Справа № 308/8810/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Бедьо В.І.,

при секретарі Меклеш В.І.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,-

в с т а н о в и в:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 , звернулася в Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , та просила поділити будинковолодіння АДРЕСА_1 , що складається із житлового будинку із мансардою житловою площею 136,6 м.кв., банею, господарськими спорудами 1,2,3 та огорожею та просила виділити їй в натурі з передачею у власність частини зазначеного будинковолодіння.

Позивачка мотивує позов тим, що будинковолодіння, що є предметом позову було збудовано позивачем та відповідачем за спільні кошти під час перебування сторін у шлюбі. Будівництво було завершено у 2008 році, у будинку проживала сім`я у складі трьох людей позивачки, відповідача та їхньої дочки ОСОБА_1 , 1986 року народження.

09 квітня 2024 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області провадження вказаній справі було закрито у зв`язку зі смертю позивачки ОСОБА_1 .

На ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.04.2024 року подала апеляційну скаргу Комунальна установа «Виноградівський дитячий будинок-інтернат» Закарпатської обласної ради - особа, яка не брала участі у справі. Зазначає, що оскаржуваною ухвалою порушено права апелянта, оскільки Комунальна установа «Виноградівський дитячий будинок-інтернат» є єдиним спадкоємцем майна поз.ивачки ОСОБА_1 , оскільки відповідно до заповіту ОСОБА_1 , 1 від 03.03.2023, спадкодавиця заповіла належну їй в будинковолодінні АДРЕСА_1 , та є предметом спору по даній справі.

12 червня 2025 року Постановою Закарпатського апеляційного суду апеляційну скаргу Комунальної установи «Виноградівський дитячий будинок-інтернат» задоволено, ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської облатсі від 09 квітня 2024 року скасовано та направлено для продовження розгляду.

Суд розглядає дане питання відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Вивчивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , заповіла належну їй частину в будинковолодінні АДРЕСА_1 Комунальній установі «Виноградівський дитячий будинок-інтернат» Закарпатської обласної ради яка не брала участі у справі.

Відповідно до ч.1 ст.42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст.48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Статтями 46, 47ЦПК України передбачено, що вони можуть мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони (цивільна процесуальна правоздатність) та здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність).

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку із вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки право попередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

В позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі.

Отже, матеріальне правонаступництво тісно пов`язане з процесуальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому, незалежно від підстав матеріального правонаступництва процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Виходячи із змісту цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) відбувається вибуття кредитора.

У відповідності до положень статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як зазначено в Постанові Верховного Суду від 20.03.2018 по справі № 910/1972/17 за загальним визначенням правонаступництво - це перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого. Правонаступництво може бути універсальним або частковим (сингулярним). За універсального правонаступництва до правонаступника (фізичної або юридичної особи) переходять усі права і обов`язки того суб`єкта, якому вони належали раніше. За часткового (сингулярного) правонаступництва від одного до іншого суб`єкта переходять лише окремі права і обов`язки. Правонаступництво є самостійною підставою заміни кредитора у зобов`язанні. Правонаступництво слід розглядати як певний юридичний механізм похідного правонабуття, за яким до правонаступника переходять суб`єктивні права та обов`язки попередника. Доказами правонаступництва щодо окремого зобов`язання може бути: відповідний договір, на підставі якого воно виникло, передавальний акт чи розподільчий баланс, статут правонаступника.

Відповідно до статті 55 Цивільного процесуального кодексу України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язані, а також в інших випадках замін особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Виходячи з предмету спору та характеру спірних правовідносин, які виникли між сторонами по справі, оскільки згідно заповіту Комунальна установа «Виноградівський дитячий будинок-інтернат» Закарпатської обласної ради отримала частину у будинковолодінні, суд приходить до висновку про наявність підстав для залучення до участі у межах даної цивільної справи правонаступника позивача Комунальну установу «Виноградівський дитячий будинок-інтернат».

Враховуючи викладене та керуючись статями 55, 260-261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

Залучити до участі у цивільній справі №308/8810/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя правонаступника позивача Комунальну установу «Виноградівський дитячий будинок-інтернат» Закарпатської обласної ради.

Викликати учасників в судове засідання, яке відбудеться 03 липня 2025 року о 11 год.00 хв., в приміщенні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.

Копію ухвали направити Комунальній установі «Виноградівський дитячий будинок-інтернат» Закарпатської обласної ради на електронну адресу та відповідачу ОСОБА_2 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Відповідно до положень ч.2 ст.353 Цивільного процесуального кодексу України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо, скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. (п.4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України)

Суддя В.І.Бедьо