Справа № 136/378/25
У Х В А Л А

30 червня 2025 року м. Шаргород

Суддя Шаргородського районного суду Вінницької області Войнаровський І.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу про стягнення заборгованості за послугу розподілу природного газу,

встановив:

30 червня 2025 року до Шаргородського районного суду Вінницької області надійшла заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу про стягнення заборгованості за послугу розподілу природного газу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 червня 2025 року, справу передано в провадження судді Войнаровського І.В.

Ознайомившись із заявою про скасування судового наказу, поданою заявницею, вважаю, що зазначена заява підлягає поверненню без розгляду, оскільки подана з порушенням ст. 170 ЦПК України.

Ухвалою суду від 10 червня 2025 року заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу про стягнення заборгованості за послугу розподілу природного газу повернуто без розгляду, з підстав неналежної форми заяви, згідно пунктів 2, 5 ч. 3 ст. 170 ЦПК України.

Форма і зміст заяви про скасування судового наказу повинні відповідати вимогам ст. 170 ЦПК України.

Відповідно до пункту 5 ч. 3 ст. 170 ЦПК України, заява про скасування судового наказу має містити зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справу своїй постанові № 14 від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» у заяві про скасування судового наказу має бути зазначено не лише про оспорення наказу, а й про обставини, які свідчать про повну чи часткову необґрунтованість вимог стягувача, а також посилання на докази, якими боржник обґрунтовує свої заперечення проти заявлених вимог.

Суд вдруге наголошує, що зі змісту заяви не вбачається повна або часткова необґрунтованість вимог стягувача, оскільки викладені обставини заявницею не спростовують обґрунтованість вимог стягувача, у заяві відсутні посилання на докази, якими боржник обґрунтовує свої заперечення проти заявлених вимог.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 ЦПК України у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу, суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що заява про скасування судового наказу не відповідає вказаним вище вимогам закону, вважаю, що заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу підлягає поверненню без розгляду.

Обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним з пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не має законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю мети, яку прагнуть досягти (рішення ЄСПЛ «Тіннеллі та сини, Лтд та ін.», «Мак-Елдуф та інші проти Сполученого Королівства»).

Конвенція має на меті гарантію не теоретичних або ілюзорних прав, а практичних та ефективних. Особливо це стосується права на доступ до суду з огляду на визначене місце, яке посідає в демократичному суспільстві право на справедливий суд (рішення ЄСПЛ «Ейрі проти Ірландії», «Аїт-Мугуб проти Франції»).

Роз`яснити боржнику, що вона не позбавлена можливості звернутися до суду із заявою про скасування судового наказу після усунення умов, що стали підставою її повернення.

Керуючись ст.ст. 170, 258-260 ЦПК України, суддя

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу про стягнення заборгованості за послугу розподілу природного газу повернути без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що вона не позбавлена можливості звернутися до суду із заявою про скасування судового наказу після усунення умов, що стали підставою її повернення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Войнаровський