Справа № 1423/2327/2012
н/п 2-з/490/95/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
У Х В А Л А

26 червня 2025 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Шолох Л.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 , яка представляє інтереси відповідача ОСОБА_2 , про забезпечення позову у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

25.06.2025 року на адресу Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла заява від ОСОБА_1 , яка представляє інтереси відповідача ОСОБА_2 , про забезпечення позову у справі №1423/2327/2012 за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, у якій представник ОСОБА_2 просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за ВП №45268222 відкритого 03.11.2014 року про примусове виконання рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 04.07.2013 року у справі №1423/2327/2012 про стягнення з ОСОБА_2 в сумі 288 058,92 грн на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до набрання сили рішенням у справі.

В обґрунтування заяви представником зазначено, що 22.01.2013 року у зазначеній справі ухвалено рішення на підставі якого було відкрито виконавче провадження ВП №45268222 від 03.11.2014 року та ВП №45266212 від 03.11.2014 року та звернуто стягнення на заробітну плату в той час, як відповідач оскаржує рішення в судовому порядку шляхом подання позову про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Тож, як зазначає представник відповідача ОСОБА_2 , існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову до вирішення спору по суті (шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчих листів) може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав заявника (у разі задоволення заяви), за захистом яких він звернувся до суду.

Дослідивши подану представником відповідача ОСОБА_2 заяву про забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення за виконавчим провадженням про примусове виконання рішення суду судом встановлено таке.

22.01.2013 року Центральним районним судом м. Миколаєва ухвалено заочне рішення, яким стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» 286 647 грн 42 коп., з яких: прострочені відсотки 284 647 грн. 42 коп., пеня 2000 грн. 00 коп, а також по 1 411 грн 50 коп. судових витрат з кожного.

04.07.2013 року, відповідно до АСДС комп`ютерної програми документообігу суду «Д-3», у справі видано відповідні виконавчі листи.

У вересні 2023 року ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , звернулася до Центрального районного суду м. Миколаєва із заявою про перегляд заочного рішення.

20.11.2023 року ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , про перегляд заочного рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 22.01.2013 року у справі № 1423/2372/2012 залишено без задоволення.

23.01.2024 року постановою Миколаївського апеляційного суду апеляційну скаргу залишено без задоволення, а рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 22.01.2013 року без змін.

16.02.2024 року ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_2 про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

15.05.2024 року постановою Миколаївського апеляційного суду ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 16.02.2024 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

02.07.2024 року ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва прийнято до розгляду заяву ОСОБА_2 про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, розгляд якої триває на час подання цієї заяви про забезпечення позову.

Крім цього 25.03.2025 року, відповідно до АСДС комп`ютерної програми документообігу суду «Д-3», справу було направлено до Верховного Касаційного цивільного суду і станом на час розгляду цієї заяви про забезпечення позову до Центрального районного суду не повернута.

У матеріалах справи, відповідно до АСДС комп`ютерної програми документообігу суду «Д-3», та заяви про забезпечення позову відсутні докази визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Вирішуючи обґрунтованість вимог заяви про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим провадженням про примусове виконання рішення суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Приписи статтей 149, 150 ЦПК України, на які посилається заявник стосуються забезпечення позову у справі не закінченою судовим розглядом. Тоді як даному випадку заявник просить зупинити виконання судового рішення, яке набрало законної сили (заочне рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 22.01.2013 року, залишене без змін постановою Миколаївського апеляційного суду).

В Єдиному державному реєстрі судових рішень наявна постанова Верховного Суду від 04 червня 202 року, ухвалена за результатами касаційного провадження у справі № 1423/2372/2012.

Враховуючи, що справа № 1423/2372/2012 закінчена розглядом, застосування заходів забезпечення позову є неможливим та таким, що суперечитиме вимогам чинного законодавства.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись статтями 149, 150, 260, 261, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , яка представляє інтереси відповідача ОСОБА_2 , про забезпечення позову у справі № 1423/2327/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили в порядку встановленому сттатею 261 ЦПК України та може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Л.М. Шолох