1Справа № 335/5090/25 2-о/335/195/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Калюжної В.В., за участю секретаря судового засідання Махненко А.А., заявника ОСОБА_1 , представника заявника адвоката Бєлецької А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Запоріжжя в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Якимівська селищна рада Мелітопольського району Запорізької області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

29.05.2025 до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя звернувся Заявник ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування заяви зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно. Заповіту спадкодавець не залишала, єдиним спадкоємцем за законом після її смерті є Заявник. З метою оформлення спадкових прав Заявник 14.02.2023 року звернувся до нотаріуса, однак йому повідомлено щодо пропуску строку на прийняття спадщини, оскільки на день смерті матері ОСОБА_2 заявник був зареєстрований за іншою, ніж спадкодавець, адресою.

Заявник зазначає, що його мати хворіла і потребувала догляду, він піклувався про неї, забезпечував її всім необхідним, зокрема ліками, харчуванням, ніс всі витрати, пов`язані з побутом і проживав з матір`ю з 2017 року до дня її смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , де зареєстровано його місце проживання і вважав, що прийняв спадщину після смерті матері. Мати Заявника хоча і проживала разом з ним до своєї смерті, проте з 2018 року була зареєстрована за іншою адресою. Таким чином, для підтвердження факту прийняття спадщини та для оформлення права на спадщину, необхідно підтвердити факт проживання з матір`ю на день її смерті або встановити факт, що має юридичне значення, у зв`язку з чим Заявник звернувся до суду з даною заявою.

У судовому засіданні Заявник та його представник подану заяву підтримали, на підставах викладених у ній, просять заяву задовольнити у повному обсязі. Заявник суду пояснив, що у своєї матері він єдиний син, у 2017 році його мама переїхала жити до нього і вони спільно проживали з його сім`єю у житлі, де Заявник зареєстрований. Він вважав, що прийняв спадщину після смерті матері, оскільки вони спільно постійно проживали і на час відкриття спадщини, однак мати була зареєстрована за іншою адресою у м.Запоріжжі, проте у зазначеній квартирі не жила, там проводився ремонт.

Представник заінтересованої особи- Якимівської селищної ради Мелітопольського району Запорізької області у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без участі представника заінтересованої особи, проти задоволення заяви заперечень не має.

Суд, заслухавши пояснення Заявника та його представника, дослідивши матеріали справи і надані докази, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Статтею 315 ЦПК України визначено перелік фактів, які можуть бути встановлені в судовому порядку.

Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_1 , виданим Запорізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) 11.04.2022 року (а.с.10).

Факт родинних відносин Заявника ОСОБА_1 з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме, що ОСОБА_1 є рідним сином ОСОБА_2 встановлено рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 14.04.2025 року у справі № 335/1190/25, яке набрало законної сили (а.с.8-9).

Заявник 14.02.2023 року звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі заяви заведено спадкову справу № 13/2023 року.

З матеріалів спадкової справи вбачається, що за життя ОСОБА_2 заповіту не складала, спадкоємці, які б прийняли спадщину після її смерті, окрім Заявника, відсутні.

Постановою нотаріуса від 17.02.2023 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , оскільки він був зареєстрований окремо від спадкодавця, не подав заяву про прийняття спадщини в строк, встановлений Законом, та вважається таким спадкоємцем, що спадщину не прийняв.

Матеріали справи свідчать про те, що заявник фактично проживав разом з матір`ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , допомагав матері, та здійснював за нею необхідний догляд, якого вона потребувала у зв`язку з похилим віком та за станом здоров`я.

Даний факт підтверджується актом ОСББ «Перемога 131» від 18.02.2023 року, яким встановлено, що ОСОБА_2 проживала за адресою АДРЕСА_1 спільно з заявником ОСОБА_1 та членами його сім`ї ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.14).

Зазначені обставини також підтверджуються показаннями допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які є сусідами Заявника та пояснили, що його мати ОСОБА_2 з 2017 року по день смерті проживала з ним спільно у належній йому квартирі разом з сім`єю Заявника.

З положень ч. 2 ст. 1120 ЦК України вбачається, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою.

Частинами 3, 5 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати, заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Відповідно до роз`яснень п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Згідно з Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

З наведеного слід дійти висновку про те, що відсутність реєстрації спадкодавця за останнім місцем його фактичного проживання сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.

Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України № 6-7165св09 від 03 листопада 2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6048327св14 від 11 листопада 2015 року, ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-20158св15 від 21 жовтня 2015 року.

З наявних у справі доказів вбачається, що заявник постійно проживав зі своєю матір`ю і на момент її смерті за місцем проживання заявника та здійснював за нею догляд, однак, факт такого проживання може в даному випадку бути встановлений виключно в судовому порядку.

Встановлення факту постійного проживання Заявника зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, має для Заявника юридичне значення, метою встановлення даного факту є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки, та чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Враховуючи викладене, а також беручи до уваги, що в ході розгляду справи доводи заявника знайшли своє об`єктивне підтвердження, суд вважає, що заява ОСОБА_1 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 268, 273, 293, 315 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Якимівська селищна рада Мелітопольського району Запорізької області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ) разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 , тобто по дату смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 червня 2025 року.

Суддя В.В. Калюжна