Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2251/25
Номер провадження2-о/711/95/25
РІШЕННЯ
01 липня 2025 року м. Черкаси
Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого судді Петренка О.В.,
за участю секретаря судових засідань Овезової Ю.В.,
представника заявника адвоката Ракоїд Л.В.,
представників заінтересованої особи Прокопчук А.П., Кирмана В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Зуєва Наталія Василівна та Черкаська міська рада, про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу,
19 березня 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якої дії адвокат Ракоїд Людмила В`ячеславівна, звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з вказаною заявою, в якій просить суд встановити факт проживання заявника разом із ОСОБА_2 однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу в період з 2000 року до дня смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Обґрунтовуючи вимоги, заявник зазначає, що вона познайомилася з ОСОБА_2 восени у 1999 році випадково в одній організації, де обидва працювали. З 2000 року, як стверджує заявник, вони із ОСОБА_2 почали проживати разом, частково у квартирі заявниці; з дітьми один одного доволі швидко знайшли спільну мову, між ним склалися добрі стосунки.
Коли дочка заявниці закінчила школу та поїхала до м. Києва, заявниця, порадившись з ОСОБА_2 і його батьком, прийняли рішення про продаж квартир і купівлі частини будинку; там був великий «передпокій», який вони з часом перебудували під будинковий тип і в 2011 році туди переїхали їхні діти (від різних шлюбів, оскільки спільних дітей у них не було).
Після того заявник разом із ОСОБА_2 за спільні кошти придбали 15.11.2004 в рівних частках 12/25 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться по АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці площею 582 кв.м.
Як стверджує заявник у мотивувальній частині заяви, станом на день набуття права власності на означений вище будинок, вона із ОСОБА_2 вже проживали як сім`я тривалий час та підтримували фактичні відносини без реєстрації шлюбу.
Будинок АДРЕСА_1 , як стверджує заявник, вони із ОСОБА_2 придбали за спільні кошти, які отримали від продажі трикімнатної квартири, що належала заявниці, та однокімнатної квартири, що належала ОСОБА_2 .
Заявник зазначає, що вона наразі проживає по АДРЕСА_1 , а ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
За час спільного проживання заявник та ОСОБА_2 за спільні кошти здійснювали поточний ремонт, купували меблі та побутову техніку, оплачували комунальні послуги, утримували будинок та прибудинкову територію, мали спільний бюджет та спільно витрачали кошти на продукти харчування, довілля тощо.
Також заявник у заяві стверджує, що вони із цивільним чоловіком вели спільне сімейне господарство, підтримували в належному стані будівлі, садибу, дворище, обробляли землю, де вирощували фрукти та овочі, дбайливо гралися з онуками, добре ставилися до тварин: собак і котів, дбали про птахів, будували їм годівниці; завжди добре приймали сусідів, гостей, друзів, що підтверджується спільними світлинами.
У цьому контексті заявник у заяві зазначає, що до заяви додаються фото, що були зроблені з 2005 року, з яких, як стверджує заявник, вбачається, що вона разом із ОСОБА_2 проживали як сім`я, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, святкували разом сімейні свята та ходили в гості.
У будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_2 був зареєстрований, починаючи з 14.05.2007 до 17.06.2024. У зв`язку із чим заявник робить висновок, що ця обставина також підтверджує той юридичний факт, який заявник просить суд встановити шляхом ухвалення відповідного судового рішення.
Підсумовуючи викладене, заявник просить суд встановити факт її проживання разом із ОСОБА_2 однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у період часу з 2000 року до дня смерті останнього, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 березня 2025 року відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Зуєва Наталія Василівна та Черкаська міська рада, про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу; розгляд справи вирішено здійснювати за окремого провадження. Також цим судовим рішенням витребувано у приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Зуєвої Н.В. належним чином засвідчену копію спадкової справи, що заведена за заявою ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
18 квітня 2025 року на адресу суду представником заінтересованої особи Черкаської міської ради Прокопчук А.П. подано письмові пояснення, у прохальній частині яких цей учасник справи просить суд відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 .
Письмові пояснення представник Черкаської міської ради обгрунтовує тим, що, оскільки метою звернення ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю разом зі спадкодавцем, є встановлення у судовому порядку обставин, необхідних для прийняття нею спадщини після смерті ОСОБА_2 , з яким вона проживала, як вказує, однією сім`єю, з 2000 року, зокрема з метою наступного вирішення питання про право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті останнього, тому ці обставини не підлягають з`ясуванню в порядку окремого провадження, адже із поданої заяви встановлено, що існує спір про право, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження.
Щодо встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, то представник Черкаської міської ради у письмових поясненнях зазначає про те, що для встановлення факту спільного проживання необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім`ї, а покази свідків не можуть бути єдиною підставою для встановлення вказаного факту.
Натомість, як стверджує представник заінтересованої особи у письмових поясненнях, заявниця не надала належних, достатніх та достовірних доказів постійного проживання із померлим ОСОБА_2 , зокрема не зазначено яким чином вони вели спільний бюджет та господарство та не надано відповідних доказів цьому. Вказані обставини не можуть свідчити про те, що між сторонами склались, та мали місце протягом вказаного періоду часу з 2000 року до часу відкриття спадщини, усталені відносини, які притаманні сім`ї.
Також представник заінтересованої особи у письмових пояснення підсумовує про те, що в сукупності докази, що долучені заявником до позову, не підтверджують факт спільного проживання заявника з ОСОБА_2 з 2000 року, а отже це є підставою для відмови у задоволенні заяви.
Протокольною ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.04.2025 відкладено розгляд справи до 12 год 00 хв 20 травня 2025 року (а.с.66-67).
Протокольною ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20.05.2025 відкладено розгляд справи до 09 год 00 хв 24 червня 2025 року, а також визначено резервні дату й час судового засідання: 14 год 10 хв 25 червня 2025 року (а.с.76-78).
У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник адвокат Ракоїд Л.В. вимоги, викладені у заяві від 17.03.2025, підтримали повністю з підстав, що викладені у цій заяві по суті справи. Просили суд встановити факт проживання ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2 однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у період часу з 2000 року до дня смерті останнього, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Додатково, у судовому засіданні, що відбулося 20.05.2025, повідомили суду, що метою встановлення відповідного юридичного факту є оформлення спадкових прав на майно, що лишилося після смерті ОСОБА_2 .
Представники заінтересованої особи Черкаської міської ради Прокопчук А.П. та Кирман В.О. в судових засіданнях заперечили проти задоволення заяви з підстав, що викладені у письмових поясненнях від 18.04.2025.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Зуєва Н.В. у жодне із судових засідань не з`явилася, хоча про день, час та місце проведення судового засідання щоразу була повідомлена належним чином. Водночас, 30.04.2025 та 27.05.2025 до суду приватним нотаріусом Зуєвою Н.В. були подані листи, у яких цей учасник справи просив суд розгляд справи проводити без участі заінтересованої особи; при прийнятті рішення приватний нотаріус Зуєва Н.В. поклалась на компетентність суду (а.с.73, 86).
25 червня 2025 року суд, після оголошення про перехід до стадії ухвалення судового рішення, у зв`язку зі складністю справи, керуючись положеннями ч.1 ст.244 ЦПК України, відклав ухвалення та проголошення судового рішення до 16 год 45 хв 01 липня 2025 року.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши покази свідків, врахувавши процесуальні позиції заявника та її представника, висловлені як письмово, так і під час проголошення вступного слова, а також процесуальну позицію представників заінтересованих осіб, що висловлені як письмово, так і під час проголошення вступного слово, дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є громадянкою України, місцем реєстрації проживання якої, починаючи із 20.11.2004, є будинок АДРЕСА_2 , що підтверджується витягом з паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , що виданий 24.09.2002 Придніпровським РВ УМВС України в м. Черкаси і яким документована заявник (а.с.7).
Із копії договору купівлі-продажу частини будинку від 25.10.2004, що посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Фіщуком В.Я., суд встановив, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних частках продали, а ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в рівних частках купили 12/25 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться по АДРЕСА_1 , розташованого на земельній ділянці розміром 587,0 кв.м. (а.с.11).
Юридичний факт реєстрації за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 права власності за кожним на 6/25 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1 , судом встановлений на підставі копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №5437767 від 15.11.2004 (а.с.10 зворот).
Із копії технічного паспорта на житловий будинок садибного типу АДРЕСА_1 суд встановив, що у даному письмовому доказі міститься інформація про те, що власниками означеного домоволодіння є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , частка яких складає 12/25 (а.с.15-17).
Також у судовому засіданні був досліджений акт від 13.01.2025, що складений рідними, сусідами та друзями заявника, які стверджують, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали разом у будинку АДРЕСА_2 однією сім`єю як чоловік і жінка з моменту купівлі означеної оселі (з осені 2004 року) (а.с.18-20).
Крім того, на а.с.21-24 матеріалів цивільної справи №711/2251/25 містяться світлини, на яких зображені фізичні особи на присадибних ділянках, у приміщенні, біля транспортних засобів, у громадських місцях, та місцях громадського харчування. Водночас означені світлини не містять будь-яких написів щодо того хто конкретно зображений на них, де і коли були зроблені світлини, а також, що конкретно кожна зі світлин підтверджує з призми юридичного факту, який просить заявник встановити в судовому порядку. Проте, як зазначила заявник та її представник у судовому засіданні, що відбулося 25.06.2025, на означених світлинах зображена ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2 , що підтверджує факт їх проживання однією сім`єю.
Із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , що видане 17.06.2024 відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Черкаси помер ОСОБА_2 (а.с.8).
30.10.2024 заявник ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Зуєвої Н.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 . На підставі означеної заяви приватним нотаріусом заведено спадкову справу №21/2024 (а.с.41, 44).
Також із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №78942473 від 30.10.2024 суд встановив, що ані заповітів, ані спадкових договорів ОСОБА_2 за життя відповідно не складено та не укладено (а.с.43).
Допитана як свідок ОСОБА_9 показала, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 почали проживати у будинку АДРЕСА_1 з часу його ними придбання. До будинку вони заїхали разом. Також свідок повідомила суду, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вона бачила кожен день, оскільки проживає поруч. Також повідомила суд, що бачила як ОСОБА_1 та ОСОБА_2 будували сарай, що мало місце до 2010 року. На переконання свідка ОСОБА_9 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 жили як сім`я, оскільки садили, дбали, вели спільне господарство. На питання суду про те, що конкретно переконало свідка ОСОБА_9 , що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є сім`єю, остання відповіла: «Те, що працюють разом і разом живуть».
Крім того, у судовому засіданні, що відбулося 24.06.2025, була допитана як свідок ОСОБА_10 , яка суду повідомила, що вона завжди бачила ОСОБА_1 та ОСОБА_2 разом. Як показала свідок ОСОБА_10 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 почали проживати разом як переїхали до будинку АДРЕСА_1 і аж до смерті ОСОБА_11 ; речі до означеного будинку привезли однією машиною. Також свідок ОСОБА_12 показала, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як жінка та чоловік щось постійно робили у дворі, чіпляли шпаківні. До будинку, де мешкали ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , свідок вхожою не була. На питання суду про те, що конкретно переконало свідка ОСОБА_10 , що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є сім`єю, остання відповіла: «Коли виходять з однієї калітки під ручку, то це - подружжя».
Також у судовому засіданні 24.06.2025 був допитаний свідок ОСОБА_13 , який суду повідомив, що він є першим чоловіком ОСОБА_1 . ОСОБА_13 показав суду, що він неодноразово приїздив до будинку АДРЕСА_1 , в якому проживала його колишня дружина ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2 . Приїздив свідок до будинку у зв`язку із тим, що у ньому мешкала їх спільна із ОСОБА_1 дочка ОСОБА_7 . На питання суду про те, що конкретно переконало свідка ОСОБА_13 , що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є сім`єю, останній відповів: «Відношення один до одного та те, що вони все робили разом».
Крім того у судовому засіданні 24.06.2025 була допитана як свідок ОСОБА_7 , яка суду повідомила, що вона є дочкою заявника ОСОБА_1 . Свідок ОСОБА_7 суду показала, що її мати та ОСОБА_2 спільно проживали, починаючи із 1998 року. З цього часу вони вели спільно господарство. ОСОБА_2 допомагав їй по життю та підтримував матір. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мали спільний бюджет, за який придбали пральну машину, котел, робили поточний ремонт у будинку і біля нього. Також свідок ОСОБА_7 показала суду, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 піклувалися один про одного. Деякий час, до того як виїхала проживати до м. Києва, свідок ОСОБА_7 проживала у будинку АДРЕСА_1 разом із матір`ю та ОСОБА_2 і особисто спостерігала сімейні та теплі відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Суд, безпосередньо дослідивши усі засоби доказування, що подані сторонами як на підтвердження своїх вимог, так і заперечень проти них, дійшов таких висновків.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частина перша та друга статті 5 ЦПК України).
Юридичні факти - це життєві обставини чи факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.
Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18) зроблено висновок, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з пунктом п`ятим частини другої статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до пункту п`ятого частини першої статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.
За частиною другою статті 315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Частиною першою статті 316 ЦПК України визначено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.
Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 вказує, що вона, у період часу з 2000 року до 13 червня 2024 року, проживала із ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю в одному будинку АДРЕСА_1 , вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Установлення означеного юридичного факту, як зазначено представником заявника у судовому засіданні, є прийняття спадщини та оформлення спадкових прав на спадкове майно, що лишилося після смерті ОСОБА_2 .
Із спадкової справи №21/2024, що заведена приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Зуєвою Н.В., суд встановив, що після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , заведено спадкову справу №21/2024 на підставі заяви саме ОСОБА_1 . Водночас із досліджених у судовому засіданні 24.06.2025 матеріалів спадкової справи суд встановив, що у ній відсутні заяви інших спадкоємців про прийняття спадщини, а також дані про заповіти, посвідчені від імені ОСОБА_2 .
З огляду на викладене, беручи до уваги, що матеріалами спадкової справи №21/2024, що заведена після смерті ОСОБА_2 , підтверджується той юридичний факт, що будь-хто інший, крім ОСОБА_1 , із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 до нотаріуса не звертався, а також відсутні дані про заповіти та спадкові договори, що відповідно посвідчені та складені за життя ОСОБА_2 , тому суд зробив висновок, що у конкретному випадку відсутній спір про право про право власності між спадкоємцями на спадкове майно, що лишилося після смерті ОСОБА_2 .
У зв`язку із цим суд дійшов висновку, що твердження Черкаської міської ради як заінтересованої особи, викладене у письмових поясненнях від 18.04.2024, про те, що у конкретному випадку існує спір про право, що є підставою для залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду, є помилковим, а відповідно відхиляється судом. У цьому контексті суд вважає за необхідне звернути увагу учасників справи, що Черкаською міською радою ані в письмових поясненнях, ані під час розгляду справи по суті, не повідомлено суд між ким існує спір про право, у зв`язку із чим заява не підлягає розгляду в порядку окремого провадження.
Таким чином, суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу правомірно ОСОБА_1 подана в порядку окремого провадження, а відповідно і підстав для застосування до спірних правовідносин положень ч.6 ст.294 ЦПК України суд не вбачає.
Щодо обгрунтованості заяви ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, то суд зазначає про таке.
Частиною другою статті 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Відповідно до частин першої та другої статті 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.
Відповідно до статті 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19), звернуто увагу на те, що відповідно до вимог статті 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.
Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню, і предметом доказування у таких справах є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю.
Аналогічний правовий висновок щодо предмету доказування у цивільних справах щодо встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу викладено у п.44 постанови Верховного Суду від 21 травня 2025 року у справі №758/1133/22-ц (провадження № 61-5320св23).
Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99, обов`язковими умовами для визнання осіб членами сім`ї, крім спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.
Статтею 151-2 Конституції України передбачено, що рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України, є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені.
Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї, однак визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання, спільний побут і взаємні права й обов`язки.
Аналогічний висновок викладений у п.27 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц, провадження №14-283цс18.
На підтвердження факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу заявником суду надані такі засоби доказування: письмові докази (копія паспорта громадянина України, яким документована заявник (а.с.7), копія свідоцтва про смерть ОСОБА_2 (а.с.8), копія договору купівлі-продажі частини будинку від 25.10.2004 (а.с.9), копію витягу про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів (а.с.10), копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.10 зворот), копія довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку (а.с.11), довідка Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради (а.с.11 зворот, 12), копія витягу з будинкової книги для прописки громадян (а.с.13-14), копія технічного паспорта на житловий будинок садибного типу (а.с.15-17), копія акту від 13.01.2025, складеного рідними, сусідами, друзями заявника (а.с.18-20), копії матеріалів спадкової справи №21/2024 (а.с.41-50)); покази свідків ( ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_7 ), а також копії світлин (фотокарток) (а.с.21-24).
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що заявник не надала суду належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження факту проживання разом із ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю, наявності між ними взаємних прав і обов`язків, ведення вказаними особами спільного господарства, наявності в них спільного бюджету, спільних витрат та інше.
Факт придбання заявником ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2 у рівних частках 12/25 частин будинку АДРЕСА_1 , що мало місце 25.10.2004, безумовно не свідчить про те, що означений об`єкт нерухомості був придбаний ними за спільні кошти і у період, коли вони вже проживали як сім`я.
У цьому контексті суд звертає увагу учасників справи, що безпосередньо у заяві від 17.03.2025 заявник в особі представника адвоката Ракоїд Л.В., обгрунтовуючи придбання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 будинку АДРЕСА_1 , хоч і зазначає, що цей об`єкт нерухомості був придбаний за спільні їх кошти (абз.5 стр.2 заяви від 17.03.2025, а.с.1 зворот), проте одночасно зазначає, що такі спільні кошти були отримані від продажі ОСОБА_1 трикімнатної квартири, а ОСОБА_2 однокімнатної квартири (абз.5 стр.2 заяви від 17.03.2025, а.с.1 зворот).
На переконання суду, оскільки нерухоме майно, яке було реалізоване як ОСОБА_1 , так і ОСОБА_2 , кошти від якого, як стверджує представник заявника в мотивувальній частині заяви, були вкладені ними у придбання будинку АДРЕСА_1 , є особистою приватною власність як ОСОБА_1 , так і ОСОБА_2 , у розумінні п.1 ч.1 ст.57 СК України, то такі кошти апріорі не можуть бути спільними коштами ОСОБА_1 , так і ОСОБА_2 .
У зв`язку із цим, суд відхиляє твердження заявника, що вона разом із ОСОБА_2 за спільні кошти придбала у рівних частках житловий будинок АДРЕСА_1 .
Частиною 1 ст.76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частиною 1 ст.77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
Частиною 1 ст.81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Аналізуючи означені норми процесуального права з призми засобів доказування, що були надані заявником суду на підтвердження придбання будинку АДРЕСА_1 за спільні кошти із ОСОБА_2 , суд робить висновок, що матеріали заяви не містять жодного належного, допустимого та достовірного доказу, з аналізу якого суд мав об`єктивну можливість встановити юридичний факт придбання означеного нерухомого майна саме за спільні кошти ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
У цьому контексті суд звертає увагу учасників справи, що матеріали заяви також не містять належних, допустимих і достовірних доказів як здійснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 поточного ремонту, придбання меблів, побутової техніки, оплати ними комунальних послуг, утримання будинку та прибудинкової території, так і здійснення означених дій за рахунок спільного їх бюджету.
Покази свідків, які були допитані в судовому засіданні, а також долучені копії світлин, беззаперечно не свідчать про проживання однією сім`єю заявника ОСОБА_1 та померлого ОСОБА_2 , ведення ними спільного господарства, наявності спільного бюджету, сплати комунальних послуг, купівлі майна для спільного користування, витрат на утримання житла, його ремонту, починаючи з 2000 року по день смерті останнього.
Більше того, показання свідків та спільні світлини самі по собі не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.
Також посилання заявника на спільний відпочинок, спільну присутність на святкуванні свят як обгрунтування факту спільного нею проживання однією сім`єю із ОСОБА_2 , у період з 2000 року до 13 червня 2025 року, самі собою, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не можуть безумовно та однозначно свідчити про те, що між ними склались та мали місце усталені відносини, які притаманні подружжю.
Подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 15 серпня 2019 року в справі № 588/350/15, від 19 березня 2020 року в справі № 303/2865/17, від 23 вересня 2021 року в справі № 204/6931/20, від 30 червня 2022 року у справі № 694/1540/20.
Також суд звертає увагу учасників справи, що сам по собі факт реєстрації місця проживання заявника та ОСОБА_2 за однією адресою безумовно не свідчить про факт спільного ними проживання як сім`я, оскільки як ОСОБА_1 , так і ОСОБА_2 є співвласниками будинку АДРЕСА_1 , а відповідно і правомірно реалізували свої правомочності власника шляхом реєстрації місця свого проживання в означеному житловому приміщенні.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що надані стороною заявника засоби доказування та конкретні обставини даної справи, не дають підстав суду для висновку щодо доведеності факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу у період з 2000 року до дня смерті останнього, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Також суд вважає за необхідне звернути увагу учасників справи, що прохання заявника про встановлення відповідного юридичного факту у період часу з 2000 року до 01.01.2004, є необгрунтованим з огляду на таке.
Інститут фактичних шлюбних відносин введений у національне законодавство Сімейним Кодексом України.
Відповідно до ст.74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюється положення глави 8 цього Кодексу.
Згідно пункту 1 Розділу VII «Прикінцеві положення» СК України цей, Кодекс набирає чинності з набранням чинності Цивільним Кодексом України.
Пунктом першим «Прикінцевих і перехідних положень» ЦК України встановлено, що цей Кодекс набирає чинності з 01 січня 2004 року.
Таким чином, норми ст.74 СК України розповсюджуються на правовідносини, які виникли чи існували з 01 січня 2004 року.
Отже, юридичний факт проживання фізичних осіб однією сім`єю, згідно норм чинного законодавства, є можливим, починаючи із 01.01.2004, тобто з дня набрання чинності СК України.
Відповідно до ч.1, 2 та 3 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявником ОСОБА_1 не доведено належними та допустимими доказами, що вона проживала разом із ОСОБА_2 однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу в період з 2000 року (в тому числі з 01.01.2004) до дня смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок чого правові підстави для задоволення заяви відсутні.
Частиною 7 ст.294 ЦПК України передбачено, що при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
У зв`язку із цим суд не вбачає правових підстав для здійснення розподілу судових витрат.
Керуючись ст. 3, 21, 57, 74 СК України, ст. 2, 4, 12, 13, 76, 77, 78. 79, 80, 81, 89, 95, 133, 141, 244, 263, 264, 265, 294, 315, 354, 355 ЦПК України, суд
відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Зуєва Наталія Василівна та Черкаська міська рада, про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу.
Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 01 липня 2025 року.

Учасники справи:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 .

Заінтересовані особи: Черкаська міська рада, код ЄДРПУО: 25212542, місцезнаходження: м.Черкаси, вул. Байди Вишневецького, 36.

Приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Зуєва Наталія Василівна, РНОКПП: невідомий, місце здійснення нотаріальної діяльності: м. Черкаси, вул. Лазарева, 6/1, оф.2

Головуючий: О. В. Петренко