02.07.2025 Справа № 756/3765/25
Справа № 756/3765/25
Провадження № 2-о/756/268/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2025 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Діденко Є.В.,

за участю секретаря - Павлишина О.О.,

заявника - ОСОБА_1 ,

представника заявника - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого позовного провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Київська міська рада, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тімонов Євгеній Ігорович, про встановлення факту спільного проживання,

встановив:

Заявниця звернулась до суду із вказаною заявою, в якій просить встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та померлого ОСОБА_3 не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , який проживав разом із ОСОБА_1 однією сім`єю з 1978 р. Останні 33 роки вони проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1 та де і помер ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яка складається із однокімнатної квартири АДРЕСА_2 , яка належала йому на праві приватної власності. Для отримання спадщини Заявниця звернулась до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тімонова Євгенія Ігоровича, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва, оскільки шлюб із померлим і Заявницею розірваний, а заповіт померлий не складав, проте нотаріусом заведено спадкову справу №8/2025 після смерті ОСОБА_3 . 22 вересня 1978 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 уклали шлюб в місті Києві, але у зв`язку із молодістю, побутовими речами, такими як подружні ревнощі, шлюб спочатку не склався, і 11 листопада 1983 р. подружжя ОСОБА_1 розлучились, та Заявниця повернула своє дівоче прізвище - « ОСОБА_1 ». Так як раніше були складнощі із житлом, вони продовжували мешкати разом і їх подружні стосунки відновились, але шлюб вони не переукладали, так як дітей не було і потреби в цьому не було. Згодом, ОСОБА_3 отримав ордер на житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_1 отримала ордер на квартиру АДРЕСА_2 . Це відбулось практично одночасно, після чого подружжя вирішили, що вони будуть мешкати за адресою: АДРЕСА_1 , для обох це було зручно, так як Заявниця працювала в інтернаті неподалік викладачем, a ОСОБА_3 зустрічав її з роботи коли вона іноді поверталась із вечірньої зміни. Пізніше вже в 1998 році вони вирішили здійснити обмін перед тим, як здійснювати приватизацію своїх квартир. Після обміну нерухомостей (ордерами і реєстрації цих дій) вони здійснили заміну реєстрації адрес проживання та здійснили приватизацію нерухомого майна, яке було отримано по ордерах від держави. У квартирі АДРЕСА_3 вони разом мешкали з 1991 p. як будинок введено в експлуатацію. Дітей у подружжя не було. Вони мали спільний побут, допомагали один одному, разом відпочивали та піклувались один про одного. Померлий ОСОБА_3 родом із Краснодарського краю російської федерації, але його всі родичі вже давно померли, у нього не має інших спадкоємців. Заявниця єдина, хто був поруч із спадкодавцем, останні 30 років, тобто вони проживали однією родиною останні 30 років. Тому коли ОСОБА_3 помер, вона вирішила поховати його в м. Рудки там де похована її мати, і навіть залишено місце для її поховання, чим вона і займалась, коли помер ОСОБА_6 . У зв`язку із вищевикладеним, Заявниця звернулась до суду із вказаною заявою про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 24 березня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку окремого на 13 травня 2025 року та витребувано у Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тімонова Євгенія Ігоровича (04202, м. Київ, просп. Литовський, 6-А, прим.217) належним чином засвідчені копії спадкової справи 8/2025, заведеної після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

15.04.2025 р. на адресу суду від представника заінтересованої особи - Київської міської ради надійшли письмові пояснення, в яких представник вказує, що доцільність участі КМР у даній справі не є аргументованою, оскільки залучаючи її до участі в справі, Заявник фактично унеможливлює представлення Київською міською радою своїх інтересів під час розгляду заяви щодо питань сімейного, особистого життя, прийняття участі та висловлення позиції щодо тих чи інших фактів взаємовідносин чоловіка та жінки у відповідності до законодавства, що регулює діяльність органів місцевого самоврядування.

22.04.2025 р. на адресу суд від приватного нотаріуса КМНО Тімонова Є.І. надійшли матеріали спадкової справи №8/2025, заведеної після смерті ОСОБА_3 .

13 травня 2025 року судове засідання відкладено на 19 червня 2025 року для виклику свідків.

У судовому засіданні Заявниця підтримала заяву у повному обсязі та просила задовольнити з підстав, викладених у заяві.

Представник заявника у судовому засіданні висловила позицію щодо задоволення заяви у повному обсязі.

Заінтересована особа - Київська міська рада у судове засідання свого представника у судове засідання не направила, повідомлена про дату, час і місце розгляду справи належним чином, водночас у наданих до суду письмових поясненнях просив суд розглянути справу без участі представника і на розсуд суду.

Заінтересована особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тімонов Євгеній Ігорович у судове засідання не з`явився, повідомлений про дату, час і місце розгляду справи належним чином, водночас у матеріалах справи наявна заява Приватного нотаріуса про розгляд справи без його участі.

Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з такого.

Згідно з ч. 2 ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 22.09.1978 р. укладено шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , актовий запис №488.

У подальшому, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 розірвано 11 вересня 2018, що підтверджено копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 . Після розірвання шлюбу Заявниця відновила дошлюбне прізвище - « ОСОБА_1 ».

Заявниця зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено копією паспорта громадянина України та є власником квартири АДРЕСА_3 , згідно з ордером на жиле приміщення №327 від 14.07.2018 р.

Згідно з копією свідоцтва про право власності на житло від 18.09.1988 р. нерухоме майно, а саме квартира АДРЕСА_2 загальною площею 39,9 кв.м. належить на праві власності ОСОБА_3 .

Згідно з декларацією №0001-Х4Х1-0ТА0 ОСОБА_3 перебував на обліку у КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2 Оболонського району м. Києва», довіреною особою пацієнта вказано ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер у віці 86 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , причина смерті - хронічна серцево-судинна недостатність.

Згідно з копією договору-замовлення №21.02.25/1 ОСОБА_1 замовила послуги моргу та придбання ритуальної атрибутики 21.02.2025 р. для померлого ОСОБА_3 у м. Рудки.

У березні 2025 р. Заявниця звернулась до ПН КМНО Тімонова Є.І. про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак відповідно до постанови нотаріуса №37/02-31 від 04.03.2025 р. ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки відсутній факт спільного проживання однією сім`єю із спадкодавцем.

Згідно з матеріалами спадкової справи у ОСОБА_3 відсутні інші спадкоємці.

Заявницею надані суду фотознімки із зображенням спільного проведення часу із ОСОБА_3 у різному віці.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 суду пояснили, що є сусідами по АДРЕСА_4 , підтвердили факт того, що знали подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_6 починаючи з 1990 року та 2013 року, які проживали разом однією сім`єю по день смерті ОСОБА_6 , впізнали осіб на наданих Заявницею фотознімках, зокрема ОСОБА_1 та ОСОБА_6 .

Пунктом 5 частини 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, перелік яких наведено у частині першій цієї статті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно зі ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Статтею 3 Сімейного кодексу України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

На переконання суду, зібраними у справі доказами у сукупності, як письмовими, так і показами свідків, доведено проживання Заявницею із померлим ОСОБА_3 однією сім`єю не менш як п`ять років до дня його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановлення зазначеного вище факту, має юридичне значення для Заявниці необхідне для оформлення спадщини. Заперечень проти заяви від заінтересованої особи не надійшло.

За таких обставин та з наведених підстав заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 12, 258, 259, 265, 273, 315, 319, 354, 355 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Заяву - задовольнити повністю.

Встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) та померлого ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 02 липня 2025 року.

Суддя Є.В. Діденко