СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/1093/25
Провадження № 2/306/834/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2025 року м. Свалява

Суддя Свалявського районного суду Закарпатської області Жиганська Н.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (мешканця АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про визнання права власності.

В С Т А Н О В И В :

24 червня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання за ОСОБА_1 права власності на квартиру АДРЕСА_3 .

Перевіривши матеріали позовної заяви перед вікриттям провадження, суд доходить висновку, що позовну заяву необхідно залишити без руху з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; ч.3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України - сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог; ч.1 ст. 76 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; ч. 1, 2 ст. 80 ЦПК України - достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За вимогами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 ЦПК України.

Відповідно до ч.5 ст. 177 ЦПК України - позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України - договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Позивач посилається на те, що грошове зобов`язання відповідача підтверджується договором позики від 02.02.2017 року та договором іпотеки від 02.02.2017 року, проте оригіналів договорів до матеріалів справи не долучив. Натомість, долучені копії довору позики від 02.02.2017 року та договору іпотеки від 02.02.2017 року є нечитабельними.

Подана позовна заява не відповідає вимогам, встановленим законодавством. Позивачу необхідно вказати відомості про наявність або відсутність у всіх учасників справи електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами та виправити інші недоліки визначені у п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України.

Позивач повинен усунути вищевказані недоліки позовної заяви, шляхом подачі позовної заяви в новій та виправленій редакції для подальшого вирішення питання щодо відкриття провадження по справі.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 185 ЦПК України - в ухвалі про залишення позовної заяви без руху суддя зазначає строк усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (залишення позову без руху з зазначених вище підстав не є по своїй суті обмеженням права на доступ до суду, оскільки відповідає вимогам закону та основним засадам цивільного судочинства, та є необхідним для справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду та вирішення справи).

Суддя враховує прецедентну практику Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого королівства" від 28.10.98 року та "Круз проти Польщі" від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Керуючись ст.175, 176, 177, 185, 260, 261, 352, 353 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 (мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (мешканця АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про визнання права власності залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, зазначені в ухвалі, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усуне недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

СУДДЯ СВАЛЯВСЬКОГО

РАЙОННОГО СУДУ

ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ Н.М.Жиганська