Справа №198/305/25
Провадження № 2/0198/205/25
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 липня 2025 року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Білинського М.В., за участю секретаря судового засідання Літвіченко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області, в порядку спрощеного позовного провадження,за правилами заочного розгляду справи, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості
30.04.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (далі ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», позивач) звернулось до суду з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 (далі відповідач, позичальник) заборгованості за Договором № 387802 від 16.10.2020 в розмірі 137 993,60 грн., судових витрат та витрат на правничу допомогу.
В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 16.10.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕТИД» (далі ТОВ «СЛОН КРЕТИД», кредитодавець) та ОСОБА_1 укладено Договір № 387802, за умовами якого кредитодавець надав відповідачу кредитний ліміт в розмірі 81 875,00 грн. на строк 1095 днів зі сплатою процентів у розмірі 25% в перший день користуванням кредитом, та стандартною ставкою 85% річних. 31.01.2025 було укладено договір №31012025 відповідно до якого ТОВ «СЛОН КРЕТИД» відступило ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» право вимоги за договором до позичальника, в тому числі за договором № 387802. Станом на день подання позову строк надання грошових коштів за договором наступив, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, відсотки за користування кредитними коштами не сплачує, у зв`язку з чим у нього обліковується прострочена заборгованість. Загальний розмір непогашеної кредитної заборгованість у загальному розмірі 137 993,60 грн., яка складається з суми заборгованості за основною сумою боргу 69 444,22 грн. та суми заборгованості за відсотками 68 549,38 грн. яку в добровільному порядку ні на рахунки ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», ні на рахунки попереднього кредитора не погашає, просив стягнути з нього вказану суму заборгованості, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422,40 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 25 000,00грн.
Ухвалою від 05 червня 2025 року після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, позовна заява була прийнята до розгляду, суд відкрив спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначив перше судове засідання для розгляду справи по суті на 02 липня 2025 року.
Представник позивача ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» в судове засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, в пункті 5 прохальної частини заявив про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просив задовольнити їх, також не проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача у судове засідання.
Відповідачу у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання направлено копію позовної заяви та додані до неї документи, судову повістку про виклик до суту та копію ухвали про відкриття провадження. Також було інформування відповідача про наявність справи, час та місце проведення судового засідання шляхом розміщення оголошення на сайті суду.
Таким чином, на підставі вищевикладених приписів ст.ст. 128, 130-131 ЦПК України суд вважає, що відповідач повідомлена належним чином. Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, про причини неявки суд не повідомила, з будь-якими клопотаннями та заявами до суду не зверталася.
Судом, відповідно до вимог ст. ст. 280 - 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд вказаної цивільної справи за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими главою 11 «Заочний розгляд справи» ЦПК України, при цьому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК Українифіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Судом встановленоі це підтверджується матеріалами справи, що 16.10.2020 ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «СЛОН КРЕТИД» з метою отримання фінансових послуг у зв`язку з чим підписав заяву про приєднання до умов та правил договору №387802, зі змісту якої убачається, що підписанням цієї заяви на підставі статті 634 Цивільного кодексу України клієнт приєднується до договору про надання споживчого кредиту що складається з розділів «Предмет договору», «Порядок та умови договору», «Порядок и обчислення відсотків і порядок їх змін», «Права та обов`язки сторін», «Порядок повернення кредиту, сплата відсотків», «Відповідальність сторін», «Порядок внесення змін, доповнень, припинення, розірвання договору», «Інші умови договору». Розмір кредитного ліміту складав 81 875, 00 грн. Строк кредиту становить 1095 днів, з кінцевим терміном повернення 16.10.2023 р. включно(детальні терміни визначені в додатку №1 договору). Процентна ставка становить у розмірі 25% в перший день включно користуванням кредитом, та стандартною ставкою 85% річних. Станом на 17.04.2025 згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором (а.с. 25) у відповідача склалась сума заборгованості у загальному розмірі 137 993,60 грн., яка складається з суми заборгованості за основною сумою боргу 69 444,22 грн. та суми заборгованості за відсотками 68 549,38 грн.
ТОВ «СЛОН КРЕТИД» виконував своє грошове зобов`язання та надавав ОСОБА_1 грошові кошти, вказана підстава підтверджена копією платіжного доручення від 16.10.2020 р. (а.с. 21).
Згідно статті 4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Захист цивільних прав це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Порушення прав пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.
Таким чином, порушення, невизнання або оспорюванню суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Позивач подав докази, які підтверджують існування між сторонами договірних відносин, докази невиконання умов кредитного договору відповідачем.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства
З прийняттям закону України про електронну комерцію №675-VIII від 03.09.2015р. який набрав чинності 30.09.2015 на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощену процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
У статті 3 вказаного Закону визначено що електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформленні в електронній формі.
Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до абзацу 3 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення осіб, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписуються в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6 ст.11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідки прирівнюються до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст. 11 № 675-VIII)
Отже договір про надання фінансової послуги № 387802 від 16.10.2020 року укладений сторонами у визначений у чинним законодавством України х повним дотриманням вимог щодо його укладення, порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»
Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією із сторін має бути досягнуто згоди.
За ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, як це закріплено вимогами ст. 526 ЦК України.
Презумпцію укладеного між сторонами електроного договору про надання фінансових послуг № 387802 від 16 жовтня 2020 року відповідачем не спростовано
Положеннями ст.610 ЦК України унормовано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, що закріплено вимогами ст.611 ЦК України визначає.
Правилами ч. 1 ст. 1054 ЦК України унормовано, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Нормами ст. 512 ЦК України вказано, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Відповідно до вимог ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Позивач підтвердив своє право вимоги за кредитним договором № 387802 від 16 жовтня 2020 року
За приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно до ч.1 ст.76, ч.2 ст.77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідний розмір заборгованості позивачем визначений згідно до розрахунку заборгованості(а.с. 25), який долучено до позовної заяви. Відповідність розрахунку та розмір заборгованості не бели спростовані відповідачем.
Відтак, вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості у розмірі 137993,60 грн за договором № 387802 від 16 жовтня 2020 року підлягають задоволенню,
Щодо вирішення питання про стягнення судових витрат.
Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За наведеного, з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати в сумі 2 422,40 грн.
Розглядаючи вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить із наступного.
Частиною 1 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України)
У ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо), що передбачено ч. 8 ст. 141 ЦПК України.
Зі змісту спеціальних норм ЦПК України, які регулюють відносини зі сплати витрат на правничу допомогу виходить, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, тоді як обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.
Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що сума заявлених до відшкодування судових витрат на правничу допомогу є обгрунтована, а саме, із наданих заявником документів на підтвердження понесених судових витрат на правничу допомогу можливо встановити та визначити, що витрати, які поніс та має понести позивач у зв`язку із розглядом даної справи, які підлягають відшкодуванню складають 25 000,00 грн.
За наведеного, з відповідача на користь позивача належить стягнути суму витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000,00 грн.
На підставі вищевикладеного та керуючись 526, 527, 530, 610, 620, 625, 1054 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 12, 13, 81, 89, 133, 137, 141, 264, 280-282, 294 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за договором кредитної послуги задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивачем рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Учасник справи якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
- відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого місця проживання АДРЕСА_1 , номер облікової карти НОМЕР_1 .
Суддя М. В. Білинський