УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2025 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: Майдан С.І.,

за участю секретаря: Кирпиченко І.А.,

представника заінтересованої особи: Шейхутдінова Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Міністерство юстиції України, про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

В провадженні Херсонського міського суду Херсонської області перебуває вказана цивільна справа за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Міністерство юстиції України, про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт, що заборона (архівний запис), реєстраційний номер обтяження 58347, зареєстрована 09.07.2004 року реєстратором Першої Київської обласною державною нотаріальною конторою (08140, Київська обл., Києва-Святошинський район, с.Білогородка, вул. Володимирська, буд.33, ідентифікаційний код юридичної особи: 36265988) за повідомленням б/н АБ «ЗЕВС» на невизначене майно, окреме майно не відноситься до заявника, вчинена щодо майна, яке не належить на праві власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 12.08.2019 року відкрито провадження у справі.

Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримав, просив її задовольнити. В останнє судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку.

Заявник в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність його представника, вимоги про встановлення факту підтримав.

Представник заінтересованої особи в судовому засіданні просив залишити без розгляду заяву, оскільки вимоги заявника підлягають розгляду в позовному провадженні, так як вбачається спір про право, надав до суду письмові пояснення.

Заслухавши пояснення заявника, представника заявника та представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає залишенню без розгляду з наступних підстав.

Судом встановлено, що заявник звернувся з вказаною заявою до Першої Київської обласної державної нотаріальної контори.

В Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявне обтяження (архівний запис), реєстраційний номер 58347, зареєстрований 09.07.2004 року Першої Київської обласною державною нотаріальною конторою, підставою обтяження є повідомлення, б/н, АБ «ЗЕВС», об`єктом обтяження є невизначене майно, окреме майно, власником якого є ОСОБА_1 . Додаткові данні щодо обтяження: архівний номер 3517772KIEV473, архівна дата 28.09.1999 року, дата виникнення 22.07.1997 року, № реєстра 55, внутр. №FAOIA93D2AF0382F3C53.

Заявник стверджує, що ніякого відношення до цієї заборони не має і відносно нього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , не було зареєстровано ніяких обмежень, тому звернувся до суду з вищезазначеною заявою.

З матеріалів справи також вбачається, що Перша Київська обласна державна нотаріальна контора як юридична особа припинена та до Київського обласного нотаріального архіву не передавалися матеріали, на підставі яких було зареєстровано обтяження №58347 від 09.07.2004 року (дата виникнення заборони 22.07.1997 року).

Ухвалою суду від 03.12.2021 року замінено заінтересовану особу Першу Київську обласну державну нотаріальну контору на Міністерство юстиції України.

Відповідно до вимог ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Окреме провадження - це одностороннє провадження, в якому відсутній спір про право.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Так, у порядку окремого провадження суд може вирішити спір про факт, про стан, але не спір про право цивільне, так як метою такого судового розгляду є лише встановлення наявності або відсутності самого факту, і факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення, і мати безспірний характер, оскільки якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд повинен залишити заяву без розгляду і роз`яснити заявнику право подачі позову на загальних підставах.

Відповідно до ч.6 ст.294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до ч.4 ст.315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 1, 3 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У тому разі, коли буде виявлено, що з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження у справі, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Звертаючись до суду з вказаною заявою, визнаючи мету встановлення вищезазначеного факту, заявник посилався на необхідність вирішення питання про обтяження права власності.

Із постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

З даної заяви вбачається спір про право, який підлягає вирішенню в порядку позовного провадження, оскільки спір виник з приводу виникнення питання про обтяження права власності. Тобто вбачається спір про право.

З огляду на вищевикладене, із заявлених заявником вимог вбачається спір про право і дані вимоги не підлягають судовому розгляду в окремому провадженні, відповідно, такий спір належить вирішувати у порядку позовного провадження, а тому, суд вважає, що заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Міністерство юстиції України, про встановлення факту, що має юридичне значення, слід залишити без розгляду, роз`яснивши заявнику, що він вправі звернутися до суду із позовом у порядку позовного провадження.

Керуючись ст. 293 ч. 1, 294 ч. 6, 315 ч. 4 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Міністерство юстиції України, про встановлення факту, що має юридичне значення залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Херсонського апеляційного суду в порядку ст.355 ЦПК України.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: С.І. Майдан