1Справа № 335/5669/25 2/335/2599/2025
УХВАЛА
24 червня 2025 року м.Запоріжжя
Суддя Вознесенівського районного суду м.Запоріжжя Воробйов А.В., вивчивши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,
Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.
У свою чергу, позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 14.06.2021 року уклав договір факторингу №14/06/21 з ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та 27.11.2024 року було укладено договір факторингу № 27112024/2 між ТОВ « СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».
Ухвалою судді від 12.06.2025 року позовну заяву залишено без руху для виконання вимог ч.4 ст.177 ЦПК України та позивача надано 10 днів для усунення недоліків .
Ухвалу судді від 12.06.2025 року отримано позивачем та представником позивача у підсистемі «Електронний суд» 13.06.2025 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу.
19.06.2025 року через підписитему «Електронний суд» надійшла заява представника позивача щодо усунення недоліків позову.
При вирішенні питання про відкриття провадження у справі судом встановлено, що позивачем не усунуто вказані в ухвалі суду від 12.06.2025 року недоліки.
Так, у поданій заяві стороною позивача вказано, що позивачем було подано одну позовну заяву, в якій було об`єднано позовні вимоги про стягнення заборгованості з відповідача за договорами позики, які пов`язані між собою підставою виникнення або поданими доказами, а саме: всі правочини укладені з одним відповідачем; право вимоги заборгованості до відповідача за кредитними договорами перейшло до одного позивача; всі позовні вимоги подані одним позивачем до одного і того ж відповідача; всі позовні вимоги мають однорідний характер (стягнення кредитної заборгованості) та регулюються одними і тими ж нормами чинного законодавства.
Проте, з такими доводами сторони позивача суд погодитися не може, виходячи з наступного.
Згідно ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання юридичною особою позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 10 від «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об`єктом справляння судового збору.
В ухвалі судді від 12.06.2025 року судом роз`яснено, що позивач у поданій позовній заяві заявляє дві вимоги про стягнення заборгованості, що виникла на підставі двох окремих договорів кредиту та позики, що регулюються різними нормами, укладених відповідачем із різними кредитодавцями, а позивач укладав два окремі договори факторингу з різними клієнтами. Водночас, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 гривень, що відповідає розміру судового збору за одну позовну вимогу про стягнення заборгованості за одним із договорів. Відтак, позивачу слід сплатити судовий збір за позовну вимогу про стягнення заборгованості за іншим договором.
Таким чином, стороною позивача сплачено судовий збір за однією позовною вимогою, а у поданій заяві на усунення недоліків представником позивача наводяться аргументи доцільності розгляду в одному провадженні двох позовних вимог за різними договорами кредиту та позики, при цьому не вказано аргументів щодо сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн., тобто як за одну позовну вимогу та недоцільності, на думку сторони позивача, доплати судового збору у сумі 3028 грн. 00 коп. за іншою вимогою.
Згідно ч. 1, 2 ст.188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги). Суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами: 1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача; 2) одного й того самого позивача до різних відповідачів; 3) різних позивачів до одного й того самого відповідача.
Таким чином, предметом спору є права та обов`язки, які не є однорідними, право позивача на пред`явлення вимоги про повернення коштів до відповідача виникло з різних підстав, а саме з різних договорів позики та кредиту, що укладенні з різними фінансовими установами, з різними умовами отримання та повернення коштів, різним строком повернення коштів, а також право вимоги набуто позивачем за різними договорами факторингу, які не були укладенні в один і той же час, а тому і обов`язки відповідача щодо кожного договору є різними та окремими.
Крім цього, згідно ч. 6 ст.188 ЦПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства. Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог.
Роз`єднання позовних вимог це право суду, а не обов`язок, а дотримання правил об`єднання позовних вимог це обов`язок позивача.
Також суд звертає увагу позивача, що суд не вправі самостійно визначати за яким конкретно із двох договорів позивачем сплачено судовий збір, оскільки визначення цієї пріоритетності є виключним правом позивача, що в свою чергу позбавляє суд можливості з власної ініціативи роз`єднати позовні вимоги, виділивши об`єднані вимоги за двома різними договорами, які не є взаємопов`язані в самостійні провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України заява вважається неподаною і повертається позивачеві у випадку, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.
У зв`язку з тим, що позивачем не усунуто вказані в ухвалі недоліки у встановлений строк, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачу.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.185,258-261 ЦПК України, суддя,-
п о с т а н о в и в :
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами вважати неподаною та повернути позивачу.
Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.В.Воробйов