Дата документу 27.06.2025Справа № 554/9443/25
Провадження № 2-н/554/2914/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2025 року м. Полтава

Суддя Шевченківського районного суду міста Полтави Сініцин Е.М., розглянувши заяву Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги теплопостачання та гарячої води, а також суми судового збору, відповідно до ст. ст. 11,16,526, 527,530, 625 ЦК України, ст.ст. 160-161, 168 ЦПК України,

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Полтави надійшла заява ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 за послуги теплопостачання та гарячої води, а також суму судового збору, відповідно до ст.ст.11,16,526, 527,530, 625 ЦК України, ст.ст. 160-161, 168 ЦПК України.

Ознайомившись із поданою заявою, вважаю, що слід відмовити у видачі судового наказу у зв`язку з наступним.

Згідно п.3 ч.1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються: копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Заявником надано копію заяви-приєднання до умов договору постачання теплової енергії, що підписана споживачем ОСОБА_1 20.12.2023 року.

Виходячи з викладеного, суддя зазначає, що правовідносини між сторонами, тобто між ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та ОСОБА_1 , виникли з дати підписання вищевказаної заяви-приєднання 20.12.2023 року, тому вимоги про стягнення заборгованості за більший період не можуть розглядатися в наказаному провадженні.

З наданого заявником до суду розрахунку заборгованості вбачається, що ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» надає відомості про стягнення з боржника суми у розмірі 28 738,88 гривень (включно з інфляційними збитками та 3% річних), яка виникла за період часу з 01 листопада 2020 року по 01 червня 2025 року.

Тобто, стягувач просить стягнути заборгованість, що не охоплюється періодом в якому виникли правовідносини, тому існує спір про його розмір.

Оскільки заборгованість існувала до дати, з якої заявник просить її стягнути, відтак суд вважає розрахунок заборгованості таким, що не підтверджує наявність заборгованості у визначеному розмірі.

З огляду на викладене, суд позбавлений можливості встановити обставини виникнення заявленого обсягу заборгованості за визначений заявником період, відтак суд не вважає вказаний розрахунок достовірним доказом у розумінні ст. 79 ЦПК України.

З огляду на те, що вказаний розрахунок є ключовим доказом наявності заборгованості та визнаний судом недопустимим, у видачі судового наказу слід відмовити.

Крім того, відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

На стягувача покладено обов`язок довести належними та допустимими доказами неможливість подання заяви або позову в строк, передбачений ст.257 ЦК України, та поважність причин його пропуску.

Оскільки заява про видачу судового наказу подана до суду у червні 2025 року, а заборгованість виникла в строк, що перевищує строк позовної давності, вважаю, що в заяві необхідно відмовити.

В п. 5 ч.1 ст.165 ЦПК України закріплено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Крім того, долучений до матеріалів заяви Договір про реструктуризації заборгованості від 20.12.2023 року, між ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та ОСОБА_1 , породжує інші правовідносини між вказаними сторонами, ніж Договір про надання комунальних послуг, тому не може бути підставою для стягнення заборгованості за надані послуги, тим більше за судовим наказом.

В п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України закріплено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.165 ЦПК України, про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Враховуючи, що чинним законодавством не передбачене надання строку для усунення недоліків, суд вважає за необхідне в заяві про видачу судового наказу - відмовити.

Відповідно до ч.2 ст.164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.163, 164, 165 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за послуги теплопостачання та гарячої води, а також суми судового збору, відповідно до ст.ст. 11,16,526, 527,530, 625 ЦК України, ст.ст. 160-161, 168 ЦПК України.

Ухвала суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 /п`ятнадцяти/ днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя Е.М. Сініцин.