Справа № 128/968/24

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
24 червня 2025 року місто Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області
головуючого судді Бондаренко О.І.
при секретарі Нагірняк Т.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування виконавчого комітету Вінницької міської ради в особі Служби у справах дітей Вінницької міської ради про позбавлення батьківських прав, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування виконавчого комітету Вінницької міської ради в особі Служби у справах дітей Вінницької міської ради про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що позивач та відповідач певний час перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких у них народилося двоє дітей: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проте, коли найменшій доньці ОСОБА_5 виповнилося 10 місяців, а старшій доньці ОСОБА_6 7 років мати пішла із сім`ї і сторони по справі припинили фактичні шлюбні відносини, а діти залишилися проживати разом із батьком, що підтверджується довідкою ОСББ «Шмідта 69» вих.№29 від 08.11.2023. Зазначає, що з того часу діти матір жодного разу не бачили, не підтримують із нею будь-якого зв`язку та з нею не спілкуються. Найменша дитина ОСОБА_5 матір взагалі не пам`ятає. Вказує, що відповідач перестала піклуватись про фізичний, духовний розвиток дітей, оскільки перестала спілкуватись з доньками без будь-яких пояснень, займатися їхнім вихованням та будь-яким іншим чином проявляти інтерес до їх особистого життя. Відповідач не створює умов для отримання дітьми освіти, не сплачує аліменти на утримання дітей. Більше 10 років діти не бачили матір та на протязі вказаного часу не спілкуються з нею, у зв`язку з її небажанням підтримувати контакт та відносини зі своїми дітьми.
У зв`язку з тим, що відповідачка ОСОБА_2 самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків, позивач вважає, що наявні підстави для позбавлення останньої батьківських прав.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Вдовцова А.Д. позовну заяву підтримала, мотивуючи підставами, викладеними в ній, зазначила, що не заперечує проти винесення заочного рішення суду. В послідуючому, надала суду заяву, якою просить позовні вимоги задоволити, змін та доповнень немає, засідання провести у її відсутність та відсутність позивача.
Відповідачка ОСОБА_2 про дату, час та місце судового розгляду повідомлялася судом належним чином, у встановленому законом порядку, а також через оголошення на веб-порталі судової влади України, Єдиний державний реєстр судових рішень: //reyestr. court. gov. ua/. Названий веб-портал згідно з Законом України Про доступ до судових рішень № 3262-IV від 22.12.2005 є відкритим для безоплатного цілодобового користування.
Представник третьої особи Служби у справах дітей Вінницької міської ради в особі Ключковської Ю.П. проти позову заперечувала, посилаючись на висновок служби та вважаючи, що позивачем не надано достатніх доказів самоусунення відповідачки від виховання дитини. В послідуючому, надала суду заяву, якою не заперечує проти розгляду справи у її відсутність, при прийнятті судового рішення просить врахувати законні права та інтереси дитини.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду показала, що позивач це її брат. Зазначила, що позивач з відповідачкою не проживають вже давно, невістку не бачили, діти знаходяться за кордоном; вказала, що за дитиною вони доглядали по черзі (брат, вона та мама позивача).
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду показав, що знайомий з позивачем, знаходиться в дружніх стосунках; відповідачку бачив давно, раніше бачив її в стані алкогольного сп`яніння; зазначив, що мати не приймає участі у вихованні дитини.
Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Згідно п.п.1, 2, 3, 4 ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов; відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
За згодою позивача, на підставі ухвали суду про заочний розгляд справи від 24.06.2025 року, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, зі сторони їх належності, достатності та допустимості, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 певний час перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких у них народилося двоє дітей: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 07.11.2023, якій на даний час виповнилося повних 18 років (а.с.17); донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 07.11.2023, якій на даний час виповнилося повних 11 років (а.с.18).
Діти проживали разом із батьком, що підтверджується довідкою ОСББ «Шмідта 69» вих.№29 від 08.11.2023 (а.с.19).
Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 17.11.2015 у цивільній справі №128/2886/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі, позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 300 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття (а.с.20-21).

Досить тривалий час виконавчий лист за вищезазначеним рішенням суду перебував на виконанні у Вінницькому відділі державної виконавчої служби Вінницького району, оскільки відповідач офіційно зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.22).

Станом на 31.05.2022 заборгованість зі сплати аліментів відповідача складала 69 726,50 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по сплаті аліментів Вінницького відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області за період з 01.01.2018 по 31.05.2022 (а.с.23-25).

Постановою Вінницького міського сулу Вінницької області від 24.11.2020 у справі №127/23096/20 відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності за несплату аліментів за ч.1 ст.183-1 КУпАП та накладено стягнення у виді суспільно корисних робіт строком 120 годин (а.с.26).

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів Жмеринського відділу Державної виконавчої служби у Жмеринському районі Вінницької області вбачається, що станом на 31.10.2023 заборгованість у відповідача зі сплати аліментів складає 89 128,40 грн (а.с.27-28).

Як вбачається з його трудової книжки серії НОМЕР_1 від 11.03.2003 ОСОБА_1 з 2003 року по березень 2022 року працював на посадах «газо-електро-зварювальника», відповідно отримував чималий стабільний дохід (а.с.29-30).

З березня 2022 року став на захист нашої Батьківщини у зв`язку із повномасштабним вторгненням Російської Федерації на територію України, являється діючим військовослужбовцем за мобілізацією військової частини НОМЕР_2 , що підтверджується відповідною довідкою військової частини НОМЕР_2 від 21.12.2023 (а.с.30-а).

За місцем служби ОСОБА_1 характеризується позитивно, зарекомендував себе як дисциплінований військовослужбовець. До виконання службових обов`язків та інших задач за призначенням ставиться сумлінно, що підтверджується його службовою характеристикою від 21.12.2023 (а.с.31).

За місцем проживання ОСОБА_1 також характеризується позитивно. Згідно характеристики ОСББ «Шмідта 69» від 07.11.2023 вбачається, що ОСОБА_1 людина позитивна, працьовита, сам виховує двох доньок. Скарг від сусідів не було, в конфліктах не перебував. На даний час перебуває в лавах ЗСУ. Пішов захищати державу добровольцем (а.с.32).

Згідно довідки КЗ «Вінницький ліцей №8» від 09.11.2023 №261 вбачається, що ОСОБА_3 дійсно закінчила КЗ «Вінницький ліцей №8» 15.06.2023. За час навчання мама дитини ОСОБА_2 жодного разу не з`явилася у школі, навчанням та вихованням дитини не займалася. Навчанням та вихованням дитини займались тато ОСОБА_1 та бабуся ОСОБА_9 (а.с.33).

Відповідно до довідки КЗ «Вінницький ліцей №8» від 09.11.2023 №260 вбачається, що ОСОБА_4 дійсно навчається з 01.09.2018 в КЗ «Вінницький ліцей №8». З 29.09.2023 навчається за індивідуальною формою навчання (сімейне навчання) до тепер. За час навчання мама дитини ОСОБА_2 жодного разу не з`явилася у школі, навчанням та вихованням дитини не займалася. Навчанням та вихованням дитини займались тато ОСОБА_1 та бабуся ОСОБА_9 (а.с.34).

Відповідно до відповіді КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №5 м. Вінниці» від 21.11.2023 №01-09/1283 на адвокатський запит адвоката Аліни Вдовцової вбачається, що пацієнт ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , разом з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (пацієнти задекларовані у лікаря амбулаторії загальної практики сімейної медицини №1 ОСОБА_10 ) та донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (пацієнтка задекларована у лікаря ЗПСМ ОСОБА_11 ). З грудня 2022 року сім`я до сімейного лікаря за медичною допомогою не зверталися. Зі слів бабусі, діти з бабусею протягом року перебувають за кордоном у Чехії (а.с.35).

Згідно нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_9 від 08.11.2023 вбачається, що на даний час вона проживає у Чехії, а саме АДРЕСА_3 , разом із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за якими піклується (а.с.36-37).

Згідно договору оренди, укладеного згідно з відповідним Цивільним кодексом №89/2012 ЗБ між ОСОБА_12 , сільського старости, як орендодавця, з одного боку, і пані ОСОБА_13 , як орендара, з іншого боку, вбачається що ОСОБА_9 орендує у орендодавця квартиру, площею 53,9 кв.м., на цокольному поверсі будинку АДРЕСА_4 на строк з 01.10.2023 по 30.09.2025. У п.6 Статті 8 «Прикінцеві положення» вищезазначеного договору вбачається, що квартирою також користуються ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Переклад вищезазначеного договору з чеської мови на українську мову виконав перекладач ОСОБА_14 , справжність підпису перекладача засвідчено приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Гайдейчук Г.В. та зареєстровано в реєстрі за №1635 (а.с.38-40, 41-44).

Повнолітня донька ОСОБА_3 навчається у 2023/24 на ІІ курсі за спеціальністю: Кухар-офіціант у Бізнес-академії, готельній школі та середній професійно-технічній школі, ОСОБА_15 , що підтверджується відповідною довідкою, переклад якої з чеської мови на українську мову виконав перекладач ОСОБА_14 , справжність підпису перекладача засвідчено приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Гайдейчук Г.В. та зареєстровано в реєстрі за №1636 (а.с.45-46).

Неповнолітня донька ОСОБА_4 є ученицею 6 класу початкової школи та дитячого садка Мала Скала, район Яблонець-над-Нісою, що підтверджується відповідною довідкою від 08.01.2024, переклад якої з чеської мови на українську мову виконав перекладач ОСОБА_14 , справжність підпису перекладача засвідчено приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Гайдейчук Г.В. та зареєстровано в реєстрі за №1634 (а.с.47-48).

Відповідачка ОСОБА_16 на даний час позбавлена батьківських прав відносно ще однієї дитини відповідно до рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 05.12.2022 у цивільній справі №128/1803/22 за позовом ОСОБА_17 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Лука-Мелешківської сільської ради про позбавлення батьківських прав (а.с.52-54).

ВК Вінницької міської ради надав висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав матері ОСОБА_2 відносно дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за вих. № 01/00/011/138628 від 04.06.2024 (а.с.85-87).

Спірні правовідносини регулюються ст.ст.19,150,157,164-166 СК України.

Так, відповідно до ст. 19 Сімейного Кодексу при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитись з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

При цьому відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п. п. 16, 18 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до принципу шостого «Декларації прав дитини», яка прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і під відповідальністю своїх батьків і в усякому разі в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості.

За ст.150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні.

Частиною 1 статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

За ст.8 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Україною 27.02.1991р. зазначено, що держави-учасниці зобов`язуються поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи громадянство, ім`я та сімейні зв`язки. За ст.9 вказаної Конвенції держави учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за випадком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

За ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються, від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та жорстоко поводяться з дитиною.

Суд вважає, що позовні вимоги являються законними та обґрунтованими, оскільки в ході судового розгляду, судом було встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 свідомо виявила бажання відмовитися та самоусунутися від дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не бере будь-якої участі у фізичному та моральному розвитку дитини, піклуванні про стан її здоров`я та моральний дух.

14 вересня 2006 року Україною було ратифіковано Європейську соціальну хартію, переглянуту у 2007-2010 року за якою держава зобов`язалася забезпечити права дитини на належний рівень життя.

За ст.3 Конвенції про права дитини, судова система є одним з органів держави на який також покладено обов`язок забезпечити захист інтересів дітей.

При вирішенні даного судового спору, суд виходить з положень СК України, ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, що ратифікована Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 р., нормативних положень Конвенції про права дитини, що була ратифікована Україною 27.02.1991 року за положеннями якої, держава зобов`язалася приділяти особливу увагу правам дітей, які є особливо уразливою групою з огляду на їх вік, психічний та фізичний розвиток, та враховує, що діти потребують спеціального постійного нагляду та захисту, і в першу чергу враховує якнайкраще забезпечення інтересів дитини, на що вказує і ст.27 Конвенції про права дитини.

Відтак, суд не бере до уваги висновок Вінницької міської ради про недоцільність позбавлення батьківських прав матері ОСОБА_2 відносно дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за вих. № 01/00/011/138628 від 04.06.2024, оскільки виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Крім того, згідно з усталеною прецедентною практикою Європейського суду, яка була висловлена, в тому числі в рішеннях у справах «Гаазе проти Німеччини» від 08.04.2004 року та «Йогансен проти Норвегії» від 07.08.1996 року, взаємне почуття втіхи батьків і дитини від того, що вони постійно перебувають разом, становить важливий елемент сімейного життя, тому заходи, що перешкоджають реалізації такого почуття, дорівнюють втручанню у право, яке захищається ст. 8 Конвенції.

У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Враховуючи, вищевикладене, суд вважає доведеним ту обставину, що мати-відповідач по справі, свідомо ухилилася від дитини ОСОБА_4 не забезпечує її матеріальні, інтелектуальні, культурні, духовні потреби, не цікавиться життям дитини, підготовкою до дорослого життя належним чином, як це передбачено ст.ст.150-155 СК України, та самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків, тому позов є доведеним та таким, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.150, 155, 164-166 СК України,ст.ст. 4, 12, 18, 19, 76-82, 89, 95, 133, 141, 211, 223, 245, 247, 259, 263-265, 268, 280-284, 289, 354, п. 15.5 розділу XIII Прикінцевих положень ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задоволити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_5 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відомості про учасників:

Позивач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 ;

Відповідач ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Третя особа Служба у справах дітей Вінницької МР, адреса: м. Вінниця, вул. Соборна,59.

Повний текст судового рішення виготовлено 27.06.2025.

Суддя Оксана БОНДАРЕНКО