Справа №731/255/25
Провадження №2/731/174/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2025 року с-ще Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області в складі:

судді Савенка А.І.,

за участю секретаря Трохименко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань №1 Варвинського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , поданим у його інтересах адвокатом Атавіним Олександром Сергійовичем, до Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

25 квітня 2025 року ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Атавіна О.С., звернувся до Варвинського районного суду Чернігівської області з зазначеним позовом.

На обґрунтування позовних вимог, сторона позивача посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . За життя останній, на підставі державного Акту приватної власності на землю серії І-ЧН №031891, була належна на земельна ділянка площею 4,03 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Озерянської сільської ради. Відповідно до посвідченого 02 жовтня 2006 року заповіту ОСОБА_2 розпорядилася всім належним їй майном та взагалі всім тим, що буде їй належне та вона матиме право на день смерті на користь позивача. Лише у кінці 2024 року, за результатами інвентаризації земель, представниками Озерянської сільської ради Варвинського району було встановлено та повідомлено позивачу про те, що на його ім`я складено обумовлений вище заповіт. З метою прийняття вказаної спадщини, 07 січня 2025 року позивач звернувся до Варвинської державної нотаріальної контори із відповідною заявою, на що отримав письмову відмову з підстав пропуску встановленого законом шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач зазначає, що пропустив зазначений строк з об`єктивних причин, оскільки йому було не відомо про існування вказаного заповіту.

У зв`язку з цим, зважаючи на неможливість вирішення спору в позасудовому порядку, просить суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю три місяці з моменту набрання рішення законної сили.

Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 30 квітня 2025 року цивільну справу прийнято до провадження, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено до підготовчого судового засідання на 30 травня 2025 року. Додатково зобов`язано Варвинську державну нотаріальну контору та Державний нотаріальний архів Чернігівської області надати інформацію про те, чи відкривалася спадкові справа після померлої ОСОБА_2 , а в разі відкриття спадкової справи надати її належним чином засвідчену копії, та інформацію щодо складених нею заповітів і їх чинність.

21 травня 2025 року на виконання вищевказаною ухвали суду із Варвинської державної нотаріальної контори надійшла витребувана судом інформація.

27 травня 2025 року на виконання вищевказаною ухвали суду із Державного нотаріального архіву Чернігівської області надійшла повідомлення №1259/01-11 від 21 травня 2025 року, згідно з якою надати відповідь не має можливості, оскільки книги обліку і реєстрації спадкових прав та алфавітні книги обліку спадкових справ за 2019 по 2025 роки Варвинською державною нотаріальною конторою на зберігання Державного нотаріального архіву Чернігівської області не передавалися.

Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 30 травня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 27 червня 2025 року.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Атавін О.С., будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. 30 травня 2025 року ОСОБА_3 , використовуючи засоби електронного зв`язку, звернувся до суду із заявою про здійснення розгляду справи за відсутності сторони позивача, пред`явлені позивачем вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач Варвинська селищна рада Прилуцького району Чернігівської області у судове засідання явку свого представника не забезпечили, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. 14 травня 2025 року від представника Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області Біляєвої Я.В., засобами електронного зв`язку до суду надійшло клопотання про здійснення розгляду справи за відсутності представника відповідача. Щодо задоволення позовних вимог не заперечують (а.с. 28).

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги позиції сторін по справі, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених позивачем вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Озеряни Прилуцького району Чернігівської області у віці 92 роки померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 05 грудня 2019 року (а.с. 8).

З копії довідки №253, виданої 02 грудня 2024 року Озерянським старостинським округом Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області вбачається, що померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на момент смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), була зареєстрована та проживала у відділенні стаціонарного догляду для постійного або тимчасового проживання с. Озеряни, територіального центру Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області, за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12).

Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, зокрема, належний їй за життя об`єкт нерухомого майна - земельна ділянка, площею 4,03 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території колишньої Озерянської сільської ради, що доводиться копією відповідного Державного акту на право приватної власності серії І-ЧН №031891 від 21 березня 2001 року (а.с. 10).

Відповідно до повідомлення №01-16, виданого 15 травня 2025 року в.о. завідувача Варвинської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Домашенко Л., спадкова справа до майна померлої ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заведена (а.с. 32). Вказані обставини також доводяться відомостями з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №81168030 від 14 травня 2025 року (а.с. 34), наданої на запит суду.

При цьому, згідно з Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №81168015 від 14 травня 2025 року (а.с. 33), наданої на запит суду, вбачається, що за життя ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , було складено два заповіти, а саме:

- заповіт за номером у спадковому реєстрі 37789311, зареєстрований у реєстрі нотаріальних дій за №11, посвідчений 23 лютого 2005 року секретарем Озерянської сільської ради Кононенко Т.П.;

- заповіт за номером у спадковому реєстрі 40929859, зареєстрований у реєстрі нотаріальних дій за №28, посвідчений 02 жовтня 2006 року Озерянською сільською радою Варвинського району, відповідно до якого ОСОБА_2 на випадок своєї смерті розпорядилася всім належним їй майном, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті за законом, заповівши на користь ОСОБА_1 (а.с. 9).

Суд зважає, що відомості щодо наявності інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 , окрім позивача, які не залучені до участі у даній справі, чи інформація щодо визнання зазначеної спадщини відумерлою, матеріали цивільної справи не містять.

При цьому, відсутність у матеріалах справи відомостей щодо змісту першого заповіту ОСОБА_2 , який було посвідчено 23 лютого 2005 року, не спростовує того факту, що крайній заповіт, посвідчений 02 жовтня 2006 року, охоплює все імовірне майно померлої, яка остання заповіла на користь однієї особи позивача ОСОБА_1 , що фактично сприймається судом, як твердження втрати попереднім заповітом чинності, що узгоджується із положеннями ч. 1-3 ст. 1254 ЦК України.

З повідомлення №3/01-16, виданого 07 січня 2025 року завідувачем Варвинської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Домашенко Л., вбачається, що оскільки на час відкриття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_1 не був зареєстрований разом із спадкодавцем, а також ним не була подана заява про прийняття спадщини в установлений законом шестимісячний строк (з 03 грудня 2019 рок по 03 червня 2020 року), спадщину він не прийняв. У зв`язку з цим, запропоновано звернутися до суду (а.с. 11).

Так, згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Зважаючи на це, суд констатує, що позивачем ОСОБА_1 було пропущено встановлений законом строк для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , що мало місце 03 грудня 2019 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За положенням ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Частинами ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до абзаців 6-7 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, з урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив встановлений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

При вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини у такому випадку потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Аналогічний за змістом висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року у справі №6-496цс17.

Про свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності спадкоємця про існування заповіту вказано також у постановах Верховного Суду від 25.03.2020 у справі №642/2539/18-ц, від 26.06.2019 у справі №565/1145/17, від 28.10.2019 у справі №761/42165/17, від 06.06.2018 у справі №315/765/14-ц, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Такого правового висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 26 червня 2019 року по справі №565/1145/17, що також узгоджується з постановою Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 241/372/18.

За таких обставин суд констатує, що позивач ОСОБА_1 не міг своєчасно реалізувати свої спадкові права та вчасно звернутися із заявою про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , з підстав його необізнаності про наявність заповіту на його користь, що матеріалами цивільної справи не спростовується та не заперечується іншими учасниками справи.

Отже, на підставі вказаних доводів та письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що у позивача існували об`єктивні, непереборні, істотні труднощі у вчиненні ним дій щодо подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 . Причини пропуску строку на подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини наведені позивачем у позові судом приймаються, як поважні.

Суд звертає увагу, що позивач позбавлений можливості захистити своє порушене право в інший спосіб, крім, як звернутися з позовом до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідач щодо задоволення заявлених позивачем вимог не заперечує.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, оцінивши всі докази по справі у їх сукупності та взаємозв`язку, зважаючи на те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу задоволення позовних вимог, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що зазначений позов підлягає задоволенню, оскільки строк для прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 було пропущено з поважних причин, а тому позивачу необхідно визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, тривалістю три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

На підставі наведеного, керуючись ст. 247, 263, 265, 273, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ) до Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області (юридична адреса: вул. Шевченка, 38, с-ще Варва Прилуцького району Чернігівської області, 17600; ) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_3 ) додатковий строк протягом трьох місяців після набрання рішенням законної сили для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.І. Савенко