Справа № 367/7158/25
Провадження №2-з/367/94/2025
УХВАЛА

Іменем України

27 червня 2025 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Шестопалова Я.В., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Шкварка Андрія Володимировича про забезпечення позову,-

встановив:

20.06.2025 року до Ірпінського міського суду Київської області надійшла заява адвоката Шкварка Андрія Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером: :01:034:0017 площею 0,15 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , заборонити будь-які дії з відчуження, обтяження, передачі у користування або заставу вказаної вище земельної ділянки як самим Відповідачем 2, так і іншим особам, заборонити вирубку, знищення, пересадку або будь-яке інше втручання у зелені насадження, (багаторічні дуби), що розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером: :01:034:0017 площею 0,15 га.

Заява обґрунтована тим, що представником позивача готується позов про визнання приватизації та договору купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером: :01:034:0017 площею 0,15 га недійсним. Майбутні позовні вимоги ґрунтуються на тому, що право власності на вказану вище земельну ділянку було незаконно приватизоване, а подальше її відчуження (купівля-продаж) - здійснено без належних правових підстав. Вважає, що вказана вище земельна ділянка може бути відчужена третім особам (продана, подарована тощо), або обтяжена (заставою, іпотекою тощо), існує реальна загроза неможливості виконання у майбутньому рішення суду, якщо позов буде задоволено.

25.06.2025 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.06.2025 року справа передана на розгляд судді Шестопаловій Я.В.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та матеріали позовної заяви справи, суд дійшов наступного висновку.

Частиною 1 статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 частини 1 ст.150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується шляхом накладенням арешту на майно.

Згідно із частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

Забезпечення позову спрямоване насамперед проти несумлінних дій інших осіб, які за час розгляду справи можуть продати, знищити чи знецінити майно, тощо.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При розгляді заяв про забезпечення позову вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Крім того, заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає в доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Окрім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову повинна довести співмірність обраного засобу забезпечення позову.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

За вимогами ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Так, зявник просить накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером: :01:034:0017 площею 0,15 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка як зазначено у заяві, перебуває у власності відповідача ОСОБА_2 .

Однак, до заяви про забезпечення позову долучено Витяг з Державного реєстру речових прав № 384691359 від 27.06.2024 року, з якого не вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером: :01:034:0017 площею 0,15 га, розташована саме за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник долучає до заяви про забезпечення позову технічний паспорт на житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 .

Відтак, з долучених до заяви доказів неможливо встановити, що земельна ділянка, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належить відповідачу ОСОБА_2 .

Пунктом 1 ч. 1 ст.150 ЦПК України чітко передбачено, що накладення арешту на майно в межах здійснення судом заходів забезпечення позову можливе щодо майна, яке належить відповідачеві або підлягає передачі йому і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Однак, позивач належних, достатніх та допустимих доказів зареєстрованого права власності та права користування на земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_2 не надав.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Отже, у кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановить наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника. Така позиція також неодноразово висловлена Верховним Судом, зокрема 17.06.2022 у постанові №908/2382/21.

Щодо заявленого представником ОСОБА_1 заходу забезпечення позову шляхом заборони вирубки, знищення, пересадки або будь-якого іншого втручання у зелені насадження, (багаторічні дуби), що розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером: :01:034:0017 площею 0,15 га, то суд вважає такий захід необґрунтованим в даному випадку з урахуванням того, що на час подання такої заяви представником заявника не долучено жодного доказу, що, по-перше, на вказаній земельній ділянці існують зелені насадження, (багаторічні дуби), по-друге відповідач вчиняє або готується вчиняти будь-які дії щодо вирубки, знищення, пересадки або будь-якого іншого втручання у зелені насадження, (багаторічні дуби).

Таким чином, суд вважає, що в поданих суду матеріалах відсутні будь-які докази, які б підтверджували наведені заявником у заяві про забезпечення позову обставини, якими останній обґрунтовує необхідність вжиття судом заходів до забезпечення позову у справі.

З огляду на викладене, заява представника ОСОБА_1 адвоката Шкварка Андрія Володимировича про забезпечення позову до задоволення не підлягає.

Одночасно суд роз`яснює, що ця відмова не позбавляє заявника на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України, з урахуванням аргументів, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

Керуючись ст.149-155,157,353,354 ЦПК України, суддя,

у х в а л и в:

У задоволені заяви представника ОСОБА_1 адвоката Шкварка Андрія Володимировича про забезпечення позову - відмовити.

Роз`яснити, що відмова у задоволенні заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з відповідною заявою про забезпечення позову, поданою з дотриманням вимог статті 151 ЦПК України.

Сторони, яким ухвала суду не була вручена у день її складення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення їм цієї ухвали.

Ухвала може бути оскаржена до Київської апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Я.В. Шестопалова