Справа № 463/3256/24 Головуючий у 1 інстанції: Нор Н.В.
Провадження № 22-ц/811/640/25 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Цяцяк Р.П.,

суддів Ванівський О.М. та Шеремета Н.О.,

за участю секретаря Підлужного В.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , представника Львівської міської ради, на ухвалу Личаківського районного суду міста Львова від 22 січня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

22 січня 2025 року оскаржуваною ухвалою зупинено провадження у справі №463/3256/24 за позовом Львівської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про усунення перешкод в розпорядженні майном - до припинення перебування ОСОБА_2 на військовій службі у складі Збройних Сил України (а.с. 125).

Дану ухвалу оскаржила представник позивача Львівської міської ради.

Апелянт просить оскаржувану ухвалу скасувати і направити справу для продовження її розгляду до суду першої інстанції, покликаючись на порушення норм процесуального права.

Вважає, «що зупиняючи провадження у справі у справі № 463/3256/24 Личаківський районний суд м.Львова, який керувався копією довідки командира військової частини НОМЕР_1 від 09.01.2025 року, не звернув уваги на те, що така не є достатньою підставою для зупинення провадження у справі відповідно до пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України. А відтак … Личаківський районний суд м. Львова дійшов передчасного висновку про зупинення провадження у справі» (а.с. 127-131).

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 30 червня 2025 року відкрито апеляційне провадження за вищезгаданою апеляційною скаргою, запропоновано учасникам справи протягом 15-ти днів подати до суду свій відзив на апеляційну скаргу та ухвалено розгляд справи у відповідності до частини 1 статті 369 ЦПК України проводити в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (а.с. 150).

Клопотань про апеляційний розгляд справи з повідомленням учасників справи до суду не поступало.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

ЦПК України встановлено, що:

- цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (статті 12 і 81);

- суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13);

- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76);

- належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 77);

- обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82).

- обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування (частина 3 статті 82);

- суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції (пункт 2 частини 1 статті 251).

Безспірним є те, що та обставина, що на території України в результаті збройної агресії російської федерації з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, є загальновідомою і така не потребує доказування.

За змістом пункту 2 частини 1 статті 251 ЦПК України, на суд покладено обов`язок зупинити провадження у справі у разі перебування сторони у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Принагідно слід зауважити, що у відповідності до пункту 1 частини 1 статті 252 ЦПК України суду надано право за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи, зупинити провадження у справі навіть у випадках перебування учасника справи на альтернативній (невійськовій) службі не за місцем проживання або на строковій військовій службі.

У матеріалах справи є наявним оригінал (а не копія, як стверджується у апеляційній скарзі) довідки за підписом командира військової частини НОМЕР_1 від 09.01.2025 року, згідно якої ОСОБА_2 (відповідач по даній справі) «відповідно до Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 р. № 69/2022 мобілізований та перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 17.03.2022 року по даний час» (а.с. 112).

Тобто, очевидним є те, що відповідач ОСОБА_2 під час воєнного стану перебуває на військовій (а не на альтернативній) службі у військовій частині НОМЕР_1 , як у структурному підрозділі Збройних Сил України.

За вищенаведених обставин в їх сукупності у суду були відсутні підстави для відмови відповідачу у задоволенні його клопотання про зупинення провадження у справі до закінчення проходження ним військової служби.

До апеляційної скарги також не долучено доказів, які б спростовували наведене в оригіналі вищезгаданої довідки військової частини НОМЕР_1 від 09.01.2025 року.

При цьому колегія суддів також приймає до уваги те, що предметом позову є «знесення самовільно збудованої (на твердження позивача) нежитлової будівлі», співвласником якої (зокрема) є відповідач ОСОБА_2 , тобто виконання рішення суду за таким позовом (у випадку його задоволення судом та набрання ним законної сили) призведе до незворотніх наслідків, а саме: знесення нежитлової будівлі, будівництво якої (як стверджується Декларацією про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрованої Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області 10.12.2015 року) розпочалось ще у 2007 році і завершилось ще у лютому 2014 року (а.с. 30-32).

В той же час, Львівська міська рада звернулася з даним позовом про «знесення самовільно збудованої нежитлової будівлі» - лише у квітні 2024 року, тобто тоді, коли відповідач ОСОБА_2 вже 2 (два) роки, будучи мобілізованим, перебував на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 .

За наведених обставин суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність правових підстав для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки суд першої інстанції постановив ухвалу про зупинення провадження у справі з дотриманням норм процесуального права, що є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскарженої ухвали - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369 ч.2, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представника Львівської міської ради, залишити без задоволення, а ухвалу Личаківського районного суду міста Львова від 22 січня 2025 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 30 червня 2025 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.