РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2025

Справа № 522/1959/25

Провадження № 2/522/3800/25

Приморський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Ярема Х.С., сторони - не з?явились, розглянув справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення коштів.

ВСТАНОВИВ:

04.02.2025 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 .

Позивач просить суд:

стягнути з відповідача 80 000 доларів США, переданих за попереднім договором від 16.01.2025, що еквівалентно 3 381 272 грн. за курсом НБУ

стягнути 35 000 грн. збитків.

06.03.2025 відкрито загальне позовне провадження.

04.04.2025 відповідач подав заяву про визнання позову.

15.04.2025 закрито підготовче провадження.

Позивач звернення до суду пояснює тим, що 16.01.2025 між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (діяв від імені та в інтересах ОСОБА_2 ) укладено попередній нотаріально посвідчений договір, за умовами якого вони домовилися в строк до 24.01.2025 або не пізніше дати підключення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, укласти договір купівлі-продажу квартири. ОСОБА_1 сплатила ОСОБА_4 3 381 272 грн. (80 000 доларів США по курсу НБУ станом на 15.01.2025) до підписання договору. Відповідач отримав грошові кошти, але ухилився від укладення договору купівлі-продажу, коли відновив роботу реєстр. За нотаріальне посвідчення попереднього договору ОСОБА_1 сплатила 35 000 грн., які теж просить стягнути з відповідача, як збитки.

Відповідач позов визнав. Підтвердив свій обов`язок повернути отримані від позивача кошти.

Судом встановлено такі обставини справи.

16.01.2025 між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (діяв від імені та в інтересах ОСОБА_2 ) укладено нотаріально посвідчений Попередній договір за умовами якого сторони домовилися в строк до 24.01.2025 або не пізніше дати підключення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, укласти Договір купівлі-продажу квартири ( АДРЕСА_1 ).

На підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання ОСОБА_1 сплачує ОСОБА_4 3 381 272 грн., що дорівнює 80 000 доларів США по курсу НБУ станом на 15.01.2025, які отримані представником ОСОБА_5 до підписання цього договору (п.2.5 Попереднього договору).

За невиконання зобов`язань, що визначені цим Договором, ОСОБА_6 зобов`язаний сплатити ОСОБА_1 пеню у розмірі 50% від суми, сплаченої на підтвердженні зобов`язання. За невиконання зобов`язання ОСОБА_1 , 3 366 400 грн. залишаються у ОСОБА_5 (п.2.7 Попереднього договору).

16.01.2025 ОСОБА_2 написав власноруч розписку про отримання від ОСОБА_1 80 000 доларів США на підтвердження укладення Попереднього договору, які зобов`язався повернути у разі неукладення до 24.01.2025 або не пізніше дати підключення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно договору купівлі-продажу.

Факт неукладення ОСОБА_2 договору купівлі-продажу підтверджений заявою ОСОБА_1 , посвідченою 27.01.2025 приватним нотаріусом ОМНО Кіріченко І.Є., реєстр. № 124.

Згідно з довідкою від 16.01.2025, виданої приватним нотаріусом Кіріченко І.Є., ОСОБА_1 за нотаріальне посвідчення договору сплатила 35 000 грн.

Висновки суду.

Згідно зі ст. 626 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

За умовами Попереднього договору від 16.01.2025, сторони в строк до 24.01.2025 або не пізніше дати підключення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зобов`язалися укласти Договір купівлі-продажу квартири.

На підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання ОСОБА_1 передала ОСОБА_7 000 доларів США, отримання яких до підписання цього договору підтверджено його особистою розпискою, що він не заперечує.

У зв`язку з нефункціонуванням 24.01.2025 Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, укладення договору купівлі-продажу було призначене на 27.01.2025, що підтверджується нотаріально посвідченою заявою позивача та не заперечується відповідачем.

Згідно статті 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Ознакою завдатку є те, що він слугує доказом укладення договору, на забезпечення якого його видано, одночасно є способом платежу та способом забезпечення виконання зобов`язання.

На відміну від завдатку, аванс - це лише спосіб платежу. Він не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати, яка підлягає поверненню у випадку не виконання зобов`язання.

Правила статті 570 ЦК України поширюються на випадки, коли договір було укладено, але одна із сторін ухиляється від його виконання.

Внесення завдатку як способу виконання зобов`язання може мати місце лише у разі наявності зобов`язання, яке повинно було виникати на підставі договору купівлі-продажу.

Відмінною ознакою завдатку є те, що його видача й одержання є безумовним доказом факту вчинення договору, в свою чергу видача авансу безумовним доказом факту укладення договору не є.

Сума грошових коштів, яка за своєю правовою природою є авансом, підлягає поверненню особі, яка їх сплатила, незалежно від того, з вини якої сторони не відбулося укладення договору (постанова Верховного Суду від 17.06.2021 у справі № 711/5065/15-ц) .

Отже, сума платежу 80 000 доларів США, які ОСОБА_1 передала ОСОБА_2 , не є завдатком, а є авансом, що покладає на відповідача обов`язок повернути ці кошти позивачеві, які були передані як оплата частини суми вартості квартири.

В цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо стягнення 35 000 грн., які позивач сплатила нотаріусу за нотаріальне посвідчення договору, то за змістом ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

Згідно з ч.2 ст. 635 ЦК України сторона, яка необгрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства.

Отже, закон передбачає лише відшкодування збитків, які завдані простроченням виконання зобов`язань за попереднім договором.

35 000 грн. були сплачені позивачем за нотаріальне посвідчення попереднього договору, а не у зв`язку з простроченням виконання ОСОБА_2 своїх зобов`язань. Пункт 2.7 Попереднього договору передбачає, що за невиконання зобов`язань, що визначені цим Договором, ОСОБА_6 зобов`язаний сплатити ОСОБА_1 пеню у розмірі 50% від суми, сплаченої на підтвердженні зобов`язання. За невиконання зобов`язання ОСОБА_1 , 3 366 400 грн. залишається у ОСОБА_8 .

Отже, повернення сплачених нотаріусу за посвідчення договору коштів, не передбачено умовами Попереднього договору, у разі його невиконання ОСОБА_2 та не є збитками. Оскільки зобов`язання ОСОБА_2 не передбачають повернення ОСОБА_1 суми, сплаченої за нотаріальні послуги у розмірі 35 000 грн., позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України.

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 80 000 доларів США.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 14 985,21 гривень.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено 30.06.2025.

Суддя Ярема Х.С.