"26" червня 2025 р. Єдиний унікальний номер судової справи: 127/981/25
Номер провадження: 2/150/181/25
УХВАЛА

26 червня 2025 року с. Мазурівка

Суддя Чернівецького районного суду Вінницької області Суперсон С.П., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд суду надійшла заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Під час вирішення питання про прийняття зазначеної заяви до розгляду, суддею було встановлено невідповідність поданої до суду заяви вимогам процесуального закону.

Ухвалою суду від 19 травня 2025 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачеві строк протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали, для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду:

1) попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс, і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

2) письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову(позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Як слідує зі змісту супровідного листа суду від 19.05.2025 за вих. № 127/981/25/1222/2025, копію ухвали про залишення позову без руху було скеровано позивачеві за адресою, що вказана ним у позовній заяві.

06 червня 2025 року до суду повернулася судова кореспонденція з відміткою АТ «Укрпошта»: «за закінченням терміну зберігання».

Станом на день винесення даної ухвали, 26 червня 2025 року встановлений судом строк для усунення недоліків позову сплив, документи на виконання ухвали суду про залишення позову без руху не надходили.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи (частина перша статті 131 ЦПК).

Згідно з частиною четвертою статті 12 ЦПК кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Обов`язок вказати достовірну та коректну адресу місця проживання чи перебування ЦПК покладає на особу, яка подає до суду заяву по суті справи (в т. ч. позовну заяву) (ст.ст. 131, 175 ЦПК України).

Позивач у позовній заяві та заявах по справі зазначила таку адресу для надсилання кореспонденції: АДРЕСА_1 . Інших засобів зв`язку не вказав. Тому позивач мала передбачати, що саме на цю адресу суд надсилатиме всі процесуальні документи для неї. Однак відповідну кореспонденцію з суду на пошті вона не отримувала.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 19 липня 2023 року у справі № 906/638/22.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 27 червня 2017 року у справі «Лазаренко та інші проти України» (заява № 70329/12 та 5 інших заяв) зазначав, що принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представляти свою справу за таких умов, які не ставлять її чи його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною. Кожній стороні має бути забезпечена можливість ознайомитись із зауваженнями або доказами, наданими іншою стороною, у тому числі із апеляційною скаргою, та надати власні зауваження з цього приводу. Під загрозою стоїть впевненість сторін у функціонуванні правосуддя, яке ґрунтується, зокрема, на усвідомленні того, що вони мали змогу висловити свої думки щодо кожного документа в матеріалах справи.

Статтю 6 Конвенції не можна тлумачити як таку, що встановлює певну форму обслуговування судової кореспонденції. Від національних органів влади також не вимагається забезпечення бездоганного функціонування поштової системи. Тим не менш, загальна концепція справедливого судового розгляду охоплює фундаментальний принцип змагальності процесу. Невручення стороні належним чином судових документів може позбавити його або її можливості захищати себе у провадженні.

У справі «Гарячий проти України» (заява № 43925/18) ЄСПЛ вказав, що хоча загальна концепція справедливого судового розгляду та фундаментальний принцип змагальності провадження вимагають, щоб судові документи були належним чином вручені учаснику судового процесу, стаття 6 не заходить так далеко, щоб зобов`язувати національні органи влади забезпечити бездоганне функціонування поштової системи. Органи влади можуть бути притягнуті до відповідальності лише за ненадіслання відповідних документів заявнику. Той факт, що заявник, не отримав кореспонденцію, надіслану йому апеляційним судом, сам по собі недостатній для того, щоб стати аргументованою підставою для заяви про те, що були порушені його права, передбачені пунктом 1 статті 6 Конвенції.

Пунктом 6 частини другої статті 43 ЦПК України визначено, що учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (стаття 44 ЦПК України).

Так, у постанові Верховного Суду від 31 січня 2019 року у справі № 753/21967/15-ц зазначено, що добросовісність учасників судового процесу, зокрема полягає у тому, щоб при обізнаності з судовими процедурами, правами та обов`язками, правилами поведінки виконувати усі правила та вживати заходи щодо обізнаності про хід судового процесу при дотриманні судом обов`язку проінформувати про такі процедури та процедурні рішення.

Суд зазначає, що позивач мала можливість слідкувати за ходом розгляду своєї справи, дізнаватися про його результати та у встановлені процесуальні строки виправити недоліки позову, оскільки ухвала суду від 19 травня 2025 року у відкритому доступі розміщена в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Станом на 26 червня 2025 року ухвалу суду від 19 травня 2025 року не виконано і відомості про те, що позивач вживала заходи щодо усунення недоліків позову, відсутні.

ЄСПЛ вказав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Каракуця проти України», заява № 18986/06, від 16 лютого 2017 року).

Згідно ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 ЦПК України, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи викладене, позивачем не усунуто недоліки позовної заяви, а тому позовна заява підлягає поверненню.

Відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст.ст.185, 260, 261, 294, 296, 299 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, вважати неподаною і повернути позивачеві.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддя С.П. СУПЕРСОН