Справа № 128/5022/24
17 червня 2025 року місто Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області
головуючого судді Бондаренко О.І.
при секретарі Нагірняк Т.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб ОСОБА_3 , Веселинівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання батьківства та про внесення змін до актового запису про народження дитини, -
ОСОБА_1 звернувсь до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб ОСОБА_3 , Веселинівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання батьківства та про внесення змін до актового запису про народження дитини, який обґрунтовує тим, що з 28.07.2021 по 26.03.2024 року відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, проте їх сім`я розпалась весною 2023 року і з того часу вони спільно не проживають. Вказує, що після фактичного припинення подружніх відносин ОСОБА_3 переїхала до Миколаївської області та з колишнім чоловіком жодного разу не зустрічалась. 25.10.2023 року ОСОБА_3 звернулась до суду і 26.03.2024 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано рішенням Вінницького районного суду Вінницької області по справі №127/4396/23. Позивач зазначає, що він та ОСОБА_3 знаходяться у фактичних шлюбних відносинах з вересня 2023 року. Від такого проживання у них народився син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , народження якого зареєстровано Веселинівським відділом ДРАЦС у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відповідно до актового запису про народження №73 від 25.10.2024 року.
Позовні вимоги позивач мотивує тим, що фактичні шлюбні та сімейні відносини з ОСОБА_5 склались ще до її вагітності, за період всього часу вагітності ОСОБА_3 , постійно її фінансово утримував, постійно цікавився станом майбутньої матері та ще ненародженої дитини, тобто виконував батьківські обов`язки, наскільки вони можливі на момент вагітності, вважаючи себе батьком. Пояснює, що він був дуже щасливий, що у нього народиться син, а тому всю вагітність ОСОБА_3 надавав їй кошти на збалансоване харчування, на одяг як для майбутньої дитини так і матері; повністю фінансово забезпечував медичні обстеження, купував необхідні ліки і все, що просила майбутня мати. Згідно позову, позивач вказує, що він має велике бажання брати участь у вихованні дитини, займатися її розвитком, забезпечувати матеріально, проводити разом час, тобто виконувати свої батьківські обов`язки, а невизнання його батьком дитини порушує його право на батьківство. Згідно Акту про фактичне проживання особи, складеного 02.12.2024 старостою Порічанського старостинського округу, ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та син ОСОБА_6 проживають однією сім`єю за адресою АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 зареєстрована за цією адресою з 08.04.2024 року. За таких обставин, з метою захисту прав, позивач вимушений звернутись до суду для встановлення та визнання факту свого батьківства та внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини.
Позивач ОСОБА_1 надав суду заяву, якою просить позовні вимоги задоволити, змін та доповнень немає, в разі неявки відповідача не заперечує проти заочного рішення суду, засідання провести у його відсутність.
Відповідач ОСОБА_2 про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся судом належним чином, у встановленому законом порядку, а також через оголошення на веб-порталі судової влади України, Єдиний державний реєстр судових рішень: //reyestr. court. gov. ua/. Названий веб-портал згідно з Законом України Про доступ до судових рішень № 3262-IV від 22.12.2005 є відкритим для безоплатного цілодобового користування.
Третя особа ОСОБА_3 надала суду заяву про визнання позовних вимог, заявлені вимоги підтримує, судове засідання просить провести у її відсутність.
Третя особа Веселинівський відділ ДРАЦСу у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) виклали власні пояснення у заяві від 17.03.2025 року та справу просили розглянути у їх відсутність.
Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Згідно п.п.1, 2, 3, 4 ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов; відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
За згодою позивача, на підставі ухвали суду про заочний розгляд справи від 17.06.2025 року, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, зі сторони їх належності, достатності та допустимості, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
З 28.07.2021 по 26.03.2024 року відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі. 25.10.2023 року ОСОБА_3 звернулась до суду і 26.03.2024 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано рішенням Вінницького районного суду Вінницької області по справі №127/4396/23 (а.с.11).
Позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_3 знаходилися у фактичних шлюбних відносинах з вересня 2023 року. Заперечень щодо даного факту не надійшло.
За час спільного проживання у них народився син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , народження якого зареєстровано Веселинівським відділом ДРАЦС у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відповідно до актового запису про народження №73 від 25.10.2024 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.10).
Згідно Акту про фактичне проживання особи, складеного 02.12.2024р старостою Порічанського старостинського округу, ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та син ОСОБА_6 проживають однією сім`єю за адресою АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 зареєстрована за цією адресою з 08.04.2024 року (а.с.12).
Відповідно до статті 125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.
За змістом ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.
Згідно з п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004, суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч.2 ст.128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства.
Відповідно до п.п. 4,9 даної постанови справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у частині 3 статті 128 СК України, приймаються до судового розгляду, якщо: - дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (частина 1 статті 135 СК України). Рішення щодо визнання батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).
Щодо предмету доказування у даній категорії справ, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто, при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Крім того, згідно з усталеною прецедентною практикою Європейського суду, яка була висловлена, в тому числі в рішеннях у справах «Гаазе проти Німеччини» від 08.04.2004 року та «Йогансен проти Норвегії» від 07.08.1996 року, взаємне почуття втіхи батьків і дитини від того, що вони постійно перебувають разом, становить важливий елемент сімейного життя, тому заходи, що перешкоджають реалізації такого почуття, дорівнюють втручанню у право, яке захищається ст. 8 Конвенції. Судом також враховано той факт, що позивачем дитина ОСОБА_6 покинута не була, створював нормальні умови для його фізичного та духовного розвитку, що виражається в придбані речей всієї необхідності для дитини.
Таким чином, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що батьківство ОСОБА_1 стосовно дитини ОСОБА_4 є доведеним і таким, що може бути визнаним в судовому порядку.
Відповідно до п.п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.
Відповідно до п. 2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. За положеннями ст.134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Оскільки, суд дійшов до висновку про наявність підстав про встановлення батьківства, підлягають задоволенню вимоги щодо внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини.
При цьому, суд звертає увагу на те, що згідно з п.6 ч.1 ст.3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.
При вирішенні даного спору суд враховує, що одним із проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Ця позиція суду ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року №15-рп/2004 у справі №1-33/2004.
На підставі викладеного та керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», постановою Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року за № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», Законом України «Про охорону дитинства», Конституцією України, ст.ст. 125, 126, 128,134, 135 СК України, ст.15 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 18, 19, 76-82, 89, 95, 133, 141, 211, 223, 245, 247, 259, 263-265, 268, 289, 354, п. 15.5 розділу XIII Прикінцевих положень ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 - задоволити.
Визнати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Поріччя Вознесенського району Миколаївської області, РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , громадянина України, батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , народженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Виключити з актового запису про народження №73, складеного 25.10.2024 року Веселинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відомості про батька, а саме: як батька дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Внести зміни до актового запису №73 від 25.10.2024 року про народження дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідно до рішення суду: прізвище дитини « ОСОБА_7 » змінити на « ОСОБА_8 », ім`я по батькові « ОСОБА_9 » змінити на « ОСОБА_10 » в графі «батько» записати - ОСОБА_1 і видати нове свідоцтво про народження на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Рішення може бути оскаржене позивачем до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відомості про учасників:

Позивач - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_3 ;

Відповідач - ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_4 ;

Третя особа - ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_3 ;

Третя особа - Веселинівський відділ ДРАЦС у Вознесенському районі Миколаївської області ПМУ МЮ (м. Одеса), адреса: смт. Веселениво, вул. Елеваторна, 6, Вознесенського району Миколаївської області;

Повний текст судового рішення виготовлено 26.06.2025.

Суддя Оксана БОНДАРЕНКО