Справа № 576/348/25
Провадження № 2/576/196/25

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 року м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області

суддяУсенко Л.М.
секретар судового засіданняБірюк О.В.
розглянувши в порядку загального позовного провадження справу№ 576/348/25
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ»
до ОСОБА_1
простягнення заборгованості за кредитним договором
учасники справи та представники:
позивачне з`явився
відповідачОСОБА_1
представник відповідачаОсьмаков О.А.

ВСТАНОВИВ:

13.02.2025 року ТОВ «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» через свого представника Пархомчука С.В. звернулося до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 105706 від 15.01.2020 року у розмірі 8 520 гривень та понесених судових витрат.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 15.01.2020 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 105706 про надання фінансового кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису), що був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до умов договору ТОВ «ЗАЙМЕР» надало відповідачці фінансовий кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, що передбачені договором на наступних умовах: сума виданого кредиту 2 000 грн; дата надання кредиту 15.01.2020; строк кредиту 14 днів; валюта UAН; стандартна процентна ставка 2 % в день або 730 % річних.

Факт отримання коштів позичальником підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі онлайн» від 10.01.2025, відповідно до якої 15.01.2020 на картковий рахунок відповідачки було перераховано кредитні кошти в сумі 2 000 грн. за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 .

28.10.2021 між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу № 01-28/10/2021, відповідно до умов якого ТОВ «ЗАЙМЕР» відступило ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників, в тому числі й до відповідача.

Загальний розмір заборгованості відповідачки за кредитним договором становить 8 520 грн, що складається із простроченої заборгованості за сумою кредиту 2000 грн та простроченої заборгованості за процентами 6 520 грн., які позивач просить стягнути на його користь.

Ухвалою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 03.03.2025 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позовну заяву.

Відповідач надала відзив, у якому проти задоволення позову заперечувала, посилалась на те, що наданий позивачем розрахунок заборгованості є необгрунтованим, первинних бухгалтерстких документів на його підтвердження не надано, при цьому сам договір не містить підпису позивача. Просила у задоволенні позову відмовити через недоведеність.

Крім цього, відповідач звернулась до суду із письмовою заявою, у якій додатково повідомила, що кредитні кошти були оформлені на її ім`я шахрайським шляхом, а зазначена в договорі кредитна картка їй не належить. У зв`язку з цим просила витребувати в АТ Райффайзен банк інформацію про емітування зазначеної картки та руху коштів по ній.

Від представника позивача надійшла відповідь на відзив, де останній зазначає, що підстави, на які посилається відповідач у відзиві є необгрунтованими, недоведеними, суперечать мовам укладених правочинів, нормам чинного законодавства, а тому не підлягають задоволенню та не повинні братися судом до уваги. Просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою суду від 15.04.2025 постановлено подальший розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 20.05.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті, витребувано в АТ «Райфайзен Банк Аваль» відомості про особу, на ім`я якої емітовано платіжну картку та інформацію про рух коштів (виписку) по картковому рахунку.

Позивач в судове засідання представника не направив, у відповіді на відзив просив розглядати справу за за його відсутності.

Відповідач та її представник адвокат Осьмаков О.А. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, просили відмовити в його задоволенні. ОСОБА_1 пояснила, що з ТОВ «ЗАЙМЕР» жодних договорів не укладала. Про існування заборгованості дізналась приблизно наприкінці січня 2020 року, коли їй стали телефонувати та вимагати сплати кредитів. У зв`язку з цим звернулась до поліції, і за її заявою до ЄРДР внесене кримінальне провадження. З того часу про хід досудового розслідування не обізнана не була. Після відкриття провадження у цій справі дізналась, що кримінальне провадження було знищене у лютому 2022 року через повномасштабне вторгнення. Послугами банку Аваль не користується.

Заслухавши пояснення відповідача та її представника, безпосередньо дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків.

15.01.2020 між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № 105706, який підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора KL3066 (далі договір, кредитний договір) (а.с. 14-15).

Розділ 7 договору «Реквізити та підписи сторін» містить актуальні відомості про дату народження, ідентифікаційний код, паспортні дані та місце реєстрації відповідача. Разом із цим приналежність відповідачу електронної поштової адреси та рахунку позичальника остання заперечувала в судовому засіданні.

Відповідно до підпункту 1.1. пункту 1 договору ТОВ «ЗАЙМЕР» надає відповідачу фінансовий кредит у розмірі 2 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором.

Згідно з підпунктом 1.2. пункту 1 договору визначено, що кредит надається строком на 14 днів, тобто до 28.01.2020. Строк дії договору 14 днів. Але в будь-якому випадку, договір діє до повного виконання клієнтом своїх зобов`язань за цим договором.

Підпунктом 1.3. пункту 1 договору передбачено, що за користування кредитом ОСОБА_1 сплачує ТОВ «ЗАЙМЕР» 730 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2% (процентів) на добу. Тип процентної ставки фіксована.

Відповідно до підпункту 1.4. пункту 1 договору кредит надається у безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом.

Підпунктом 2.1. пункту 2 договору, передбачено, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до підпункту 2.3 пункту 2 договору обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом.

Графік розрахунків та орієнтовна сукупна вартість кредиту за договором про надання фінансового кредиту № 105706 від 15.01.2020 визначені в додатку № 1 до договору. А саме протягом 14 днів строку, на який надано кредит, ОСОБА_1 повинна сплатити 2 000 грн кредиту та 560 грн процентів за користування ним (а.с. 16).

В інформаційній довідці ТОВ «Платежі онлайн» вих. № 1003/01 від 10.01.2025 зазначено, що 15.01.2020 було перераховано кредитні кошти в сумі 2000 грн за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 (а.с. 26).

28.10.2021 між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу № 01-28/10/2021 (а.с. 17-20), за умовами якого предметом даного договору є право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ЗАЙМЕР» за плату, а ТОВ «ЗАЙМЕР» відступає ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» своє право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, зазначеними у реєстрі боржників (додатку № 1 до цього договору). «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» має право здійснити наступне відступлення третім особам прав вимоги до боржників, придбаних від ТОВ «ЗАЙМЕР» за цим договором.

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу до ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» перейшло право вимоги за договором № 105706 від 15.01.2020 до ОСОБА_1 , загальна сума заборгованості 8 520 грн (а.с. 9).

Позивачем на підтвердження досудового врегулювання спору надана письмова вимога до відповідача про виконання зобов`язання за кредитним договором. Докази направлення такої вимоги відсутні (а.с. 7).

Відповідно до виписки з особового рахунка за кредитним договором № 105706 заборгованість відповідача перед ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» станом на 04.12.2024 складає 8 520 грн, яка складається з простроченої заборгованості за тілом кредиту в сумі 2 000 грн та простроченими процентами в сумі 6 520 грн (а.с. 8).

Згідно з розрахунком заборгованості первісного кредитора ТОВ «ЗАЙМЕР» за кредитним договором № 105706 від 15.01.2020 року станом на 17.02.2022 загальна сума заборгованості ОСОБА_1 становить 8 520 грн.(а.с. 73-77).

03.02.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне провадження 0000099 на підставі заяви відповідача щодо вчинення шахрайських дій, а саме ОСОБА_1 вказувала, що невстановлена особа шахрайським шляхом з використанням її персональних даних оформила в різних компаніях, у тому числі ТОВ «ЗАЙМЕР», шість кредитних договорів на її ім`я (а.с. 43)

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Кредитний договір у цій справі був укладений сторонами в електронній формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону).

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із частиною 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини 8 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21).

Кредитний договір підписаний сторонами, з боку боржника одноразовим цифровим ідентифікатором.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1084 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові.

Як вже встановлено судом на підставі договору факторингу від 28.10.2021 № 01-28/10/2021 право вимоги за договором № 105706 від 15.01.2020 до ОСОБА_1 перейшло від ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ».

Зважаючи, що первинним кредитором та відповідачем було погоджено істотні умови договору, на виконання якого відповідачем отримано кредитні кошти, але своєчасно не повернуто, а також підтвердження переходу права вимоги боргу, наявні підстави для стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 2 000 грн на користь позивача.

Разом із цим, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами договору строку надання позики (тобто за період правомірного користування нею). Після спливу такого строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право позикодавця нараховувати проценти за позикою припиняється. Права та інтереси позикодавця в охоронних правовідносинах (тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання) забезпечує частина друга статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такий правовий висновок Велика Палата Верховного Суду зробила у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 4-10цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18).

Не зважаючи на умови пп. 1.2. п. 1 договору про те, що в будь-якому випадку, договір діє до повного виконання клієнтом своїх зобов`язань за цим договором, графік розрахунків, який відображений у додатку № 1 до кредитного договору, містить суму нарахованих процентів за користування кредитом лише за 14 днів та становить 560 грн.

Позивач просить стягнути проценти в розмірі 6 520 грн. Виписка з особового рахунка за кредитним договором № 105706, надана та сформована самим позивачем, який не обізнаний з порядком нарахування відсотків кредитором. При цьому розрахунок, який здійснений ТОВ ЗАЙМЕР починається з 27.07.2020 та вже містить 4 096 грн прострочки, яка не змінюється тривалий час не зважаючі на різну кількість днів прострочення платежу. Зазначене унеможливлює з`ясування природи таких відсотків, періодів, за який вони нараховані, та розміру процентної ставки. А тому суд приходить до висновку про задоволення позову в цій частині лише у межах погодженого в договорі з кредитодавцем строку надання позики, тобто в сумі 560 грн.

При цьому суд не може прийняти до уваги доводи відповідача про те, що кредитний договір укладено невстановленою особою внаслідок вчинення шахрайських дій.

Так, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1 статті 81 ЦПК України).

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 6 статті 81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини 1 - 3 статті 89 ЦПК України).

Матеріали справи не містять належних, допустимих та достатніх доказів того, що РНОКПП відповідача, її паспортні дані, адреса проживання, номер телефону та електронна пошта вибули поза волею ОСОБА_1 та вона не сприяла втраті, незаконному використанню вказаної інформації.

Сама по собі реєстрація кримінального провадження у ЄРДР не є достатньою підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки на цьому етапі грунтується лише на повідомленні потерпілої особи про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідач звернулась до правоохоронного органу 03.02.2020 в межах місяця після укладення кредитного договору в цій справі. Після цього долею кримінального провадження не цікавилась, до кредитодавця та мобільного оператора Vodafon із будь-якими заявами не зверталась.

Докази того, що платіжна картка, на яку перераховано кредит, належить сторонній особі, також відсутні. Надана Райффайзен банком на запит суду інформація про власника картки не є інформативною з огляду на неможливість ідентифікації її власника за відсутності повного номера картки.

Отже, невизнання самою відповідачкою факту укладання кредитного договору не може слугувати підставою вважати договір таким, що не укладений.

Доводи відповідача в частині відсутності підпису кредтодавця на кредитному договорі матеріалами справи не підтверджуються.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 2 422,40 грн.

Зважаючи на те, що позовні вимоги задоволено частково (2560х100:8520) = 30,05%), то з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 738,83 грн судових витрат по оплаті судового збору (2422,40 х 30,05 : 100 = 738,83).

На підставі наведеного, керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 259, 263 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПО НОМЕР_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» (, вул. Кирилівська, буд. 82, офіс 7, м. Київ, 04080), заборгованість за кредитним договором № 105706 від 15.01.2020 року у розмірі 2 560 грн, з яких 2 000 грн заборгованість за тілом кредиту, 560 грн заборгованість за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» судовий збір у розмірі 738,83 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Глухівський міськрайонний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складене 26 червня 2025 року.

Суддя Л.М. Усенко