Справа №567/742/25
Провадження №2/567/377/25
17 червня 2025 року м.Острог
Острозький районний суд Рівненської області у складі :
головуючий суддя - Василевич О.В.
секретар - Клімович О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Острозі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей та на утримання дружини, -
ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її користь на утримання малолітніх дітей : доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову та до досягнення дітьми повноліття, та аліментів на її утримання в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення малолітньою донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох років.
Позов обґрунтовано тим, що вона перебуває з відвідачем у шлюбі, який зареєстрований 01 червня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Острозького районного управління юстиції у Рівненській області (актовий запис № 61).
Вказує, що від спільного подружнього життя вони мають спільних малолітніх дітей - доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в свідоцтвах про народження яких вона вказана їхньою матір`ю, а відповідач батьком. У встановленому законом порядку відповідач своє батьківство не оспорював та на даний час не оспорює.
Зазначає, що вона, відповідач та їхні спільні малолітні діти зареєстровані в АДРЕСА_1 , однак на даний час вона разом з малолітніми дітьми проживають окремо від відповідача, без реєстрації місця проживання в АДРЕСА_2 .
Вказує, що малолітні діти знаходяться на її повному матеріальному утриманні, однак самостійно вона не має можливості надати для них належне утримання, достатнє для їхнього віку, оскільки на даний час не працює, перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Острозької міської ради Рівненської області, де отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини у розмірі 860 грн. на місяць. Власного нерухомого майна не немає, грошові заощадження у неї відсутні. Стан здоров`я у позивачки та малолітньої доньки ОСОБА_4 добрий, у малолітньої доньки ОСОБА_3 - задовільний. Інші особи на її утриманні не знаходяться.
Вказує, що відповідач ОСОБА_2 участь в утриманні їхніх спільних малолітніх дітей бере не регулярно, лише після її тривалих прохань він погоджується надати кошти на їхнє утримання, хоча має всі можливості брати достатню, належну та регулярну участь в їхньому матеріальному утриманні, оскільки за віком та станом здоров`я є працездатною людиною, займається підприємницькою діяльністю, від чого отримує стабільний, регулярний дохід. У власності відповідача ОСОБА_2 знаходиться нерухоме та рухоме майно, зокрема дві квартири у місті Острог та автомобіль. Стан здоров`я у відповідача добрий. Інші особи на його утриманні не знаходяться.
Вказує, що між нею та відповідачем домовленості щодо утримання їхніх малолітніх дітей немає та відповідачем його обов`язок утримувати доньок до досягнення повноліття регулярно та в належному обсязі добровільно не виконується. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, в добровільному порядку кошти на утримання дітей не надає, хоча зобов`язаний це робити.
Таким чином, вважає, що аліменти у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, будуть необхідними та достатніми для забезпечення гармонійного розвитку їхніх спільних малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Окрім того, зазначає, що відповідач ОСОБА_2 відмовляється брати будь-яку матеріальну участь у її матеріальному утриманні, в зв`язку з проживанням з нею малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до досягнення нею трьохрічного віку, хоча має можливість надавати їй таку матеріальну допомогу. Вважає, що відповідач може надавати їй матеріальну допомогу, а тому просить суд стягнути з нього аліменти на її користь на її утримання щомісячно у розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу) до досягнення малолітньою дитиною -донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , трьох років.
Вказує, що вона неодноразово просила відповідача брати належну, регулярну та достатню участь у матеріальному утриманні їхніх спільних доньок та її матеріальному утриманні до досягнення доньою ОСОБА_4 трьох років, але відповідач від цього відмовляється. Таким чином, вважає, що заходи досудового врегулювання даного спору позитивного результату не дали, що й спонукало її звернутися до суду з вищевказаним позовом.
Ухвалою суду від 12.05.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін, визначено учасникам справи строки для подання відповідних заяв по суті спору, роз`яснено відповідачу право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та право подати відзив на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Одночасно роз`яснено відповідачу, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Витребувано з Головного управління державної податкової служби України у Рівненській області інформацію про дохід ОСОБА_2 за 2023-2024 роки, з Територіального сервісного центру № 5641 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Рівненській, Волинській та Житомирських областях інформацію про зареєстровані транспорті засоби за ОСОБА_2 , з Сектору державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Острозької міської ради інформацію про зареєстроване нерухоме майно за ОСОБА_2 .
Інших процесуальних дій не вчинялося.
Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.
В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.
Відповідно до ч.2 ст.131 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно адресної довідки Острозької міської ради Рівненської області від 08.05.2025р. зареєстроване місце проживання відповідача: АДРЕСА_1 , та саме за вказаною адресою направлялися судові повістки та інші процесуальні документи для відповідача.
У зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи, в силу положень ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, та фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
З урахуванням положень ст.ст.280-282 ЦПК України, з метою уникнення безпідставного затягування розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
Суд, розглянувши справу відповідно до ст.ст.274-279 ЦПК України за правилами спрощеного позовного провадження, дослідивши в судовому засіданні матеріали справи та надані сторонами докази, з`ясувавши всі обставини справи у їх сукупності, вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до положень ст.4 ЦПК України та ст.184 СК України право звернення до суду про стягнення аліментів має той із батьків, разом з яким проживає дитина.
Згідно із ст.264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує, зокрема, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.
Позивачка, звертаючись до суду, на власний розсуд обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинна переконливими, належними та допустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених нею вимог.
Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
З досліджених судом письмових доказів встановлено наступні обставини.
Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Острозького районного управління юстиції у Рівненській області з 01 червня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 03.06.2014 р. (а.с.12).
Під час спільного подружнього життя у позивачки та відповідача народилисядіти: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 25.02.2015 р. (актовий запис № 17), та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 06.12.2023 р. (актовий запис № 247) (а.с.13-14).
З матеріалів справи судом встановлено, що позивачка, відповідач та їхні спільні малолітні діти зареєстровані в АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади № 2025/003137454 від 06.03.2025 р., витягом з реєстру територіальної громади № 2023/010276670 від 15.12.2023 р. та відомостями про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб № 707/01-17-25 від 16.04.2025 р. (а.с.11,15-16), водночас з доводів позивачки судом встановлено, що вона з малолітніми дітьми фактично проживає окремо від відповідача за адресою: АДРЕСА_2 , що відповідачем не спростовано та не заперечується.
Окрім того, встановлено, що позивачка на даний час не працює та перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Острозької міської ради Рівненської області, де отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини у розмірі 860 грн. на місяць, що підтверджується довідкою управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Острозької міської ради Рівненської області №920 від 23.04.2025р. (а.с.17).
З витягу Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань вбачається, що відповідач ОСОБА_2 станом на 30.04.2025р. зареєстрований як фізична особа - підприємець та займається підприємницькою діяльністю, основним видом якої є технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів (а.с.18).
З довідки Острозької міської ради Рівненської області від 08.05.2025 року вбачається, що відповідач ОСОБА_2 з 18.07.2024 року зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 (а.с.21).
Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 21.05.2025 року, в реєстрі наявна інформація про доходи ОСОБА_2 , а саме: за період з січня 2023 року по грудень 2023 року сума отриманого ОСОБА_2 доходу становить 63 215,10 грн.; з січня 2024 року по грудень 2024 року сума отриманого відповідачем доходу становить 982 766 грн. Згідно податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи (першої та другої груп) дохід ОСОБА_2 за 2023 рік становить 923 000 грн. (а.с.31-33).
Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру відчуження об`єктів нерухомого майна від 21.05.2025 року ОСОБА_2 на праві власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_2 , та квартира за адресою: АДРЕСА_1 , об`єкт житлової нерухомості - будівля компресорної, розташованої за адресою АДРЕСА_3 , дві земельні ділянки площею 0,7942 га та 1,0046 га, розташовані на території Кутянківської сільської ради Рівненського району (Острозька МТГ) Рівненської області, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, та ще одна земельна ділянка площею 0,135 га, розташована в АДРЕСА_3 , цільове призначення - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (а.с.28-29).
Згідно відповіді Територіального сервісного центру № 5641 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Рівненській, Волинській та Житомирських областях від 24.05.2025 року №31/35/5641-6283-2025 за ОСОБА_2 зареєстрований транспортний засіб - автомобіль марки "Opel" моделі Combo - С, номерний знак НОМЕР_4 (а.с.37).
Таким чином, з доводів позивачки та матеріалів справи судом встановлено, що малолітні діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають разом з позивачкою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , окремо від відповідача, та діти перебувають на її утриманні та повному матеріальному забезпеченні, відповідач участі в утриманні дітей бере не регулярно та не в достатньому розмірі, та наведені обставини відповідачем не спростовані.
Отже, з доводів позивачки та досліджених у судовому засіданні доказів встановлено, що позивачка та відповідач разом не проживають, їхні діти проживають з позивачкою та між батьками дітей не було досягнуто домовленості щодо порядку, способу, форми та розміру участі відповідача в їх утриманні.
Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Відповідно до вимог ч.1 ст.3 Конвенції ООН про права дитини (надалі - Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.
Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до ст.51 Конституції України, ст.180 СК України обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття лежить на обох батьках.
У відповідності до ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.
Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Відповідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до Закону України №2475-VIII від 03.07.2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» внесені зміни до ст.182 СК України, та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Згідно з вимогами ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо утримання дитини та розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
З доводів позивачки судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , будучи батьком малолітніх дітей, належним чином участі в їх утриманні не приймає, доводів які б спростовували зазначені обставини суду не навів та відповідні докази відсутні і в матеріалах справи, що свідчить про неналежну участь відповідача у матеріальному забезпеченні доньок. При цьому суд виходить з того, що відповідач є фінансово спроможним, не надав доказів, які б спростовували доводи позивачки, якими вона обґрунтовує заявлені позовні вимоги, та які б водночас підтверджували, що він належним чином приймає участь в утриманні своїх дітей, а відтак існують фактичні та правові підстави для стягнення з нього на користь позивачки аліментів на утримання дітей.
При вирішенні спору суд приймає до уваги, що відповідач не заперечує доводів, наведених позивачкою та не надав доказів на спростування позовних вимог.
Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.5, 6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з ким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
При визначенні розміру аліментів на утримання дітей суд виходить з того, що розмір коштів на утримання має відповідати певному рівню, достатньому для утримання та забезпечення нормальної життєдіяльності особи. Мінімальний розмір такого рівня, який мають забезпечити обоє батьків, визначений законодавчо прожитковий мінімум для дитини відповідного віку і встановлюється законом про бюджет кожного року.
Разом з тим, статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» передбачено, щоз 1 січня 2025 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років у розмірі 2 563,00 гривні, а для дітей віком від 6 до 18 років у розмірі 3 196,00 гривень.
А отже, 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років становить 1 281,50 гривень, а для дітей віком від 6 до 18 років 1 598 гривень.
Відповідач доказів, які б спростовували доводи, наведені позивачкою, якими вона обґрунтовує заявлені позовні вимоги, не надав, а відтак з урахуванням здійснення цивільного судочинства на засадах змагальності сторін, суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітніх дітей у заявленому позивачкою розмірі.
Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними і чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.
При визначенні розміру аліментів на утримання дітей суд враховує, що відповідач є особою працездатного віку, здійснює підприємницьку діяльність, від чого отримує дохід, отримує дохід за надання в орендну земельних часток (паю), та отримує соціальні виплати, інших неповнолітніх та непрацездатних осіб на його утриманні не має, та вказані обставини відповідачем не спростовано, відтак має можливість сплачувати аліменти у зазначеному розмірі. Окрім того, при визначення розміру аліментів судом враховано наявність у відповідача на праві власності рухомого та нерухомого майна.
Враховуючи наведене, а також виходячи з того, що сторони повинні забезпечити дітям рівень життя, необхідний і достатній для їх нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дітей, встановленого прожиткового мінімуму, та враховуючи зростаючі потреби дітей, суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів із відповідача на утримання двох малолітніх дітей : доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.05.2025 року та до досягнення дітьми повноліття.
Суд вважає, що такий розмір аліментів відповідатиме фінансовим можливостям та обов`язку батька забезпечити умови життя та розвитку його малолітніх дітей, а також визначеному законодавцем способу, який обрала позивачка.
При вирішенні позовної вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів на її утримання суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.2, 4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Згідно ч.1, 2 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх доньки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.
Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу.
Таким чином, сімейним законодавством України передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.
Оскільки малолітня донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає з позивачкою та не досягла трирічного віку, а сама позивачка самостійно забезпечити в повній мірі свої щоденні життєві та побутові потреби не має можливості, оскільки щодня виховує та здійснює догляд за малолітньою дитиною, та відповідач добровільно коштів на утримання дружини не надає, хоча на переконання суду має таку можливість, оскільки є особою працездатного віку, має регулярний дохід, як від підприємницької діяльності так і орендної плати за надання земельних часок (паю) в оренду, та не обтяжений щоденним вихованням та доглядом за малолітньою донькою, а відтак суд вбачає фактичні та правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на її утримання до досягнення донькою ОСОБА_4 трьохрічного віку.
В той же час, при визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на її утримання, суд виходить з того, що відповідач інших неповнолітніх та непрацездатних осіб на утриманні не має, є фізично здоровим та працездатним,займається підприємницькою діяльністю від чого отримує дохід, та враховуючи наявність у власності відповідача рухомого та нерухомого майна, та отримуваного ним за період 2023-2024 роки доходу, з урахуванням вищевикладеного суд приходить до переконання про те, що відповідач може сплачувати аліменти на утримання дружини у розмірі 1/6 частки (заробітку) щомісячно, починаючи з 01.05.2025 року до досягнення донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьохрічного віку.
Позов про стягнення аліментів був поданий 01.05.2025р., а відтак за правилами ст.191 СК України саме з цього часу необхідно стягувати аліменти.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів.
Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, відтак відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, а тому з ОСОБА_2 слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 2422,40 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.84, 180-184, 191 СК України, ст.ст.10, 57, 60, 88, 212, 280-282 ЦПК України, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей та на утримання дружини задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_6 ) аліменти на утримання малолітніх дітей : доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.05.2025 року та до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Стягувати з ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_6 ) аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки (заробітку) ОСОБА_2 , щомісячно, починаючи з 01.05.2025 року до досягнення донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьохрічного віку.
Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь держави 2 422, 40 грн. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач може оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку у загальному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 26 червня 2025 року.

Суддя Острозького районного судуВасилевич О.В.