Справа № 639/3549/25
Провадження № 2/639/1397/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року м. Харків

Новобаварський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Борисенка О.О.,

секретаря судового засідання Котової П.А.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 639/3549/25 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

установив:

23.05.2025 до Новобаварського районного суду міста Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , в якій позивач просив стягнути з відповідача аліменти на користь та на утримання позивача, який продовжує навчання, у розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, на період навчання, за умови що позивач буде продовжувати навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку.

Матеріали позовної заяви сформовані в системі «Електронний суд» 22.05.2025 та підписані представником позивача адвокатом Кучеренко Оксаною Павлівною, яка діє на підставі ордеру (а.с.4).

В обґрунтування позовних вимог у позовній заяві зазначено, що позивач, який досяг повноліття, наразі навчається на першому курсі Харківського національного університету радіоелектроніки, факультет ІРТЗІ, академічна група ЕСТМ-24-1, першого (бакалаврського) рівня вищої освіти, очна форма здобуття освіти, навчання з використанням дистанційних технологій за кошти державного бюджету, строк навчання з 01.09.2024 по 30.06.2028 включно, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Крім того, у зв`язку із захворюванням очей позивач потребує додаткового лікування, витрат на послуги лікарів, окуляри тощо Позивач проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги не надає, проживає окремо, з позивачем не спілкується. Відповідач є співзасновником багатопрофільного медичного центру «AМG clinic» зі статутним капіталом 928571,42 грн; єдиним власником нерухомого майна квартири загальною площею 75,4 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , а отже має можливість надавати матеріальну допомогу на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу). Мати позивача має непогашені борги перед фінансовими та комунальними установами, та не має можливості у повній мірі самостійно утримувати сина, який навчається.

26.05.2025 ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі, призначено судове засідання (а.с.30).

10.06.2025 суд за клопотанням представника позивача адвоката Кучеренко О.П. постановив ухвалу про проведення судового розгляду справи у режимі відеоконференції між Новобаварським районним судом міста Харкова та Заводським районним судом м. Запоріжжя (а.с.36-40,43).

25.06.2025 суд на місці постановив ухвали про долучення до матеріалів справи відзиву відповідача на позовну заяву, що надійшов до суду 12.06.2025, та відповіді на відзив представника позивача адвоката Кучеренко О.П., що надійшла до суду 18.06.2025, а також надані стороною позивача 25.06.2025 докази щодо хвороби матері позивача.

У відзиві на позовну заяву відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що позивач навчається дистанційно за кошти державного бюджету і отримує необхідну літературу від ВУЗу у друкованому та/або електронному вигляді, що є загальнодоступною інформацією, що само по собі унеможливлює необхідність витрат на проїзд, не придбання підручників тощо. Надані позивачем медичні висновки оплачені відповідачем, та позивач отримує від відповідача матеріальну допомогу при необхідності. До позовної заяви не додано доказів щодо витрат позивача та/або його матері, щодо перебування позивача на утриманні його матері. Щодо посилань позивача про отримання відповідачем доходу від зайняття медичною практикою відповідач надав довідку про доходи від 30.05.2025 та витяг з реєстру про доходи за 1 квартал 2024 року 2 квартал 2025 року, крім того відповідач є особою з інвалідністю ІІ групи. На думку відповідача, великі борги матері позивача вказують на факт навмисного стягнення з відповідача коштів не на утримання сина, а для матері.

У відповіді на відзив сторона позивача просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, а також зазначила, що у зв`язку з навчанням на денній формі, хоча і дистанційно, позивач не має змоги працювати задля задоволення своїх потреб, твердження відповідача про надання позивачу грошових коштів у розмірі 11000,00 грн для придбання окулярів та сплати медичних висновків для позивача не підтверджено жодними доказами. Зауважила, що зазначені та надані відповідачем докази на підтвердження свого доходу, не відповідають дійсності. Мати позивача з 05.05.2025 звільнена з роботи, наразі доходів не отримує.

У судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав частково, у розмірі 4000-5000 грн щомісячно.

Суд, заслухавши представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до приписів статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами частин 1, 2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За змістом статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст. 89 ЦПК України).

Суд установив, що батьками позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.26).

Позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2 зареєстровані за однією адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою з Реєстру територіальної громади міста Харкова (а.с.29).

Згідно з копією довідки № 16/4, виданої 30.04.2025 Харківським національним університетом радіоелектроніки, ОСОБА_3 є студентом 1 року навчання першого (бакалаврського) рівня вищої освіти факультету ІРТЗІ, академічна група ЕСТМ-24-1, очної денної форми здобуття освіти, навчання з використанням дистанційних технологій, навчання за кошти державного бюджету Харківського національного університету радіоелектроніки. Строки навчання: з 01.09.2024 по 30.06.2028. (а.с.8).

Відповідач ОСОБА_2 має у праві власності квартиру загальною площею 75,4 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 29.04.2025 (а.с.9).

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на 12.05.2025, ОСОБА_2 є співзасновником ТОВ «Клініка «Профі+» зі статутним внеском 92857,14 (10%) (а.с.10).

Згідно з довідкою про доходи № 30-05/*25 від 30.05.2025 ОСОБА_2 працює у ТОВ «АМГ Клінік медікал лаб» з 27.12.2023 до теперішнього часу, займає посаду директора, а з 05.06.2024 до теперішнього часу посаду лікаря нарколога, його середньомісячна заробітна плата за період з січня 2024 року по травень 2025 року становила 3983,27 грн (а.с.53).

З відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 06.06.2025 суд вбачає, що ОСОБА_2 у період з січня 2024 року по квітень 2025 року отримував дохід від ТОВ «Центр МСР» та ТОВ «АМГ Клінік Медікал Лаб», та розмір такого доходу без утримання суми податку у квітні 2025 року склав: від ТОВ «Центр МСР» - 26000,00 грн (сума поворотної фінансової допомоги, наданої платником податку іншим особам); від ТОВ «АМГ Клінік Медікал Лаб» - 4225,00 грн (заробітна плата) (а.с.55-56).

Також, ОСОБА_5 є особою з інвалідністю ІІ групи, що підтверджується копією пенсійного посвідчення (а.с.54).

Мати позивача ОСОБА_4 наказом від 05.05.2025 № 103-к звільнено з посади фельдшера-лаборанта загально лікарняного персоналу КНП ХОР «Обласна клінічна наркологічна лікарня», на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін.

Згідно з наданої стороною позивача копії виписки із медичної карти стаціонарної хворої, ОСОБА_4 з 31.07.2024 по 04.08.2024 перебувала у стаціонарі КНП «МКПБ № 6» ХМР у зв`язку з проведенням планової лікувально-діагностичної гістероскопії.

Відповідно до копії постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 56116460 від 05.04.2018 та копії постанови про арешт коштів боржника ВП № 77627675 від 26.03.2025, ОСОБА_6 є солідарним, разом з ОСОБА_2 , боржником за зобов`язаннями перед АТ КБ «Приватбанк» та КП «Харківводоканал» відповідно (а.с.14-17).

Відповідно до положень ст. 77 ЦПК України , належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Отже, суд не бере до розгляду надану стороною позивача медичну документацію стосовно нього (а.с.18-25), оскільки ці докази не стосуються предмета доказування у справі, предметом розгляду якої є стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого закону.

Отже, суд не бере до уваги надані стороною позивача на підтвердження розміру доходу відповідача роздруківки з мережі Інтернет щодо вартості консультацій лікарів Медичного центру «AМG clinic» (а.с.11-13).

Положеннями частин восьмої-дев`ятої статті 7 СК України передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

За загальним правилом, встановленим статтею 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Згідно з положеннями статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

За положеннями ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Забезпечення утримання дитини на належному рівні законодавцем покладається у рівному обсязі на обох батьків (ст. 180 СК України).

Згідно з п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

За змістом статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2 ) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 -1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3 -2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 201 СК України визначено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Сторона позивача відомостей про наявність та розмір свого доходу та доходу матері позивача, наявності в них у праві власності майна не надала, та матеріали справи таких відомостей не містять.

Жодних доказів на підтвердження того, що відповідач надає своєму повнолітньому сину матеріальну допомогу у добровільному порядку та приймає участь у його витратах відповідачем не надано, про наявність чи відсутність присуджених з нього до стягнення аліментних зобов`язань на утримання інших осіб; про відсутність можливості надавати допомогу сину, який продовжує навчання, відповідач в судовому засіданні не заявив та матеріали справи не містять доказів на підтвердження вказаної обставини. Навпаки, відповідач частково визнав позов і заявив, що має можливість і згоден сплачувати аліменти в розмірі 4000-5000 грн на місяць.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Отже, суд встановив, що ОСОБА_3 є повнолітньою особою та у зв`язку з навчанням у Харківському національному університеті радіоелектроніки потребує матеріальної допомоги.

За змістом частини 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Виходячи з принципу справедливості та розумності, враховуючи потреби повнолітнього сина сторін, солідарні зобов`язання позивача зі сплати боргів, стан здоров`я позивача та фінансові можливості відповідача, який є особою з інвалідністю ІІ групи, суд вважає за доцільне визначити розмір аліментів в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу).

Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, яким є 22.05.2025.

З огляду на викладене, враховуючи категорію справи, а саме стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка на період навчання не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані в рівній мірі утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до закінчення ним навчання, але не більше, ніж до досягнення ним 23 років.

Суд зауважує, що згідно з ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

При зверненні до суду позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

В силу ст. 5 Закону України відповідач, як особа з інвалідністю ІІ групи, звільнений від сплати судового збору.

В зв`язку з чим, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. 6, 7, 12, 13, 43, 76-81, 89, 131, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 274-279, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 щомісячно аліменти на утримання та на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання у Харківському національному університеті радіоелектроніки, у розмірі 1/4 (однієї чверті) частки від всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , починаючи з 22.05.2025 та до закінчення ОСОБА_3 навчання у закладі вищої освіти, але не більше, ніж до досягнення ним 23 років.

У решті позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повне рішення складено 26.06.2025.

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Суддя Олександр БОРИСЕНКО