(2/199/1375/25)
24 червня 2025 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра
у складі: головуючого судді Якименко Л.Г.
за участю секретаря Попружко Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради, про визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради, про визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з дитиною.
В обґрунтування позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народилась спільна дитина - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Соборним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.
У зареєстрованому шлюбі сторони не перебували.
Із моменту припинення спільного проживання, а саме з лютого 2022 року, відповідачка почала створювати перешкоди для позивача у його спілкуванні з сином, шляхом блокування номеру мобільного телефону батька у телефоні дитини, вигадування різних обставин, які, начебто, унеможливлюють зустріч позивача з сином, а також постійні маніпуляції зі сторони відповідачки щодо обмеження позивача у спілкуванні з дитиною у разі нездійснення переказу певної суми коштів.
Позивач регулярно здійснює перекази коштів на утримання сина, має намір та бажання спілкуватися з дитиною, брати участь у його вихованні.
Протягом усього часу батько дитини ОСОБА_1 намагається налагодити теплі стосунки із сином, приймати участь у його вихованні, утриманні, розвитку його здібностей, у зв`язку з чим забезпечує дитину усім необхідним для нормального розвитку та становлення.
Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд визначити спосіб участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною шляхом встановлення ОСОБА_1 графіку побачень та спілкування із малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким чином:
- протягом 3-х годин із 16.00 до 19.00 кожну середу та неділю кожного тижня без присутності матері, без обмежень у місці спілкування та перебування батька та дитини, а у разі неможливості батька прибути за місцем проживання дитини у зв`язку зі службою, зобов`язати відповідача організувати побачення батька дитини за допомогою засобів телефонного та відеозв`язку;
- протягом 15 днів раз на рік, на час відпустки позивача, без присутності матері, без обмежень у місці спілкування та перебування батька та дитини.
Органом опіки та піклування адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради, 12.02.2025 року складений та наданий до суду висновок №4/5-81, яким визнано за доцільне встановити порядок побачень батькові ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: раз на три дні за телефоном та у режимі відозв`язку з 15-00 до 19-00 годин, та під час відпустки батька з ночівлею за місцем його проживання.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, просив провести судовий розгляд без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, однак не заперечував стосовно визначених днів побачень, які вказані у висновку Органу опіки та піклування адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради, про що надав до суду письмову заяву.
Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, причину неявки суду не повідомила, заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, а також відзив на позов до суду не надавала, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином через офіційний веб-сайт судової влади України. У той же час, суд зазначає, що ОСОБА_2 обізнана про наявність цивільної справи в суді, оскільки була присутня на засіданні Органу опіки та піклування адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради, де розглядалося питання щодо визначених днів побачень батька з дитиною.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Представник третьої особи органу опіки та піклування адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за відсутності представника органу опіки та піклування адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради та просила суд ухвалити рішення з урахуванням інтересів дитини.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Соборним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.11 на звороті - 12).
Малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом із матір`ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 . Батько дитини є військовослужбовцем.
Органом опіки та піклування адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради, 12.02.2025 року складений та наданий до суду висновок №4/5-81, яким визнано за доцільне встановити порядок побачень батькові ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: раз на три дні за телефоном та у режимі відозв`язку з 15-00 до 19-00 годин, та під час відпустки батька з ночівлею за місцем його проживання (а.с.42-43, 44-46).
Згідно зі ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Відповідно до положень ст.3 СК України сім`я є первинним та основним осередком суспільства, дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.
Частинами сьомою, восьмою статті 7 СК України встановлено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.
Згідно з вимогами ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до частин першої-четвертої статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Той з батьків, хто проживає з дитиною, у разі його ухилення від виконання договору зобов`язаний відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану другому з батьків.
Статтею 158 СК України визначено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.
Статтею 159 СК України передбачено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. За заявою заінтересованої сторони суд може зупинити виконання рішення органу опіки та піклування до вирішення спору. У разі ухилення від виконання рішення суду особою, з якою проживає дитина, суд за заявою того з батьків, хто проживає окремо, може передати дитину для проживання з ним. Особа, яка ухиляється від виконання рішення суду, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.
Згідно з пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.
Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.
Проаналізувавши в повній мірі вищенаведені норми та вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення вимог, виходячи з того, що позивач зобов`язаний брати участь у вихованні дитини і має право на особисте спілкування з нею, а відповідачка не має права перешкоджати цьому.
Згідно з частиною другою статті 1 Європейської конвенції про здійснення прав дітей предметом цієї Конвенції є - у найвищих інтересах дітей - підтримка їхніх прав, надання дітям процесуальних прав та сприяння здійсненню ними цих прав шляхом забезпечення становища, при якому діти особисто або через інших осіб чи органи поінформовані та допущені до участі в розгляді судовим органом справ, що їх стосуються.
Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Конвенцією про права дитини закріплено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Частиною третьою статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що дитина, яка розлучається з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
Згідно зі статтею 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.
Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (частини перша, друга статті 155 СК України).
Частинами другою третьою статті 157 СК України передбачено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).
Відповідно до частини першої статті 10 Закону України «Про охорону дитинства» кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканність та захист гідності.
Відповідно до ст. 11, 15 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.
Враховуючи вищевикладене та виходячи з найвищих інтересів дитини, суд вважає позовну заяву задовольнити частково та визначити спосіб участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною шляхом встановлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , графіку побачень та спілкування з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким чином: раз на три дні за телефоном та у режимі відозв`язку з 15-00 до 19-00 годин, та під час відпустки батька з ночівлею за місцем його проживання.
Судові витрати суд вважає віднести на рахунок сторони, яка їх понесла.
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради, про визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, - задовольнити частково.
Визначити спосіб участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною шляхом встановлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , графіку побачень та спілкування з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким чином:
- раз на три дні за телефоном та у режимі відозв`язку з 15-00 до 19-00 годин;
- під час відпустки батька з ночівлею за місцем його проживання.
В іншій частині позову, - відмовити.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Третя особа: Управління служби у справах дітей адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради, місцезнаходження, м.Дніпро, просп. Мануйлівський, 31.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду до суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Суддя Л.Г. Якименко