Справа № 592/5684/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2025 року Сумський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Черних О.М.

з участю секретаря судового засідання Овчаренко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача про зупинення провадження та надання строку на примирення у справі за позовом ОСОБА_1 ( зареєстрованого: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстрованої: АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

До Сумського районного суду за ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 квітня 2025 року про направлення за підсудністю надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

09 травня 2025 року ухвалою Сумського районного суду Сумської області відкрито провадження та призначено розгляд справи у спрощеному провадженні на 29 травня 2025 року.

24 червня 2025 року через канцелярію суду надійшла заява представника відповідачки адвоката Федірко Я.С. про надання сторонам строку на примирення. Свою заяву мотивувала тим, що відповідачка має намір зберегти шлюб.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача адвокат Безпала Г.М. направила заяву, в якій зазначила, що позивач вважає, що надання терміну на примирення 6 місяців є не доречно, оскільки позивач прийняв для себе чітку позицію, і станом на сьогодні він її підтримує. Позиція позивача є остаточною і термін на примирення не дасть результату, а відповідач таким чином затягує розгляд справи.

Відповідачка та її представник в судове засідання не з`явились про час і місце розгляду повідомлені.

Суд, дослідивши клопотання та матеріали, які додані до клопотань, дійшов наступного висновку.

Вирішуючи вказане питання, суд звертає увагу на позовні вимоги позивача, розглядаються в спрощеному провадженні, на які розповсюджується скорочений строк розгляду справи.

В силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Всі ці обставини суду слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно з частиною 5 статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Частинами 3 та 4 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Судом встановлено, що позивач категорично не має наміру примирятися із відповідачем, підтримувати шлюбні стосунки не бажає.

Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя, та такі питання можуть вирішуватися виключно між подружжям.

Сімейний кодекс України вказує на те, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Беручи до уваги наведене, обґрунтування вимог сторін, фактичні взаємини сторін у даній конкретній справі, як подружжя, а також категоричне небажання позивача зберегти шлюб і сім`ю та те, що сторони після подання позивачем позову про розірвання шлюбу, до цього часу не примирились, натомість позивач не має наміру примирятися із відповідачем, при цьому і надалі наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає, що надання подружжю строку для примирення є недоцільним та суперечитиме інтересам одного з них.

Виходячи з положення, яке визначено ч. 7 ст. 240 ЦПК України, суд з урахуванням усіх фактичних обставин може відкласти розгляд справи та призначити подружжю строк для примирення. Отже, надання строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком.

Таким чином, суд вважає що клопотання відповідача про надання строку на примирення не обґрунтовано, та є таким, що суперечить інтересам одного з них та таке суперечення має істотне значення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 55, 56, 111, 112 СК України, ст.ст. 240, 251, 263, 353 ЦПК України, суд

постановив:

У задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Федірко Я.С. про надання строку на примирення та зупинення розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - відмовити.

Суддя О.М.Черних