Справа № 450/2767/24 Провадження № 2/450/416/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" січня 2025 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Мельничук І.І.

при секретарі Дикій О. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини,-

В С Т А Н О В И В :

позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить суд стягувати щомісяця з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи стягувати від дня подання позовної заяви до суду і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , трьох років, з врахування зменшених позовних вимог просить стягувати щомісяця з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 16% з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи стягувати від дня подання позовної заяви до суду і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , трьох років.

Свої вимоги мотивує тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб укладено 29 серпня 2020 року у Львівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про що свідчить актовий запис № 2120. Від спільного подружнього життя подружжя має двох малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Діти проживають разом із матір`ю, позивачкою, та перебувають на її утриманні. Факт їхнього спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджено довідкою, засвідченою головою квартального комітету. На момент подачі позову позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, і фактично не має інших джерел доходу. Відповідно до ч. 2 та ч. 4 ст. 84, а також ч. 2 ст. 91 Сімейного кодексу України, вона має право на утримання від чоловіка до досягнення наймолодшою дитиною трьох років. Незважаючи на це, відповідач ОСОБА_2 матеріальної допомоги у добровільному порядку не надає, що змусило позивачку звернутись до суду з вимогою про стягнення аліментів на власне утримання. Позивачка вказує, що відповідач є працездатним, має можливість працювати та отримувати дохід, що дозволяє йому забезпечувати матеріальну підтримку. На підставі викладеного, позивачка просить суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача аліментів на її користь у розмірі з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення молодшою дитиною, ОСОБА_3 , трьох років, а з врахування зменшених позовних вимог просить стягувати щомісяця з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 16% з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи стягувати від дня подання позовної заяви до суду і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , трьох років. На підставі наведеного, просить позовні вимоги задоволити.

Ухвалою від 19.06.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

31.07.2024 року представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Цветковою О. О. було подано відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , який вона мотивує тим, що на момент розгляду справи проходить військову службу, і відповідно до Наказу Міністерства оборони України № 340 від 18.09.2020, середній рівень його заробітної плати становить близько 30 000 грн. З цієї суми вже сплачується аліменти на двох малолітніх дітей, що в середньому складає 10 000 грн щомісячно. У разі задоволення позовних вимог на утримання дружини, сума утримань може сягати 7 500 грн додатково, що створює надмірне фінансове навантаження. Відповідач наголошує, що бойові виплати, які входять до структури його доходу, мають цільовий характер і призначені для самозабезпечення у зоні бойових дій, включаючи придбання військового спорядження, ліків тощо. Крім того, стан його здоров`я ускладнений наявністю хронічного захворювання хребта, що потребує постійного лікування. Це підтверджено медичними довідками з військового госпіталю та місцевої лікарні. Також Відповідач повідомляє, що утримує своїх непрацездатних батьків матір, яка не працює та не має жодного доходу, і батька, який отримує мінімальну пенсію 3370 грн. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 202 Сімейного кодексу України, він зобов`язаний їх утримувати. Окрім цього, Відповідач має діючі фінансові зобов`язання за трьома кредитними договорами, за якими здійснює реструктуризаційні виплати. З урахуванням наведеного, Відповідач вважає, що вимоги Позивачки щодо аліментів на її утримання у розмірі від усіх його доходів є завищеними. Він просить суд врахувати: його обмежені фінансові можливості; обов`язок утримання двох малолітніх дітей; стан здоров`я; фінансове навантаження у зв`язку з утриманням батьків і сплатою кредитів. Також Відповідач посилається на п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року, яка вимагає враховувати при вирішенні питання про утримання дружини стан здоров`я, матеріальне становище, обов`язки перед іншими членами сім`ї.

01.08.2024 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, яку вона обґрунтовує тим, що вважає подані відповідачем заперечення юридично необґрунтованими та такими, що не спростовують її вимог про стягнення аліментів на утримання дружини. Позивачка підтверджує, що дійсно зверталася до суду з заявою про видачу судового наказу щодо стягнення аліментів на утримання дітей, оскільки відповідач добровільно не виконував свій обов`язок батька, тож вона діяла виключно в інтересах дітей. Щодо аргументів відповідача про лікування, позивачка зауважує, що жодних фінансових підтверджень витрат на лікування не надано. Так само не підтверджено розмір фактичного доходу відповідача довідка з військової частини відсутня. Оцінка доходу в 30 000 грн ґрунтується лише на загальних нормативних актах, які не відображають індивідуального фінансового становища відповідача. Водночас, у 2024 році мінімальна зарплата військовослужбовця складає 20 130 грн, і вона може включати додаткові надбавки за бойові завдання. Позивачка вважає, що відповідач має стабільний дохід, який дозволяє йому сплачувати як аліменти на дітей, так і на її утримання. Крім того, відповідач не надав документів, що підтверджують факт утримання непрацездатних батьків. Зокрема, не подано доказів непрацездатності матері, яка не визнана інвалідом або пенсіонером. Інформація про неофіційне працевлаштування батька також не підтверджена жодними документами. Отже, обставини про утримання родичів є голослівними. Щодо наявності кредитних зобов`язань, Позивачка зауважує, що про це їй стало відомо лише з відзиву, і підкреслює: відповідач є повнолітньою, працездатною особою, тому мав враховувати власні сімейні обов`язки перед укладенням будь-яких договорів позики. Наявність кредитів не звільняє його від обов`язку надавати матеріальну допомогу дружині у зв`язку з її перебуванням у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Позивачка також зазначає, що відповідно до ст. 84, 91 та 198 Сімейного кодексу України, дружина, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, має право на утримання, якщо інший із подружжя має дохід і здатен таке утримання забезпечити. У даному випадку відповідач не надав належних доказів того, що не має такої можливості.

02.08.2024 року ухвалено здійснити перехід з розгляду справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін та цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

У той же час, 15.08.2024 року було надіслано на адресу Пустомитівського районного суду Львівської області заперечення на відповідь на відзив (в порядку ст. 180 ЦПК України) від представника відповідача, яке вона вмотивовує тим, що вважає пояснення Позивача у відповіді на відзив необґрунтованими та бездоказовими, з огляду на те, що: позивач помилково змішує правову природу аліментів на дитину (ст. 183 СК України) з аліментами на утримання дружини (ст. 84 СК України), які є предметом цієї справи, медичні документи, подані Відповідачем, не мали на меті довести витрати, а лише підтверджують факт наявності захворювання, що впливає на його працездатність, відповідач не вводив суд в оману щодо своєї зарплати надана довідка про грошове забезпечення підтверджує її розмір (близько 2021 тис. грн на місяць), що нижчий від цифр, названих Позивачем, позивач є працездатною особою, а позовні вимоги про утримання в розмірі доходу Відповідача не відповідають компенсаційній природі аліментів, оскільки можуть призвести до надмірного фінансового навантаження на відповідача, позивач не довела свої доводи належними доказами, тому заявлені вимоги є завищеними. Загальна позиція відповідача: він не заперечує обов`язку утримувати дружину, але просить суд врахувати реальні обставини та зменшити розмір аліментів до розумного та обґрунтованого рівня.

16.09.2025 року прийнято до розгляду заяву про зменшення позовних вимог позивача.

Позивач в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового засідання, однак до позовної заяви остання долучила заяву про розгляд справи без її участі, вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд задоволити.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, однак останній подав на адресу суду заяву про розгляд справи за відсутності таких.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

З наявної в матеріалах справи копії Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 29.08.2020 року Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) вбачається, що 29.08.2020 року між сторонами було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 2120, який на даний момент не розірвано.

Сторони у справі є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 29.09.2022 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується копією акта про народження № 2022-0048.9364-45 від 21.12.2022 року.

Відповідно до довідки, виданої за підписом голови квартального комітету від 11.06.2024 року, вбачається, що позивач, разом із вищевказаними дітьми проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно Довідки про грошове забезпечення № 216 від 16.08.2024 року вбачається, що ОСОБА_2 , дійсно проходить військову службу у в/ч НОМЕР_3 , на посаді оператора і його грошове забезпечення з січня 2024 року по липень 2024 року включно складає 165 799,45 грн.

Положеннями ч. 1 ст. 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Згідно ст. 84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд виходить з положень ст. 84 Сімейного Кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та з врахуванням того, що відповідач позов визнав в цій частині, а отже може надавати матеріальну допомогу, тому суд вважає необхідним задовольнити заявлену позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі.

Згідно вимог статті 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Беручи до уваги те, що позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів на дружину до досягнення дитиною трирічного віку, що передбачено законодавством, надано належні і допустимі докази щодо доведення обставин, на яких ґрунтується така вимога, відповідачем в свою чергу не надано доказів відсутності доходу, майна, наявності інших утриманців, суд вважає, що позов, із врахуванням зменшених позовних вимог, про стягнення аліментів на дружину підлягає задоволенню, та з відповідача слід стягувати аліменти у розмірі 16% з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи стягувати від дня подання позовної заяви до суду і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , трьох років.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», ОСОБА_2 звільнений від сплати судового збору.

Крім того, у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. ст. 180, 181, 182, 183 СК України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76, 81, 83, 89, 141, 200, 259, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини, задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) аліменти на її утримання у розмірі 16% з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 17.06.2024 року і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , трьох річного віку.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст судового рішення складено 09.01.2025 року.

СуддяІ. І. Мельничук