У Х В А Л А

25 червня 2025 року

м. Київ

справа № 206/951/24

провадження № 61-15935ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Ситнік О. М., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Скочко Ольга Анатоліївна, на рішення Самарського районного суду

м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 квітня 2025 року у справі за позовом Обслуговуючого кооперативу «Житлово-Будівельний кооператив «Комфорт Сіті Лагуна Сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2024 року Обслуговуючий кооператив «Житлово-Будівельний кооператив «Комфорт Сіті Лагуна Сервіс» (далі - ОК «ЖБК «Комфорт Сіті Лагуна Сервіс») звернувся до суду з вищевказаним позовомдо ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором у загальному розмірі 749, 018, 24 грн.

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня

2024 року позов ОК «ЖБК «Комфорт Сіті Лагуна Сервіс» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОК «ЖБК «Комфорт Сіті Лагуна Сервіс» заборгованість за надання послуг з комплексного обслуговування в загальному розмірі 234 152,35 грн, з яких:

- 45 267,67 грн за договором №08-09-11 від 09 листопада 2021 року за послуги з комплексного обслуговування по об`єкту : АДРЕСА_1 ;

- 65 216,22 грн за договором №09-09-11 від 09 листопада 2021 року за послуги з комплексного обслуговування по об`єкту : АДРЕСА_2 ;

- 23 737,48 грн за договором №04-10-11 від 10 листопада 2021 року за послуги з комплексного обслуговування по об`єкту : АДРЕСА_3 ;

- 22 250,68 грн за договором №05-10-11 від 10 листопада 2021 року за послуги з комплексного обслуговування по об`єкту : АДРЕСА_4 ;

- 41 527,42 грн за договором №03-10-11 від 10 листопада 2021 року за послуги з комплексного обслуговування по об`єкту : АДРЕСА_5 ;

- 18 166,02 грн за договором №06-09-11 від 09 листопада 2021 року за послуги з комплексного обслуговування по об`єкту : АДРЕСА_6 ;

- 17 986,86 грн за договором №07-10-11 від 10 листопада 2021 року за послуги з комплексного обслуговування по об`єкту : АДРЕСА_7 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОК «ЖБК «Комфорт Сіті Лагуна Сервіс» неустойку в загальному розмірі 234 152,00 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 23 квітня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 18 жовтня 2024 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОК «ЖБК «Комфорт Сіті Лагуна Сервіс» неустойки в загальному розмірі 234 152,00 грн - скасовано з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні вказаних вимог.

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2024 року в частині розподілу судових витрат - змінено, шляхом зменшення їх розміру з

17 024,29 грн до 6 637,52 грн.

В іншій частині рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська

від 18 жовтня 2024 року - залишено без змін.

24 травня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Скочко О. А. через підсистему «Електронний Суд» надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 квітня 2025 року.

У касаційній скарзі заявник просить суд касаційної інстанції скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Ухвалою Верховного Суду від 28 травня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме для сплати судового збору та надання доказів направлення копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів позивачу.

Вимоги вказаної ухвали заявник виконав.

Згідно з частиною першою статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу (частина восьма статті 394 ЦПК України).

Підставою касаційного оскарження судових рішень представник заявника зазначає пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, а саме, що суди не врахували правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 24 грудня 2020 року у справі № 914/1979/18, від 23 грудня 2020 року у справі № 757/28231/13-ц, від 20 травня 2020 року у справі № 754/4355/17, від 22 серпня 2023 року у справі № 910/14570/21.

Крім цього, на думку представника заявника, суди, порушивши норми процесуального права, не дослідили зібрані докази у справі, а саме договори надання послуг з комплексного обслуговування, яким встановлено порядок оплати наданих послуг (пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України).

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Вбачається, що між сторонами виник спір про стягнення заборгованості у розмірі 749 018, 24 грн, що не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб на день звернення з касаційною скаргою (757 000,00 грн).

Отже, касаційна скарга представника заявника подана на судові рішення у справі, які відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню.

Разом з тим, представник заявника посилається на підпункти а) та в) частини третьої статті 389 ЦПК України та зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики та, що дана справа має виняткове значення для заявника через значне матеріальне навантаження та наявність невизначеності в застосування норми права при реалізації прав та обов`язків сторін за договорами про надання послуг з комплексного обслуговування, які на даний час не розірвані.

Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність (пункт 4.1 Рішення Конституційного Суду України

від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004).

Надавши оцінку доводам касаційної скарги, оскаржуваним судовим рішенням, суд касаційної інстанції дійшов висновку про те, що справа має виняткове значення для заявника та стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Касаційна скарга подана у визначений законом строк та оформлена відповідно до статті 392 ЦПК України, зокрема, містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Ухвалою Верховного Суду від 04 грудня 2025 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Самарського районного суду Дніпропетровської області від 22 серпня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 29 жовтня 2024 року та витребувано справу із суду першої інстанції.

Керуючись статтями 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Скочко Ольга Анатоліївна, на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 квітня 2025 року.

Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

О. М. Ситнік

І. М. Фаловська