклала з ПрАТ "Страхова компанія "ВУСО" договір страхування квартири АДРЕСА_1 . Для усунення недоліків залиття, що сталось у травні 2025 року з вини КП "Харківські теплові мережі", власники квартир АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 розпочали ремонт. У липні 2023 року відбулось залиття її квартири з квартири, що розташована поверхом вище, однак вже холодною водою. Для припинення залиття вона зателефонувала чоловіку, який робив ремонт у квартирі АДРЕСА_2 , однак він повідомив, що вже поїхав і не має змоги перевірити, що протікає у квартирі. Тоді нею були викликані працівники житлової організації, які встановили, що причиною є халатне залиття, стояк холодної води не перекривався, оскільки протікання було не через пошкодження розводки холодної води у квартирі, і склали відповідний акт. Залиттям квартири холодною водою їй було заподіяно шкоду, страхова компанія виплатила страхове відшкодування у розмірі 20000грн., а решту шкоди вона просить стягнути з власника квартири АДРЕСА_2 . Щодо сплати їй коштів ОСОБА_5 , то це стосується чергового залиття її квартири у 2024 році. Тоді знов її квартира була залита з квартири АДРЕСА_2 , особа, яка там фактично проживає, ОСОБА_5 визнала факт залиття, просила не викликати відповідні служби і погодилась самостійно відшкодувати шкоду.

Представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні проти позову заперечує, вказує на те, що позивачем сфальсифіковано докази, зокрема, акт залиття квартири, оскільки у липні 2023 року ніякого залиття квартири АДРЕСА_3 не відбулось. Дійсно, у травні 2023 року з вини КП "Харківські теплові мережі" відбулось залиття як квартири АДРЕСА_3 , так і квартири АДРЕСА_2 . Маючи бажання відшкодувати вартість ремонту квартири за кошти інших осіб, позивач отримала страхове відшкодування від ПрАТ "СК "ВУСО", а решту суми намагається стягнути з відповідача.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ПрАТ "Страхова компанія "ВУСО" у судове засідання представника не направив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини.

З копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 25.08.2023 року встановлено, що квартира за адресою: АДРЕСА_4 , належить на праві власності ОСОБА_1 .

З копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 04.03.2024 року встановлено, що квартира за адресою: АДРЕСА_5 , належить на праві власності ОСОБА_4

25.05.2023 року комісією у складі начальника дільниці № 5 Слобідської філії Шепетуна В.П. та слюсаря-сантехніка КП "ХТМ" Семешина С. складено акт про залиття, аварію, що трапилась на системі теплопостачання, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання), а саме: 25.05.2023 року в буд. АДРЕСА_5 на кухні, на стояку гарячого водопостачання утворився свищ, в результаті чого відбулось залиття кв. АДРЕСА_3 . Уночі аварійна бригада перекрила стояк гарячого водопостачання. 25.05.2023 року слюсар усунув протікання, встановивши хомут на трубу стояка.

З копії акту обстеження від 13.07.2023 року, складеного представниками РЕУ Слобідського району КП "Харківводоканал" встановлено, що за адресою: АДРЕСА_6 , 02.07.2023 року надійшла заявка на ОДС КП "Харківводоканал" про залиття квартири. Виїздом бригади КП "Харківводоканал" встановлено, що сталось залиття холодною водою квартири АДРЕСА_7 . Причиною залиття є халатне залиття, протікання не у внутрішньоквартирних мережах холодного водопостачання, стояк холодної води не перекривався, ремонтні роботи не проводились. Були залиті кухня, коридор, кладовка.

З копії відповіді КП "Харківводоканал" від 30.01.2025 року встановлено, що 03.07.2023 у присутності мешканця кв. АДРЕСА_1 , за участю майстра дільниці Слобідського району управління з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем ОСОБА_6 , слюсара-сантехніка дільниці Слобідського району управління з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем ОСОБА_7 , начальника дільниці № НОМЕР_1 КП "Житлокомсервіс" ОСОБА_8 , було складено акт про залиття. Під час складання акту доступу до квартири АДРЕСА_2 не було. У розпорядженні КП "Харківводоканал" відсутні фото та відеофіксація стану квартир АДРЕСА_3 , АДРЕСА_8 .

Згідно копії звіту № 35627 про незалежну оцінку вартості матеріального збитку пошкодженого майна - квартири від 19.07.2023 року, складеного суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_9 , встановлено, що вартість матеріального збитку пошкодженого майна - оздоблення квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 , складає 77255,55 грн.

З копії довідки від 29.12.2023 року встановлено, що ПрАТ "СК "ВУСО" виплатила ОСОБА_1 на підставі договору добровільного комплексного страхування майна та відповідальності перед третіми особами "нерухомість без огляду" № HAFONBR-235G1XG, максимальний розмір страхового відшкодування в сумі 20000 грн. Вказані грошові кошти ПрАТ "СК "ВУСО" перераховано на користь ОСОБА_1 , що підтверджується випискою про рух коштів по банківському рахунку ОСОБА_1 у АТ КБ «ПриватБанк».

Матеріали справи містять письмові пояснення ОСОБА_5 (без підпису), відповідно до яких вона з березня 2022 року по цей час мешкає в квартирі свого дядька ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_5 , разом з неповнолітньою дитиною. 02.07.2023 року у вищевказаній квартирі ніякого прориву чи залиття холодною водою не було. 13.07.2023 року вона разом з дитиною весь день перебувала вдома, та в той день ніхто для огляду квартири не приходив.

ОСОБА_5 перераховано грошові кошти в розмірі 7035,18 грн. на користь ОСОБА_1 , що підтверджується копією платіжної інструкції від 07.10.2024 року.

Таким чином, між сторонами склались правовідносини щодо відшкодування шкоди, заподіяної власнику квартири внаслідок її залиття, спірні правовідносини регулюються положеннями Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Частинами четвертою, п`ятою статті 319 ЦК України зазначено, що власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян.

Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 322 ЦК України).

Нормами статей 151, 156, 177 ЖК України визначено, що громадяни (власники, наймачі, члени їх сімей) зобов`язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об`єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і придомової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під`їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітках і в інших місцях загального користування.

Відповідно до частини першої та пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини (частина друга статті 1166 ЦК України).

Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. За обставинами справи цю презумпцію має спростовувати саме відповідач.

Отже, з огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить протиправність дій, наявність шкоди, її розмір й причинно-наслідковий зв`язок.

Згідно з положеннями статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: зокрема: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування (частина четверта статті 23 ЦК України).

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя статті 23 ЦК України).

Статтею 78 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 2 ст. 79 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Приписами ч. 1ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оцінивши надані докази, суд зазначає, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , а відповідач ОСОБА_4 - власником квартири АДРЕСА_2 , що розташована поверхом вище.

З копії акту обстеження від 13.07.2023 року, складеного представниками РЕУ Слобідського району КП "Харківводоканал" встановлено, що за адресою: АДРЕСА_6 , 02.07.2023 року надійшла заявка на ОДС КП "Харківводоканал" про залиття квартири. Виїздом бригади КП "Харківводоканал" встановлено, що сталось залиття холодною водою квартири АДРЕСА_7 . Причиною залиття є халатне залиття, протікання не у внутрішньоквартирних мережах холодного водопостачання, стояк холодної води не перекривався, ремонтні роботи не проводились. Були залиті кухня, коридор, кладовка.

З копії відповіді КП "Харківводоканал" від 30.01.2025 року встановлено, що 03.07.2023 у присутності мешканця кв. АДРЕСА_1 , за участю майстра дільниці Слобідського району управління з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем ОСОБА_6 , слюсара-сантехніка дільниці Слобідського району управління з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем ОСОБА_7 , начальника дільниці № НОМЕР_1 КП "Житлокомсервіс" ОСОБА_8 , було складено акт про залиття. Під час складання акту доступу до квартири АДРЕСА_2 не було. У розпорядженні КП "Харківводоканал" відсутні фото та відеофіксація стану квартир АДРЕСА_3 , АДРЕСА_8 .

Суд зазначає, що при розгляді цієї справи позивачем доведено, що саме внаслідок дій (бездіяльності) власника квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_4 сталось залиття квартири АДРЕСА_3 з вище розташованої квартири АДРЕСА_2 .

Суд зауважує, що у справах цієї категорії саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. При цьому, на спростування факту залиття квартири АДРЕСА_3 холодною водою у липні 2023 року відповідачем не надано належних та допустимих доказів, оскільки залиття квартири у травні 2023 року гарячою водою з вини КП "Харківські теплові мережі" не виключає можливості її повторного залиття у липні 2023 року з інших причин.

Відповідно до приписів ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

При цьому, відповідачем для спростування його вини у завданні шкоди не заявлялось клопотання про призначення експертизи для становлення причини залиття квартири АДРЕСА_3 , про виклик свідків, у тому числі осіб, які складали акт обстеження від 13.07.2023 року, тощо. Додані до відзиву письмові пояснення ОСОБА_5 суд оцінює критично, оскільки вони не містять підпису особи, клопотання про допит ОСОБА_5 у суді у якості свідка відповідачем не подавалось.

Звітом № 35627 про незалежну оцінку вартості матеріального збитку пошкодженого майна - квартири від 19.07.2023 року підтверджено наявність шкоди, заподіяної власнику вказаної квартири, її розмір. Актом обстеження від 13.07.2023 року, складеного представниками РЕУ Слобідського району КП "Харківводоканал", доведено причинно-наслідковий зв`язок між діями (бездіяльністю) відповідача, залиттям квартири АДРЕСА_3 та спричиненням шкоди її власнику.

Щодо спричиненої позивачеві матеріальної шкоди, то на підтвердження її розміру до суду позивачем надано копію звіту № 35627 про незалежну оцінку вартості матеріального збитку пошкодженого майна, складеного суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_9 . Відповідачем інших документів на спростування розміру матеріальної шкоди, в тому числі клопотання про призначення товарознавчої експертизи, не надано. Суд також приймає до уваги, що вказаний звіт складений не на замовлення позивача, а на замовлення ПрАТ СК "ВУСО" в межах справи про виплату страхового відшкодування № 2306644.

Відповідно до копії звіту № 35627 від 19.07.2023 року вартість матеріального збитку пошкодженого майна - оздоблення квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 , складає 77255,55 грн. З копії довідки від 29.12.2023 року встановлено, що ПрАТ "СК "ВУСО" виплатила ОСОБА_1 на підставі договору добровільного комплексного страхування майна та відповідальності перед третіми особами "нерухомість без огляду" № HAFONBR-235G1XG, максимальний розмір страхового відшкодування в сумі 20000 грн.

З урахуванням системного аналізу наведених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з власника квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_4 , з якої відбулось затоплення належної позивачу на праві власності квартири АДРЕСА_3 , в рахунок відшкодування матеріального збитку грошових коштів у розмірі 55255,55грн. як різниці між розміром заподіяної шкоди та сумою виплаченого страхового відшкодування.

При цьому, суд зазначає, що в порушення приписів ст. 81 ЦПК України позивачем належними та допустимими доказами не доведено заподіяння їй моральної шкоди, зокрема, не надано відповідних медичних (або будь-яких інших) документів на підтвердження факту заподіяння їй душевних страждань у зв`язку із пошкодженням її майна, відомостей про необхідність змінювати власний спосіб життя (неможливість проживання у квартирі тощо).

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди в зв`язку з їх недоведеністю.

В п. 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» наголошується, що п.1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, а в п.58 рішення Європейського суд у справі «Серявін та інші проти України» зазначається про те, що призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті… Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватися публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).

З огляду на викладене, оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, перевіривши всі доводи і заперечення сторін, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. При цьому, суд враховує, що позивач як особа з інвалідністю ІІ групи звільнена від сплати судового збору за подання позову до суду.

Керуючись ст.ст.12, 81, 263-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ПрАТ "Страхова компанія "ВУСО", про відшкодування шкоди, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 55255грн. 55коп.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір у сумі 968,96грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_9 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: ОСОБА_4 (адреса місця проживання: АДРЕСА_10 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ПрАТ "Страхова компанія "ВУСО" (адреса місцезнаходження: вул. Казимира Малевича, 31, м. Київ, код 31650052).

Повне судове рішення складено 30.06.2025 року.

Суддя С.О.Ященко