Справа № 727/3896/25
Провадження № 2/727/1160/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

01 липня 2025 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівців в складі:

головуючого судді Дубець О.С.

за участю секретаря судового засідання Вовкун Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Шевченківського районного суду м. Чернівців цивільну справу за позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення сплаченого майнового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулись до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення сплаченого майнового відшкодування, в якому просить стягнути з відповідача на його користь суму сплаченого майнового відшкодування в розмірі 73852,69 грн та суму сплаченого судового збору в розмірі 3028,00 грн.

Позовні вимоги мотивує тим, що 19 березня 2023 року мала місце ДТП за участі транспортного засобу марки «ВАЗ» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 та транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN» державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував водій ОСОБА_2 . Згідно з постановою Шевченківського районного суду м. Чернівців від 25 квітня 2023 року, справа № 727/2857/23, винним у вказаній вище ДТП визнано водія транспортного засобу марки «ВАЗ» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 .

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 не була забезпечена полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то останній, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язаний відшкодувати в порядку регресу позивачу завдану шкоду, у зв`язку з чим МТСБУ звернулось до суду із відповідним позовом.

Ухвалою суду від 18 квітня 2025 року вказану вище заяву було залишено без руху та надано позивачу п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків.

23 квітня 2025 року від представника позивача адвоката Сечко С.В., надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівців від 23 квітня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

До судового засідання сторона позивача подала на адресу суду заяву в якій заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи і просить розглядати справу у відсутність свого представника.

Відповідач про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, в судове засідання не з`явився, поважності причин неявки суду не повідомив, відзив на позов не надавав.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (частини 1 статті 223 ЦПК України).

Суд, керуючись вимогами статті 223, 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів, ухваливши заочне рішення, оскільки: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти заочного вирішення справи; підстави для відкладення розгляду справи відсутні.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 19 березня 2023 року о 15:00 год. в м. Чернівцях по вул. Південно-Кільцева, 48, керуючи транспортним засобом «ВАЗ 21063», державний номерний знак НОМЕР_3 , рухаючись по другорядній дорозі, не надав перевагу в русі іншому автомобілю марки «Nissan Rogue», державний номерний знак НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_3 , що рухався по головній дорозі. В результаті наведеного відбулось зіткнення, після чого, в результаті неконтрольованого руху водія транспортного засобу «Nissan Rogue» державний номерний знак НОМЕР_4 ОСОБА_3 , останній здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Volkswagen Golf» державний номерний знак НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_2 . В наслідок вказаної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками.

Згідно з постановою Шевченківського районного суду м. Чернівців від 25 квітня 2023 року, справа № 727/2857/23, винним у вказаній вище ДТП визнано водія транспортного засобу марки «ВАЗ» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 .

Згідно з відповіддю Централізованої бази даних МТСБУ станом на 19 березня 2023 року транспортний засіб з державним номерним знаком НОМЕР_1 не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Згідно з відповіддю Централізованої бази даних МТСБУ станом на 19 березня 2023 року транспортний засіб з державним номерним знаком НОМЕР_2 був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 211101432.

У відповідності до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 власником автомобіля марки «VOLKSWAGEN» державний номерний знак НОМЕР_2 є ОСОБА_2 .

Відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 42-2639 від 18 квітня 2023 року, виконаного за дорученням МТСБУ суб?єктом оціночної діяльності експертом ОСОБА_4 , вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN» державний номерний знак НОМЕР_2 на дату оцінки становить 72502,69 грн.

Загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням витрат на збір документів, послуги аварійного комісара та визначення розміру шкоди становить: 73852,69 грн.

Відповідно до платіжної інструкції № 922719 виплата відшкодування ОСОБА_2 була здійснена 29 травня 2023 року.

Окрім того, згідно з платіжною інструкцією № 91460 від 25 квітня 2023 року, МТСБ сплатило послуги суб`єкта оціночної діяльності на користь ФОП ОСОБА_4 у сумі 1350,00 грн.

З урахуванням наведеного судом встановлено, що предметом даного позову є стягнення з відповідача на користь позивача суми витрат сплаченого майнового відшкодування.

Відповідно до преамбули Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV (далі - Закон України № 1961-IV), який був чинним на момент правовідносин, які є предметом даного позову, вказаний нормативно-правовий акт регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Відповідно до пункту 21.1. статті 21 Закону № 1961-IV з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкової страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженої організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угод про взаємне визнання договорів такого страхування.

Згідно з частиною 2 пункт 22.1. статті 22 Закону № 1961-IV, у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Судом встановлено, що на виконання вимог Закону України № 1961-IV цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання дорожньо-транспортної пригоди застрахована не була.

Відповідно до пункту 39.1. статті 39 Закону № 1961-IV МТСБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до підпункту а) пункту 41.1. статті 41 Закону № 1961-IV МТСБУ за рахунок коштів фонд захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповіла вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Згідно зі статтею 29 Закону № 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу: урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місці дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до пункту 36.2. статті 36 Закону № 1961-IV страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з. особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_2 повідомив позивача про настання дорожньо-транспортної пригоди та надав останньому усі необхідні документи, надання яких передбачається статтею 35 Закону України № 1961-IV. Зокрема, потерпілий подав Заяву про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позивач визначив розмір заподіяної шкоди та здійснив регламентну виплату.

На підставі частини 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини 1 статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до частини 2 статті 38 Закону № 1961-IV МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Таким чином, у зв`язку з викладеним вище та зважаючи на те, що постанова суду в адміністративній справі, за якою відповідача визнано винним у вчиненні ДТП, набрала законної сили, і на підставі даного рішення потерпілій стороні відшкодована матеріальна шкода, у МТСБУ виникло право зворотної вимоги саме до відповідача, як до винної особи, в розмірі понесених витрат в сумі 72502,00 грн., оскільки дана особа на момент ДТП не мала договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Крім того судом встановлено, що для встановлення розміру відшкодування у справі № 91460 МТСБУ звернулось до ФОП ОСОБА_4 за складанням звіту про оцінку вартості відновлювального ремонту, за виконання якого, згідно з платіжною інструкцією № 921744 від 04 травня 2023 року сплатило послуги аваркома (екперта) в розмірі 1350,00 грн.

Так, згідно з пунктом 40.3 Закону № 1961-IV МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статтею 41 цього Закону.

Відповідно до пункту 3 Порядку залучення Моторним (транспортним) страховим бюро України аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, для визначення причин настання страхових випадків та розміру збитків, затвердженого розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг від 23 лютого 2006 року № 5417, залучення представника МТСБУ для визначення причин настання страхових випадків, розміру збитків здійснюється на підставі договору з МТСБУ.

Згідно з пунктом 41.4. Закону № 1961-IV МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих здійснює оплату послуг аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, залучених відповідно до пункту 40.3 статті 40 цього Закону.

З урахуванням наведеного суд доходить висновку, що вказані вище витрати у розмірі 1350,00 грн знаходяться в причинному зв`язку з пошкодженням транспортного засобу з вини відповідача та повинні бути ним відшкодовані відповідно до вимог закону.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, тому позов слід задовольнити повністю та стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 72502,69 грн та витрати на встановлення розміру заподіяної шкоди в розмірі 1350,00 грн, що разом становить 73852,69 грн.

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно із частинами першою та другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, то з відповідача на його користь підлягають стягненню судові витрати у сумі 3028,00 грн.

Керуючись статтями 12, 13, 81, 133, 141, 142, 259, 263-265, 268, 273, 351-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення сплаченого майнового відшкодування задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму сплаченого майнового відшкодування в розмірі 73852,69 грн (сімдесят три тисячі вісімсот п`ятдесят дві грн 69 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму сплаченого судового збору в розмірі 3028,00 грн (три тисячі двадцять вісім грн 00 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його повного складання до Чернівецького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач: Моторне (транспортне) страхове бюро України, адреса місцезнаходження: м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8, .

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Дата складання повного судового рішення 01 липня 2025 року.

Суддя Дубець О.С.