СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/6115/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2025 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Твердохліб Ю.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної у м.Києві державної адміністрації, ІНФОРМАЦІЯ_1 про стягнення аліментів на утримання дитини та про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної у м.Києві державної адміністрації, ІНФОРМАЦІЯ_1 про стягнення аліментів на утримання дитини та про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.06.2025 року визначено головуючого суддю Святошинського районного суду м. Києва Твердохліб Ю.О. 18.06.2025 року справу передано судді.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 23.06.2025 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

25.06.2025 року до суду від представника позивача ОСОБА_3 , через систему "Електронний суд" надійшла заява про усунення недоліків, у якій зазначає, що позивач не взятий на облік як внутрішньо переміщена особа, а тільки його дочка стоїть на обліку в Святошинському районі міста Києві, що підтверджується відповідною довідкою від 15.09.2023 року. Наразі позивач не має зареєстрованого місця проживання оскільки він знятий за останнім місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Але відповідно до довідки, сформованої 02.06.2025 року в застосунку Резерв+ (військово-обліковий документ) зазначено, що адреса проживання позивача є: АДРЕСА_2 .

Вивчивши матеріали позовної заяви вважаю, що справу слід направити за підсудністю з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ч. 1ст. 187 ЦПК України суд відкриває провадження у справі, якщо відсутні підстави для залишення заяви без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження.

Разом з тим, якщо буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає її за підсудністю в порядку, встановленому ст. 31 ЦПК України (ч. 9 ст. 187 ЦПК України).

Згідно положень ЦПК України існує загальна підсудність за місцезнаходженням відповідача (ст. 27 ЦПК України) та альтернативна підсудність за вибором позивача (ст. 28 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

При поданні позовної заяви, представником позивача зазначено, що справа підсудна Святошинському районному суду м.Києва, у зв`язку з тим, що позивач разом з дочкою постійно проживає в кв. АДРЕСА_3 , а відповідач проживає на тимчасово окупованій території України, Наразі позивач не має зареєстрованого місця проживання оскільки він знятий за останнім місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

Згідно ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Звертаючись до суду з позовом позивачем вказана адреса його реєстрації: АДРЕСА_4 , що територіально відноситься до Якимівського районного суду Запорізької області.

Місцем проживання, як внутрішньо переміщеної особи зазначає: АДРЕСА_2 , однак будь яких докази у підтвердження цього факту позивачем не надано.

Копія витягу із застосунку Резерв+, сформованого 02.06.2025 року, не є належним доказом у підтвердження місця реєстрації особи.

Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №1524076 від 27.06.2025 року остання відома адреса реєстрації ОСОБА_1 АДРЕСА_5 , яка відноситься до Заводського районного суду міста Кам`янського.

Адреса реєстрації відповідача ОСОБА_2 вказана: АДРЕСА_4 , що підтверджується відповіддю № 1492186 від 18.06.2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру та також територіально відноситься до Якимівського районного суду Запорізької області.

Так, Цивільним процесуальним кодексом передбачено використання лише зареєстрованого місця проживання, фактичне місце проживання фізичної особи не має правового значення. На цьому наголосила Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, відступаючи від попередніх позицій у постанові від 24 червня 2024 року по справі №554/7669/21.

Виходячи із правил підсудності, встановлених ст. 28 ЦПК України, дана справа не підсудна Святошинському районному суду м. Києва.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Суд зобов`язаний передати справу на розгляд до суду, якому вона підсудна за законом, оскільки ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Згідно Розпорядження Верховного Суду від 14.09.2022 № 49/0/9-22 "Про зміну територіальної підсудності судових справ судів Запорізької області"територіальну підсудність судових справ Якимівського районного суду Запорізької області визначено Ленінському районному суду м. Запоріжжя.

На виконання Закону України № 4273-IX «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» 30.04.2025 р. відбулася державна реєстрація змін до відомостей про Ленінський районний суд м. Запоріжжя, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, відповідно до яких назву Ленінський районний суд міста Запоріжжя змінено на Дніпровський районний суд міста Запоріжжя.

Таким чином, враховуючи те, що місце реєстрації відповідача, не відноситься до Святошинського району м. Києва, а тому немає законом передбачених для розгляду даної справи Святошинським районним судом м. Києва, суддя приходить до висновку про направлення матеріалів позовної заяви за підсудністю до Дніпровського районного суду міста Запоріжжя.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.27, 30, 31, 187 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної у м.Києві державної адміністрації, ІНФОРМАЦІЯ_1 про стягнення аліментів на утримання дитини та про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини, передати на розгляд за підсудністю до Дніпровського районного суду міста Запоріжжя (вулиця Незалежної України, 2, Запоріжжя, Запорізька область, 69000).

Передача справи на розгляд іншого суду за підсудністю здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів из дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.О. Твердохліб