ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 548/73/25 Номер провадження 22-ц/814/2309/25Головуючий у 1-й інстанції Лідовець Т. М. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.,

судді: Дорош А.І., Триголов В.М.,

за участю секретаря судового засідання Грицак А.Я.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Павелка Руслана Сергійовича, представника ОСОБА_1 , на рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 05 березня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно,

в с т а н о в и в:

У січні 2025 року адвокат Павелко Руслан Сергійович, представник ОСОБА_1 , в електронній формі з використанням системи «Електронний суд» звернувся до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно.

В обґрунтуванні зазначає про те, що рішенням виконавчого комітету Хорольської міської Ради народних депутатів Полтавської області від 19.06.85 року за №136 було виділено земельну ділянку площею 4 000 кв.м. для будівництва 16 гаражів в межах створеного у майбутньому гаражного кооперативу по АДРЕСА_1 . Відповідно до виписки з протоколу №3 виконавчого комітету Хорольської міської ради народних депутатів Полтавської області від 21.03.1989 ОСОБА_1 було дозволено будівництво гаража на кооперативній ділянці по провулку Вишневому. Архітектором Хорольського району 21.03.1989 було надано ОСОБА_1 дозвіл № НОМЕР_1 на проведення будівництва гаража. З 1985 року й до нині кооперативу не було створено. ОСОБА_1 з метою збереження будівельних матеріалів здійснив будівництво гаража із сараєм площею 41,5 кв.м. При зверненні у 2024 році до управління ДІАМ у Полтавській області з метою реєстрації права власності на гараж в усній формі йому було відмовлено, оскільки прийняття в експлуатацію об`єкта, збудованого у 1989 році, в інспекції не передбачено нормативно-правовими актами. У зв`язку з тим, що позивач позбавлений можливості оформити своє право власності на гараж через відсутність документів про прийняття спірного гаража в експлуатацію та відсутністю правовстановлюючих документів на нього, звернувся до суду з вимогою визнати за ним право власності на самочинно збудований гараж.

Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 05 березня 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно відмовлено.

Рішення оскаржено адвокатом Павелком Р.С., представником ОСОБА_1 .

Ухвалами Полтавського апеляційного суду від 11 квітня 2025 року та 14 квітня 2025 року відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду.

24 квітня 2025 року до апеляційного суду від адвоката Павелка Руслана Сергійовича, представника ОСОБА_1 , надійшла заява про відмову від позовної заяви.

Вказує, що наслідки відмови від позовної заяви у справі №548/73/25 ОСОБА_1 відомі та зрозумілі.

Також прохає вирішити питання щодо повернення ОСОБА_1 з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи і вивчивши доводи заяви, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ст.373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206,207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє (ч.ч.1,5 ст.206 ЦПК України).

Згідно з ч.2 ст.256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Відповідно до ч.2 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 є позивачем у справі, який скористався своїм безумовним, передбаченим ч.1 ст.206 ЦПК України, правом на відмову від позову. Процесуальні наслідки закриття провадження за його заявою про відмову від позову, передбачені ч.2 ст.256 ЦПК України, ОСОБА_1 відомі та зрозумілі.

Обставин, які б свідчили про неможливість прийняття відмови ОСОБА_1 від позову, судом не встановлено.

Відповідно до копії квитанції про сплату №1776-3103-8320-2658 ОСОБА_1 сплатив за подачу апеляційної скарги 1 453,44 грн (а.с.53).

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про необхідність прийняття відмови ОСОБА_1 від позову, визнання нечинним рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 05 березня 2025 року та повернення ОСОБА_1 50% судового збору, сплаченого за подачу апеляційної скарги, у розмірі 726,72 грн.

Керуючись ст.ст.142, 206, 256, 261, 373, 381 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Прийняти відмову ОСОБА_1 від позовних вимог до Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно.

Визнати рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 05 березня 2025 року нечинним.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно закрити.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету судовий збір, сплачений при подачі апеляційної скарги у розмірі 726,72 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст ухвали виготовлено 30 червня 2025 року.

Головуючий суддя О.А. Лобов

Судді А.І. Дорош

В.М. Триголов