УХВАЛА

23 червня 2025 року

м. Київ

справа № 465/168/22

провадження № 61-7022к25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В.,

Коротуна В. М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 24 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Кредобанк» про стягнення банківських вкладів і відсотків за цими вкладами,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, у якому просила стягнути з АТ «Кредобанк»:

1 000,00 євро вкладу за договором банківського вкладу «Стандарт плюс»

№ 2630/03/3106361 від 13 листопада 2007 року та нараховані проценти за період з 14 листопада 2007 року до моменту подання позову до суду;

1 000,00 євро вкладу за договором банківського вкладу «Стандарт»

№ 2630/03/3306633 від 6 травня 2009 року та нараховані проценти за період з 07 травня 2009 року до моменту подання позову до суду;

1 501,12 євро вкладу за договором банківського вкладу «Стандарт плюс»

№ 2630/03/3339694 від 09 червня 2009 року та нараховані проценти за період з 10 червня 2009 року до моменту подання позову до суду;

4 150,00 євро вкладу за договором банківського вкладу «Стандарт»

№ 2630/03/3436992 від 08 грудня 2009 року та нараховані проценти за період з 09 грудня 2009 року до моменту подання позову до суду.

Рішенням Франківського районного суду міста Львова від 19 вересня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто з АТ «Кредобанк» на користь ОСОБА_1 суму вкладу 1 000 євро та нараховані проценти в розмірі 75 євро по договору банківського вкладу «Стандарт плюс» № 2630/03/3106361 від 13 листопада 2007 року.

Стягнуто з АТ «Кредобанк» на користь ОСОБА_1 суму вкладу 1 000 євро та нараховані проценти в розмірі 09 євро 37 євроцентів по договору банківського вкладу «Стандарт» № 2630/03/3306633 від 06 травня 2009 року .

Стягнуто з АТ «Кредобанк» на користь ОСОБА_1 суму вкладу 1 501 євро 12 євроцентів та нараховані проценти в розмірі 37 євро 05 євроцентів по договору банківського вкладу «Стандарт плюс» № 2630/03/3339694 від 09 червня 2009 року.

Стягнуто з АТ «Кредобанк» на користь ОСОБА_1 суму вкладу 4 150 євро та нараховані проценти в розмірі 27 євро 67 євроцентів по договору банківського вкладу «Стандарт» № 2630/03/3436992 від 08 грудня 2009 року.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Львівського апеляційного суду від 24 квітня 2025 року рішення Франківського районного суду м. Львова від 19 вересня 2024 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з АТ «Кредобанк» на її користь суми вкладу 1000 євро та нарахованих процентів у розмірі 75 євро по договору банківського вкладу «Стандарт плюс» № 2630/03/3106361

від 13 листопада 2007 року, суми вкладу 1 501 євро 12 євроцентів та нарахованих процентів у розмірі 37 євро 05 євроцентів по договору банківського вкладу «Стандарт плюс» № 2630/03/3339694 від 09 червня 2009 року скасовано і ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні цих позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 19 вересня 2024 року в частині розподілу судових витрат змінено, викладено абзац 6 резолютивної частини рішення в наступній редакції: «Компенсувати АТ «Кредобанк» судовий збір в розмірі 1352 гривень 57 копійок за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України».

В решті рішення суду залишено без змін.

23 травня 2025 року ОСОБА_1 звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного суду від 24 квітня 2025 року.

Ухвалою Верховного Суду від 28 травня 2025 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 24 квітня 2025 року в цій справі.

06 червня 2025 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 вдруге надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Львівського апеляційного суду від 24 квітня 2025 року.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо є постанова про залишення касаційної скарги цієї особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

Отже, в силу вказаної норми процесуального права, яка є імперативною, повторне касаційне оскарження судових рішень заборонено.

Постанова Львівського апеляційного суду від 24 квітня 2025 року вже була предметом перегляду суду касаційної інстанції за касаційною скаргою ОСОБА_1 , за результатами якого Верховним Судом постановлено ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 24 квітня 2025 року з підстав, встановлених пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України.

Керуючись пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду

від 24 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Кредобанк» про стягнення банківських вкладів і відсотків за цими вкладами.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:М. Є. Червинська Є. В. Коротенко В. М. Коротун