Справа № 688/637/25
Провадження № 2/675/349/2025
Р І Ш Е Н Н Я

(ЗАОЧНЕ)

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" червня 2025 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючої судді Янішевської О. С., секретаря судового засідання Гонтарук А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду у м. Ізяславі в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 247 ЦПК України, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

у с т а н о в и в :

10 лютого 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» звернулось до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до ОСОБА_1 , у якому просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 00-10432710 від 28 листопада 2023 року у розмірі 46341 грн 40 коп.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 14 лютого 2025 року цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором передано за підсудністю до Ізяславського районного суду Хмельницької області.

11 березня 2025 року вказана позовна заява надійшла до Ізяславського районного суду Хмельницької області. 13 березня 2025 року ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області відкрите провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 28 листопада 2023 року ТОВ «Качай гроші» та відповідачка уклали договір кредитної лінії № 00-10432710 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до умов договору кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії у розмірі 7900 грн 00 коп на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язався одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. 28 листопада 2023 року ТОВ «Качай гроші» ініціювало переказ коштів згідно із вказаним договором безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ «Платежі Онлайн» на платіжну картку № НОМЕР_1 . Отже, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав у повному обсязі.

Відповідачка взяті на себе зобов`язання належним чином не виконувала, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 46341 грн 40 коп, яка складається із заборгованості по кредиту в сумі 8295 грн 00 коп та заборгованості по несплачених відсотках за користування кредитом у розмірі 38046 грн 40 коп.

22 січня 2024 року між ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «МАКС КРЕДИТ» було укладено договір факторингу № 22-01/2024, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № 00-10432710 від 28 листопада 2023 року до відповідачки згідно з актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу.

У подальшому між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та позивачем 16 серпня 2024 року було укладено договір факторингу № 16082024-МК/ЕЙС, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги за кредитним № 00-10432710 від 28 листопада 2023 року до відповідачки згідно з актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу.

ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» не здійснювало нарахувань за кредитним договором.

У ході передачі прав вимоги за факторинговим договором право вимоги за договором № 00-10432710 від 28 листопада 2023 року перейшло до позивача, що свідчить про факт отримання права грошової вимоги до відповідачки в розмірі 46341 грн 40 коп. Зазначені обставини і стали підставою для звернення позивача до суду. Позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором та судові витрати.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з письмовою заявою, у якій просив розглядати справу без його участі, заявлений позов підтримав повністю, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання за повторним викликом не з`явилася.

Відповідно до змісту ч. 7 ст. 128, п. п. 1, 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є, зокрема, день вручення судової повістки під розписку, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Як вбачається з відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 1106902 від 10 лютого 2025 року, місце проживання ОСОБА_1 зареєстроване у АДРЕСА_1 .

Надіслані ОСОБА_1 судові повістки повернулися до суду без вручення, з довідкою Укрпошти про причини повернення: за зазначеною адресою адресат відсутній. Такі відомості вказані у поштових повідомленнях, які повернулися до суду у зв`язку з неможливістю вручення судової повістки на 30 червня 2025 року. Судова повістка на 03 квітня 2025 року була вручена відповідачці, що підтверджується підписом відповідачки в бланку рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, водночас відповідачка ОСОБА_1 зареєстрована в Електронному кабінеті в підсистемі Електронний суд, про що наявна відмітка в обліково-статистичній картці на цивільну справу (позовне провадження) додаткових відомостях про учасника справи ОСК13. Відповідно до довідки про доставку електронного документу, документ в електронному вигляді «Судова повістка про виклик до суду в справі цивільній» від 13 березня 2025 року, від 07 квітня 2025 року, від 12 травня 2025 року та від 05 червня 2025 року було надіслано одержувачу ОСОБА_1 в її електронному кабінеті.

За таких обставин суд вважає, що ОСОБА_1 належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи.

У відповідності до положень ст. ст. 223 ч. 4, 280-284 ЦПК України суд за згодою представника позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду, про що суд виніс відповідну ухвалу 30 червня 2025 року.

За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 28 листопада 2023 року між ТОВ «Качай гроші» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії № 00-10432710, який підписаний відповідачкою шляхом використання електронного підпису, тобто у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».

За умовами вказаного договору ТОВ «Качай гроші» зобов`язалося надати ОСОБА_1 кредит у розмірі 7900 грн 00 коп, а відповідачка зобов`язалася протягом 240 днів повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 1,4 % в день перші 30 днів, 2,80 % в день з 31 дня по дату повернення, процентна ставка, відсотків річних 980,00% річних.

ТОВ «Качай гроші» виконало своє грошове зобов`язання та надало ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 7900 грн 00 коп. Вказана обставина підтверджується повідомленням від 09 вересня 2024 року про перерахування грошових коштів через ТОВ «Платежі Онлайн» та інформації, наданої на запит суду на виконання клопотання позивача АТ «Ідея Банк» № Л-БТ-2025/1867 від 13 травня 2025 року.

Крім того, встановлено, що 22 січня 2024 року між ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «МАКС КРЕДИТ» було укладено договір факторингу № 22-01/2024, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № 00-10432710 від 28 листопада 2023 року до відповідачки згідно з актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу, реєстром боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги.

16 серпня 2024 року між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЕЙС» було укладено договір факторингу № 16082024-МК/ЕЙС, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги за кредитним № 00-10432710 від 28 листопада 2023 року до відповідачки згідно з актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу, реєстром боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги.

Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

За приписами частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина 1 статті 519 ЦК України).

Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора, є істотними умовами цього договору.

Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

За нормою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частин 1, 3, 4, 7 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Одним із випадків відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги).

Визначення факторингу міститься у статті 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність», у якій зазначено, що факторинг це придбання права вимоги на виконання зобов`язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог і прийом платежів.

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина 1 статті 1077 ЦК України).

Частиною 1 статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Встановлено, що відповідно до договорів факторингу № 22-01/2024 від 22 січня 2024 року, датою відступлення права вимоги є день, у який сторони склали і підписали акт прийому-передачі, після чого ТОВ «Макс Кредит» стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Передача права вимоги відбувається після підписання акту прийому-передачі.

Відповідно до акту приймання-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 22-01/2024 від 22 січня 2024 року від ТОВ «Качай гроші» до ТОВ «Макс Кредит» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 на загальну суму 20682 грн 20 коп.

Таким чином, позивач надав суду докази того, що перехід права вимоги відбувся належним чином.

Встановлено, що відповідно до договорів факторингу № 16082024-МК/ЕЙС від 16 серпня 2024 року, датою відступлення права вимоги є день, у який сторони склали і підписали акт прийому-передачі, після чого ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Передача права вимоги відбувається після підписання акту прийому передачі.

Відповідно до акту приймання-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 16082024-МК/ЕЙС від 16 серпня 2024 року від ТОВ «Макс Кредит» до ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 на загальну суму 46341 грн 40 коп.

Таким чином, позивач надав суду докази того, що перехід права вимоги відбувся належним чином.

Доведеною є обставина отримання ОСОБА_1 грошових коштів у порядку та на умовах, що визначені кредитним договором, взяті на себе зобов`язання остання не виконала у передбачені строки кошти та нараховані відсотки не повернула, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість.

Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з кредитного договору.

Частиною першою статті 1046 ЦК України визначено, що договір позики є укладеним з моменту передавання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Отже, зважаючи на те, що відповідачка свої зобов`язання щодо сплати кредитних коштів не виконувала, допустила заборгованість, тому наявні підстави для її стягнення у примусовому порядку.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» ґрунтуються на законі, а тому підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Тому з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір у сумі 2 422 грн 40 коп.

Пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

На підставі частин 1-6 статті 137 ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Таким чином, суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Як перевірено судом, згідно наданих стороною позивача договору про надання правової допомоги № 2211/Е від 22 листопада 2024 року, додаткової угоди № 14 від 22 листопада 2024 року до договору про надання правової допомоги від 22 листопада 2024 року, протоколу погодження вартості послуг, акту прийому-передачі наданих послуг від 22 листопада 2024 року витрати на правничу допомогу складають 7000 грн 00 коп.

Тому з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу в сумі 7000 грн 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 141, 223, 247, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (місце знаходження 02090, м. Київ, Харківське шосе, буд. 19, офіс 2005; ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , паспорт № НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання у АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , паспорт № НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання у АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (місце знаходження 02090, м. Київ, Харківське шосе, буд. 19, офіс 2005; ) заборгованість за кредитним договором № 00-10432710 від 28 листопада 2023 року, яка станом на 07 лютого 2025 року складала 46341 грн 40 коп, з яких: заборгованість за кредитом 8295 грн 00 коп, заборгованість по відсоткам 38046 грн 40 коп; судові витрати, пов`язані з розглядом справи: судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 (сім тисяч) грн 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте Ізяславським районним судом Хмельницької області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: О. С. Янішевська