ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року м. Фастів

Суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області Анапріюк С.П., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановила:

У травні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» звернулося до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.05.2025 справа надійшла в провадження судді Анапріюк С.П.

26.05.2025 з метою перевірки місця реєстрації відповідача суд в порядку, передбаченому ч. 6 ст. 187 ЦПК України, звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Як вбачається з відповіді, наданої Управлінням обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області від 20.06.2025, відповідач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 не значиться.

Відповідно до ч. 8 ст. 187 ЦПК України, суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Зміст відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру за № 1513035 від 25.06.2025 свідчить, що за вказаними параметрами особу не знайдено.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичних осіб пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку за місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачене законом.

З урахуванням отриманих від органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи не можливо встановити місце реєстрації відповідача, оскільки інформація відсутня.

Відповідно до ч. 9 ст. 28 ЦПК України, позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Згідно відповіді № 1515738 від 25.06.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за вказаними параметрами особу не знайдено.

Згідно відповіді № 1515770 від 25.06.2025 з Єдиного державного реєстру транспортних засобів щодо наявності ТЗ за параметрами власника ТЗ інформація відсутня.

Згідно відповіді № 1515711 від 25.06.2025 з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, інформація щодо сум нарахованого доходу та сум утриманого з них податку відсутня.

Водночас, відповідно до ч. 8 ст. 28 ЦПК України, позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Як вбачається з відомостей кредитного договору в розділі 10 «Інші умови договору» в п. 10.21 зазначено, що місцем виконання договору є місцезнаходження Товариства зазначене в розділі 11 договору, а саме: м. Київ, вул. Болсуновська, буд. 8, поверх 9.

Перевіривши матеріали цивільної справи, вважаю, що зазначена позовна заява не може бути прийнята до розгляду Фастівським міськрайонним судом Київської області та підлягає направленню за підсудністю.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ст. 125 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судоустрій в Україні будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності. Суди утворюються, реорганізуються і ліквідуються законом.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року в справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Згідно з частиною 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 378 ЦПК України, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

З урахуванням отриманих від органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи не можливо встановити місце реєстрації відповідача, місцезнаходження майначи постійного її заняття (роботи), оскільки інформація відсутня.

Також з матеріалів позовної заяви суд не вбачає підстав для зверненням позивача до Фастівського міськрайонного суду Київської області, що виключає можливість відкриття провадження у цій справі вказаним судом.

Водночас, правовідносини між сторонами у цій справі виникли на підставі договору, у якому визначено місце його виконання, а саме: м. Київ, вул. Болсуновська, буд. 8, поверх 9.

Відповідно до ч. 8 ст. 28 ЦПК України ця справа підсудна суду, юрисдикція якого поширюється на вказану територію.

Отже, ця справа відноситься до територіальної юрисдикції (підсудності) Печерського районного суду міста Києва.

Пунктом 1 частини 1 статті 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду, про що постановляється ухвала.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку про наявність підстав для передачі цієї справи на розгляд Печерському районному суду міста Києва (за місцем виконання договору).

Згідно зі ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

З огляду на викладене, керуючись ст. 28, 31, 32 ЦПК України, суддя

ухвалила:

Цивільну справу № 381/2817/25 (провадження № 2/381/1527/25) за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, передати на розгляд за підсудністю до Печерського районного суду міста Києва (01601, м. Київ, вул. Володимирська. 15).

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду відповідно до статей 354-355 Цивільного процесуального кодексу України.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Суддя Сніжана АНАПРІЮК