Суддя Паляничко Д. Г.
Провадження № 2/644/200/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 року м. Харків

Індустріальний районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді Паляничко Д.Г.,

за участю секретаря судового засідання Лєпілової В.В.,

представника позивача Борисенко І.А.,

відповідача ОСОБА_1 ,

одноособово, розглянуто в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін в залі судових засідань у приміщенні Індустріального районного суду м. Харкова цивільну справу за позовною заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (61608, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11, ) до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії, гарячої води та послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачаннята постачання гарячої води,

ВСТАНОВИВ:

1.Стислий виклад:

1.1. позиції позивача

03 грудня 2024 року Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» (61608, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11, , розрахунковий рахунок НОМЕР_3 в Філії Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк», МФО 351823) (надалі за текстом КП «Харківські теплові мережі»/позивач), в особі представника Борисенко Ірини Анатоліївни, яка діє на підставі довіреності № 01-40/10266/110 від 27.09.2023, звернулось до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з позовною заявою № 992 від 03.12.2024 до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) (надалі за текстом ОСОБА_2 / ОСОБА_1 /відповідачі) предметом якої є: стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, що утворилась станом на 01.11.2024 у сумі 89 742 грн 00 коп, а також суму сплаченого судового збору в сумі 3 028,00 грн.

В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивач посилався на те, що постачання теплової енергії на потреби опалення у багатоквартирні будинки м. Харкова КП «Харківські теплові мережі» здійснює на підставі розпоряджень Харківського міського голови про початок та кінець опалювальних сезонів, а на потреби гарячого водопостачання протягом року, керуючись Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830, Правилами надання послуги з постачання гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1182.

Відповідачі перебувають на реєстраційному обліку у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 , та є споживачами послуг з постачання теплової енергії, гарячої води та послуг з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачаннята постачання гарячої води. Відповідачам щомісяця направлялися рахунки на оплату наданих послуг. Унаслідок неповної та несвоєчасної оплати послуг, що надаються позивачем, у відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 утворилася заборгованість у загальному розмірі 86 394 грн 06 коп, з яких:

72 065,92 грн за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.07.2011 по 31.10.2024;

705,60 грн за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.11.2022 по 31.10.2024;

11 493,26 грн за послугу з постачання гарячої води за період з 01.07.2011 по 31.10.2024;

408,96 грн за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.11.2022 по 31.10.2024;

1 298,16 грн за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання з період з 01.11.2022 по 31.10.2024;

422,16 грн за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води за період з 01.11.2022 по 31.10.2024.

У зв`язку з наведеним вище, зокрема з несвоєчасним виконанням відповідачами зобов`язання зі сплати наданих позивачем послуг, КП «ХТМ» просить стягнути з відповідачівзаборгованість за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, що утворилась станом на 01.11.2024 у сумі 86 394 грн 06 коп, інфляційні втрати у сумі 2 406,16 грн та 3% річних у сумі 941,78 грн, а також судовий збір у розмірі, що становить 3 028,00 грн.

1.1.2. заперечення на відзив

25.12.2014 на адресу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова через систему «Електронний суд» від представника позивача Борисенко І.А., яка діє на підставі довіреності № 01-40/10266/110 від 27.09.2023, надійшла заява, у якій представник зауважила, що Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2 (зі змінами) було запроваджено карантин на всій території України з 12.03.2020. У подальшому термін дії карантину продовжувався постановами Кабінету Міністрів України до 30 червня 2023 року. Посилався, що Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням короновірусної хвороби (COVID-19) від 30.03.2020 № 540-ІХ внесено зміни до законодавчих актів, зокрема розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного Кодексу України пунктами такого змісту: під час дії карантину, встановленого КМУ з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Тобто, Закон установлює, що під час дії карантину, строки, визначені ст. 257 ЦК України, продовжуються на строк дії карантину». З цього слідує, що у разі закінчення процесуального строку, який припадає на період карантину, такий строк продовжується до закінчення дії карантину. Таким чином, ураховуючи те, що строк позовної давності за період з 11 березня 2017 року закінчувався 11 березня 2020 року, а також те, що на всій території України запроваджено карантин до 30.06.2023, а під час дії карантину строки, визначені ст. 257 ЦК України продовжуються на строк дії такого карантину, то період заборгованості з 12.03.2017 по 31.10.2024 не виходить за строки позовної давності. 3а таких обставин, з огляду на зроблену відповідачами заяву про застосування строку позовної давності, вважає що строк позовної давності починається з 12.03.2017. Враховуючи викладене, зазначає, що у разі застосування судом строку позовної давності до позовних вимог КП «ХТМ», заборгованість відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 за послуги з теплопостачання в межах строку позовної давності за період з 12.03.2017 по 31.19.2024 становитиме 58 219, 35 гривень за послугу з постачання теплової енергії, 11 493, 26 гривень за послугу з постачання гарячої води. Зазначила, що абонентська плата з постачання теплової енергії, абонентська плата з постачання гарячої води, інфляційні втрати та 3 відсотки річних залишаються без змін (а.с. 31-35).

1.2.заперечень відповідача

17.12.2024 відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 звернулися до суду з відзивом на позовну заяву (а.с. 25-29), додатковими поясненнями (а.с. 55-58, 121, 160), в яких просять суд застосувати загальний строк позовної давності у 3 роки, врахувати збіг важких сімейних обставин, які стали причиною значної заборгованості за оплату комунальних послуг, зокрема: слабке здоров`я членів сім`ї, постійні захворювання, що набули хронічного характеру; введення воєнного стану, постійні обстріли, що фактично унеможливлювало проживання у квартирі АДРЕСА_3 ; а також відсутність заробітку, що надав би змогу забезпечувати родину та сплатити заборгованість. Крім цього, відповідач наголошував про застосуванні до нього положень постанови КМУ від 05.03.2022 № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», щодо заборони нарахувань будь-яких інфляційних втрат, 3% річних та заборгованості за житлово-комунальні послуги у період воєнного стану та у разі пошкодження майна під час бойових дій (а.с. 56), та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

2.заяви, клопотання

До позовної заяви представник позивача долучила заяву № 700 від 03.12.2024, в якій підтримує позовні вимоги у повному обсязі та просить суд про розгляд справи за її відсутності, а також не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення, у разі виникнення обставин викладених у ч. 1 ст. 280 ЦПК України (а.с. 4).

17.12.2024 через канцелярію Орджонікідзевського районного суду м. Харкова надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідачі просять суд застосувати строк позовної давності (а.с.25-29).

17 грудня 2024 року через канцелярію Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від відповідачки ОСОБА_2 надійшло клопотання про застосування загальної загального строку позовної давності 3 роки (а.с.30).

25.12.2014 на адресу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова через систему «Електронний суд» від представника позивача Борисенко І.А., яка діє на підставі довіреності № 01-40/10266/110 від 27.09.2023, надійшла заява (заперечення на відзив), у якій представник зауважила, що Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2 (зі змінами) було запроваджено карантин на всій території України з 12.03.2020. У подальшому термін дії карантину продовжувався постановами Кабінету Міністрів України до 30 червня 2023 року. Посилався, що ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням короновірусної хвороби (COVID-19) від 30.03.2020 №540-ІХ внесено зміни до законодавчих актів, зокрема розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного Кодексу України пунктами такого змісту: під час дії карантину, встановленого КМУ з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Тобто, Закон установлює, що під час дії карантину, строки, визначені ст. 257 ЦК України, продовжуються на строк дії карантину». З цього слідує, що у разі закінчення процесуального строку, який припадає на період карантину, такий строк продовжується до закінчення дії карантину. Таким чином, ураховуючи те, що строк позовної давності за період з 11 березня 2017 року закінчувався 11 березня 2020 року, а також те, що на всій території України запроваджено карантин до 30.06.2023, а під час дії карантину строки, визначені ст. 257 ЦК України продовжуються на строк дії такого карантину, то період заборгованості з 12.03.2017 по 31.10.2024 не виходить за строки позовної давності. 3а таких обставин, з огляду на зроблену відповідачами заяву про застосування строку позовної давності, вважає що строк позовної давності починається з 12.03.2017. Враховуючи викладене, зазначає, що у разі застосування судом строку позовної давності до позовних вимог КП «ХТМ», заборгованість відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 за послуги з теплопостачання в межах строку позовної давності за період з 12.03.2017 по 31.19.2024 становитиме 58 219, 35 гривень за послугу з постачання теплової енергії, 11 493, 26 гривень за послугу з постачання гарячої води. Зазначив, що абонентська плата з постачання теплової енергії, абонентська плата з постачання гарячої води, інфляційні втрати та 3 відсотки річних залишаються без змін (а.с.31-35).

27.12.2024 через канцелярію Орджонікідзевського районного суду м. Харкова відповідач ОСОБА_1 надав заяву до суду про долучення до матеріалів справи доказів, а саме: акт обстеження кв. АДРЕСА_3 (а.с.36-46).

08 січня 2025 року через канцелярію Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від відповідачки ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, проти позовних вимог заперечує у повному обсязі (а.с.52).

11.02.2025 через канцелярію Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від відповідача по справі ОСОБА_1 надійшли додаткові пояснення по справі, в яких зазначено, що форс-мажорними обставин по несплаті заборгованості по комунальним платежам стали військові дії на території України, слабке здоров`я та відсутність грошових коштів (а.с.55-57).

11 лютого 2025 року через канцелярію Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від відповідача по справі ОСОБА_1 надійшла заява з додатками про долучення доказів до матеріалів справи (а.с. 58-77).

20.02.2025 на адресу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова через систему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення від представника КП «Харківські теплові мережі» Борисенко І.А., в яких зазначено, що відповідачам на підставі їх заяви виконано перерахунок за послуги з постачання гарячої води, на дві особи, за періоди: - з 01.03.2022 по 30.09.2023; з 01.12.2023 по 31.01.2024; з 01.04.2024 по 31.05.2024. Сума перерахунку плати за послуги з постачання гарячої води відображена в рахунку за послуги з постачання теплової енергії та послуги з постачання гарячої води за січень 2025року та складає 6 426,39 грн. Крім цього, інфляційні втрати та 3 % річних нараховані відповідачам нараховані за період з 01.03.2019 по 30.11.2021, тобто до 24.02.2022, а тому вимоги постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 № 206 не підлягають застосуванню до спірних правовідносин (а.с.84-108).

10.03.2025 на адресу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова через систему «Електронний суд» надійшла заява від представника КП «Харківські теплові мережі» Вінницького Миколи Вікторовича, який діє на підставі довіреності № 01-40/3173/26 від 08.04.2024, про розгляд справи у відсутність представника позивача, через її хворобу (а.с. 109-114).

01 квітня 2025 року через канцелярію суду від Надерейшвілі Д.Г. надійшли додаткові пояснення, щодо суми заборгованості (а.с. 121-130).

07.04.2025 через канцелярію суду від представника позивача Борисенко І.А., яка діє на підставі довіреності № 01-40/10366/110 від 27.09.2023, надійшли додаткові пояснення по справі на заяву відповідача від 01.04.2024 (а.с. 131-236).

11 квітня 2025 року через канцелярію Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від ОСОБА_1 надійшла заява про відкладення розгляду справи з метою ознайомлення з матеріалами справи (а.с. 152). Матеріали справи були видані для ознайомлення цього ж дня (а.с. 152).

30.04.2025 через канцелярію суду від ОСОБА_1 надійшла додаткова думка (а.с. 160).

Інших заяв та клопотань, пов`язаних з розглядом справи, сторони до суду не подавали.

3.інші процесуальні дії у справі

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 03.12.2024, справа № 644/10625/24 визначена на розгляд судді Паляничко Д.Г. (а.с.13)

На виконання вимог ч. 8 ст. 187 ЦПК України, 04.12.2024 судом сформовано довідку про склад сім`ї Реєстру територіальної громади м. Харкова щодо місця проживання (перебування) відповідачів, згідно з якою місце проживання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.14).

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05.12.2024 позов прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі № 644/10625/24 та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін (а.с.16-20).

Представник позивача - Борисенко І.А., у судовому засіданні підтримала позовні вимоги з урахуванням доданих додаткових розрахунків заборгованості щодо застосування трирічного строку позовної давності та уточненням сум та періодів боргових зобов`язань за послуги з теплопостачання та гарячої води відповідачів, та просила суд задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні просив суд відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на воєнний стан, важкий матеріальний стан сім`ї та вік і здоров`я відповідачів.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином та своєчасно, матеріали справи містять заяву, у якій просить суд здійснити розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечує у повному обсязі (а.с. 52).

4. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази, мотиви їх відхилення та врахування, мотивована оцінка суду аргументів сторін, порушені чи оспорені права, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Вирішуючи спір, суд установив, що між сторонами виникли суспільні відносини в сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг, зокрема послуги з постачання теплової енергії, гарячої води та послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем (надалі за текстом - ВБС) теплопостачання та постачання гарячої води між їхніми виконавцями і споживачами.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 зареєстровані у встановленому законом порядку за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідками про склад сім`ї з Реєстру територіальної громади м. Харкова (а.с. 5, 14) та є споживачами послуг з постачання теплової енергії гарячої води та послуги з технічного обслуговування ВБС теплопостачання та постачання гарячої води за вказаною адресою, облік нарахувань яких здійснюється за особовим рахунком № НОМЕР_4 .

На підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2006 № 1186 «Про визначення виконавців послуг у житловому фонді міста Харкова» КП «Харківські теплові мережі» є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

КП «ХТМ» як теплопостачальна організація надає послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води мешканцям багатоквартирних будинків м. Харкова, керуючись Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830, Правилами надання послуги з постачання гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1182.

Постачання теплової енергії на потреби опалення у багатоквартирні будинки м. Харкова КП «Харківські теплові мережі» здійснює на підставі розпоряджень Харківського міського голови про початок та кінець опалювальних сезонів, а на потреби гарячого водопостачання протягом року.

У багатоквартирних будинках набрали чинності індивідуальні договори «Про надання послуги з постачання теплової енергії» та індивідуальний договір «Про надання послуги з постачання гарячої води» з 01.12.2021, які є публічними договорами приєднання та опубліковані на офіційному сайті КП «Харківські теплові мережі» за посиланням www.hts.kharkov.ua 31.10.2021 (надалі за текстом Договори постачання теплової енергії та гарячої води) (а.с. 7).

З 01.07.2022 набрали чинності публічні договори з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання та гарячого водопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності, які опубліковані на офіційному сайті КП «Харківські теплові мережі» за посиланням www.hts.kharkov.ua 01.06.2022 (надалі за текстом Договір техобслуговування) (а.с.6).

Суд установив, що ОСОБА_2 , ОСОБА_1 дійсно є споживачами послуг КП «Харківські теплові мережі», оскільки користуються комунальними послугами з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, а також технічного обслуговування ВБС теплопостачання та гарячого водопостачання, а також у межах строку для відповіді щодо укладення та набрання чинності вказаними вище договорами не надіслали відмову від цих договорів, та не оскаржували їх, що підтверджується відсутністю будь яких заяв, заперечень чи спростувань стосовно вказаних обставин.

Враховуючи наведене, публічні договори вважаються укладеними, з моменту прийняття акцепту, зокрема з моменту фактичного отримання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води п. 4, п. 51, 52 Договору постачання теплової енергії гарячої води (а.с. 7/на звороті, 8/на звороті), а саме з 01.12.2021 та фактичного отримання послуг з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем з п. 4, п. 30, 31 Договору техобслуговування, зокрема з 01.07.2022 відповідно (а.с. 6/на звороті).

Фактом приєднання споживача до умов договору є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку за надану послугу, факт отримання послуги. Виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу.

Договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності. Якщо за один місяць до закінчення строку дії договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний період.

Згідно з відомістю про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання з урахуванням періоду платежу, складеною за особовим рахунком № НОМЕР_4 , відкритим на ім`я ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , заборгованість відповідача за період з 01.07.2011 по 31.10.2024 з постачання теплової енергії становить 72 086,70 грн, а з постачання гарячої води 11 493,26 грн (а.с.10, 10/на звороті).

Відповідно до відомості про нарахування та оплату за обслуговування ВБС теплопостачання та обслуговування ВБС постачання гарячої води, складеною за особовим рахунком № НОМЕР_4 , відкритим на ім`я ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , плата за обслуговування за період з 01.011.2022 по 31.10.2024 ВБС теплопостачання становить 1 298,16 грн, а гарячої води 422,16 грн (а.с.12).

Згідно з відомістю про нарахування та оплату за абонентське обслуговування за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, складеною за особовим рахунком № НОМЕР_4 , відкритим на ім`я ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , абонентське обслуговування за період з 01.11.2022 по 31.10.2024 за послуги з постачання теплової енергії становить 705,60 грн, з постачання гарячої води 408,96 грн (а.с.11).

З розрахунку інфляційних втрат та 3% річних за послуги з постачання теплової енергії та гарячої води за період з березня 2019 року по листопад 2021 року, складеного за особовим рахунком № НОМЕР_4 , відкритим на ім`я ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , вбачається, що інфляційні втрати за вказаний період становлять 2 406,16 грн, три проценти річних від простроченої суми за вказаний період становлять 941,78 грн (а.с.9).

Згідно з відомістю про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання з урахуванням періоду платежу, складеною за особовим рахунком № НОМЕР_4 , відкритим на ім`я ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , заборгованість відповідача за період з 01.03.2017 по 31.10.2024 з постачання теплової енергії становить 58 190,77 грн, а з постачання гарячої води 5 048,41 грн (а.с. 134).

5.Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Суд під час розгляду справи керується принципом верховенства права та розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-IV (діяв до 01.05.2019), Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII (надалі за текстом Закон № 1875-IV та № 2189-VIII відповідно), Цивільним кодексом України та Житловим кодексом України (надалі за текстом ЦК України та ЖК України відповідно), Закону України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 № 2633-IV, Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830, Правилами надання послуги з постачання гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1182 тощо.

За змістом статті 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до статті 319 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном, власність зобов`язує.

Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Законом України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV від 24.06.2004 визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки.

Згідно зі ст.13 Закону № 1875-IV залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону № 1875-IV відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово- комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Пунктом 1 ч.1 ст. 20 Закону № 1875-IV визначено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. ст. 3 ст. 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» № 2633-IV від 02.06.2005 встановлено обов`язок споживача оплатити надані послуги, а теплопостачальні, теплотранспортні і теплогенеруючі організації зобов`язані забезпечувати надійне постачання обсягів теплової енергії відповідно до умов договору, а також норм і правил ( ст. 25 Закону № 2633-IV).

Відповідно до абз. 22 ч. 1 ст.1 Закону України № 2633-IV від 02.06.2005 «Про теплопостачання», теплова енергія це товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.

Постачання теплової енергії у житловий фонд на потреби опалення, здійснюється на підставі розпоряджень місцевих органів влади про початок та закінчення опалювального сезону, а на потреби гарячого водопостачання протягом року.

КП «Харківські теплові мережі» надає послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання відповідно до Закону України «Прожитлово-комунальніпослуги» №1875 від 24.06.2004 та «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, що регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавець) і фізичною особою (споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.1 Закону № 2189-VIII індивідуальним споживачем є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Відповідно до ст. 13, 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання віднесено до комунальних.

Статтями 7, 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Приписами п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач, серед іншого, зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

На підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2006 №1186 «Про визначення виконавців послуг у житловому фонді міста Харкова» КП «Харківські теплові мережі» є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Постачання теплової енергії на потреби опалення у багатоквартирні будинки м. Харкова КП «Харківські теплові мережі» здійснює на підставі розпоряджень Харківського міського голови про початок та кінець опалювальних сезонів, а на потреби гарячого водопостачання протягом року.

За приписами ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону № 1875-IV від 24.06.2004 та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з центрального опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів від 21.07.2005 № 630 (надалі за текстом - Правила № 630), споживач зобов`язаний вчасно вносити плату за комунальні послуги.

Положеннями ст. 7, 9 Закону № 2189-VIII передбачено обов`язок споживача здійснювати оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути єдиною підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 та підтверджена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18).

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом статті 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, встановленої законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.

Положення ст. 11 ЦК України встановлено, що цивільні права і зобов`язання виникають не тільки з основ передбачених законодавством, а також з дії громадян. Такими діями відповідача є фактичне користування послугами, що надаються позивачем. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг саме по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 20.04.2016 № 6-2951цс15.

Ні ЦК України, ні Законами України «Про житлово-комунальні послуги», «Про теплопостачання», ні Правилами не передбачено випадків, коли недодержання письмової форми договору про надання послуг з теплопостачання має наслідком його недійсність. Відсутність письмового договору про надання послуг з теплопостачання та постачання гарячої води не свідчить про відсутність певних договірних відносин і не звільняє відповідачів від оплати за фактично надані послуги. Вказані висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду у цивільній справі № 334/2789/15-ц, викладеною у постанові від 27.02.2019.

Відповідачами не доведено, що КП «ХТМ» послуги за теплопостачання не надавало, проте, позивачем доведено надання послуг з постачання теплової енергії, гарячої води та послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання та постачання гарячої води, заразом відповідачами всупереч вимог ст. 525, 526, 530 ЦК України надані позивачем послуги оплачені не були, що призвело до порушення прав та законних інтересів позивача.

Статтями 610, 612 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з положеннями ст. 525 ЦК України однобічна відмова від виконання прийнятих зобов`язань не допускаються.

За приписами ст. 543 ЦПК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Європейський суд з прав людини наголошує, що п. 1 ст. 6 гарантує кожному право порушити в суді чи відповідному органі будь-який позов, який стосується його цивільних прав та обов`язків; таким чином, пункт передбачає «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору.

Відповідно до ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановлені його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріплені можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. За положенням ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено ст. 15 ЦК України. Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання.

Судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Зміст конституційного права особи на звернення до суду за захистом своїх прав визначений ст. 16 ЦК України, відповідно до приписів якої, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, при цьому, способами захисту цивільних прав і інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Висновки суду.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

Матеріалами справи знаходить своє підтвердження той факт, що КП «Харківські теплові мережі» надавав відповідачам зазначені послуги з постачання теплової енергії, гарячої води та послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання та постачання гарячої води, крім цього відповідачі їх одержували, що підтвердили у судовому засіданні, та не відмовлялись від них у встановленому законом порядку, а відтак в останніх виник обов`язок сплатити за надання цих послуг.

З досліджених у судовому засіданні письмових доказів суд установив, що відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 5, 14), в силу приписів ст. 64, 67, 68 ЖК України, ч. 3 ст. 9 Закону від 09.11.2017 № 2189-VIII, ст. 541, 543 ЦК України вони несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Враховуючи зазначене вище, суд дійшов переконання, що відповідачі, всупереч вимог ст. 525, 526, 530 ЦК України, належним чином не виконували обов`язок щодо повної та своєчасної оплати зазначених вище послуг, у зв`язку з чим у останніх виникла заборгованість у сумі 66 074 грн 06 коп, з яких: 58 190,77 грн за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.03.2017 по 31.10.2024; 705,60 грн за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.11.2022 по 31.10.2024; 5 048,41 грн за послуги з постачання гарячої води за період з 01.03.2017 по 31.10.2024; 408,96 грн за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.11.2022 по 31.10.2024; 1 298,16 грн за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання з період з 01.11.2022 по 31.10.2024; 422,16 грн за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води за період з 01.11.2022 по 31.10.2024 (а.с. 10-12, 134).

Суд бере до уваги, що надані представником позивача розрахунки заборгованості щодо оплати послуг з постачання теплової енергії та гарячої води, щодо абонентської плати за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії та гарячої води, щодо оплати послуг з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання теплової енергії та гарячої води складені з урахуванням заяви відповідачів про застосування трирічного строку позовної давності (а.с. 25, 26, 30), враховуючи законодавчі підстави для зупинення строків позовної давності на підставі Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» , який набрав чинності, 02 квітня 2020 року розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Крім того, 17.03.2022 року набрав чинності Закон України № 2120-IX від 15.03.2022 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», яким розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України було доповнено пунктом 19, згідно з яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. А також, Законом України № 3450-IX від 08.11.2023 у розділі "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України пункт 19 викладено у такій редакції: «У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану", а також з урахуванням довідки АТ «Харківобленерго» здійснено перерахунок плати за послуги з постачання гарячої води на дві особи (а.с. 74, 131), та на підставі актів підключення та відключення споживачів послуг КП «ХТМ» та розпорядження Харківського міського голови «Про застосування опалювального сезону у м. Харкові» (а.с. 97-108, 122-130)

Отже, внаслідок дії вищевказаних Законів України усі вимоги, за якими припинився (сплив) трирічний строк загальної позовної давності під час дії карантину та воєнного стану були продовжені, заразом згідно з відомістю про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання, зробленою з урахуванням заяви відповідачів про застосування строків позовної давності, заборгованість відповідачів за період з 01.03.2017 по 31.10.2024 становить 58 190,77 грн за послуги з постачання теплової енергії та 5 048,41 грн за послугу з постачання гарячої води. Без змін заборгованість за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.11.2022 по 31.10.2024 становить 705,60 грн, а за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання гарячої води 408,96 грн; за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання з період з 01.11.2022 по 31.10.2024 у сумі 1 298,16 грн та 422,16 грн за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води.

Суд бере до уваги доводи відповідачів щодо важких сімейних та матеріальних обставин обумовлених хворобою членів сім`ї (а.с. 55-72) та умовами воєнного стану введеного на території України Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на території України введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, заразом зазначає, що з початку повномасштабного військового вторгнення держави-агресора на територію України більшість населення нашої держави опинилася в скрутному матеріальному та життєвому становищі, зокрема люди були вимушені покинути свої домівки, поїхали в інші області держави чи взагалі в інші держави.

Враховуючи вказані обставини, законодавець врегулював положеннями ст. 7 Закону України від 09.11.2017 № 2189-VIII право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг. Заразом стороною відповідачів не надано суду відповідні докази, що підтверджували ними факт не проживання за адресою їх реєстрації, крім цього, під час судового слухання ОСОБА_1 неодноразово зазначав про низьку якість наданих послуг позивачем, зокрема мало теплу воду та низьку кімнатну температуру, обгрунтовуючи це відсутністю вікон та іншими пошкодженнями споруди внаслідок обстрілів, чим фактично підтвердив факт надання та отримання послуг з теплопостачання та гарячої води, тому доводи відповідача щодо не отримання послуг КП «ХТМ» є непереконливими та безпідставними.

Враховуючи зазначене, споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними.

Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» є виконавцем послуг з централізованого теплопостачання та підігріву гарячої води в житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Харкова.

Відповідно доп.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, зі змінами та доповненнями, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць, плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Згідно відомості про нарахування та оплату за теплову енергію, з урахуванням періоду платежів за адресою: АДРЕСА_1 , строку позовної давності та періодів ненадання послуг позивачем, значиться заборгованість за період з 01.03.2017 по 31.10.2024 у загальній сумі 69 422 (шістдесят дев`ять тисяч чотириста двадцять дві) грн 00 коп.

Відповідачем всупереч вимог ст. 525, 526, 530 ЦК України надані позивачем послуги оплачені не були, що призвело до порушення прав та законних інтересів позивача. Доказів того, що послуги відповідачу не надавались, що він не користувався наданими послугами і потреби в таких послугах не мав, матеріалами справи не підтверджено.

Правовідношення в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

У вказаному випадку правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням і на ці правовідносини поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

У зв`язку із простроченням відповідачами сплати комунальних послуг, позивачем за період з березня 2019 року до листопада 2021 року нараховано інфляційні втрати у розмірі 2 406,16 грн та три відсотків річних від простроченої суми у розмірі 941,78 грн (а.с. 10).

Суд не бере до уваги доводи відповідача щодо застосування до нього положень постанови КМУ від 05.03.2022 № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», оскільки зазначеним нормативно-правовим актом встановлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги, саме для юридичних осіб, яким належить на праві власності або іншому речовому праві житлове та/або нежитлове приміщення, будинок, в яких розміщуються та є кінцевими споживачами комунальних послуг внутрішньо переміщені особи, у разі, коли такі юридичні особи не мають права на отримання компенсації за спожиті комунальні послуги під час розміщення внутрішньо переміщених осіб у будівлях (приміщеннях) об`єктів державної, комунальної та приватної власності у період воєнного стану. Ця постанова набрала чинності з дня опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року.

Враховуючи зазначене, суд наголошує, що зазначена постанова не поширює свою дію на відповідачів, з урахуванням п. 1-1 згідно з Постановою КМ № 390 від 21.04.2023, а також зауважує, що частина заборгованості та, відповідно, 3% річних та інфляційні витрати, нараховані позивачем на борг відповідачів до 24.02.2022, тобто за період до введення на території України воєнного стану, тому не підлягає застосуванню Постанова КМУ від 05.03.2022 № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», адже нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, що встановлено ст. 58 Конституції України, а тому підприємство правомірно звернулося із вимогами про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних, нарахованих на борг за період до 24.02.2022.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги КП «Харківські теплові мережі» є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Надавати оцінку всім іншим твердженням сторони позивача та відповідача стосовно інших обставин викладених у процесуальних документах, суд не вбачає необхідності, оскільки сам по собі військовий стан не є підставою не виконувати обов`язок щодо повної та своєчасної оплати зазначених вище послуг, тому суд не бере до уваги надані відповідачем документи, які прямо не стосуються суті спору.

У справі Проніна проти України, № 63566/00, від 18 липня 2006 року Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

7. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Згідно з вимогами п. 3 ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 3 028,00 грн (а.с.3).

Враховуючи, що задоволено вимогу позивача частково, зокрема первісну вимогу заявлено в сумі стягнення 89 742,00 грн, що становить 100 %, задоволено у сумі 69 422,00 грн, що становить 77,36 %, суд дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідачів розміру судового збору, у сумі 2 342,46 грн: 89 742,00 грн=100%, 69 422,00=77,36%, відповідно 3 028,00 х 77,36% = 2 342,46 грн, оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Заразом відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 (зі змінами та доповненнями) позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Отже, відповідач ОСОБА_1 буду учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_5 від 13.07.1998 (а.с. 28, 59) звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору, відповідно до правова позиції ВСУ від 01 березня 2017 року у справі № 6-152цс17.

Відповідачкою ОСОБА_2 не надано суду доказів, що вона підлягає звільненню від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», отже, враховуючи наведене, з відповідачки на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1 171 гривень 23 копійки.

Враховуючи викладене вище, керуючись ст. 247, 258, 259, 264-265, 279, 280-283 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії, гарячої води та послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання та постачання гарячої води задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість у сумі 69 422 (шістдесят дев`ять тисяч чотириста двадцять дві) грн 00 коп, з яких:

58 190,77 грн за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.03.2017 по 31.10.2024;

705,60 грн за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.11.2022 по 31.10.2024;

5 048,41 грн за послугу з постачання гарячої води за період з 01.03.2017 по 31.10.2024;

408,96 грн за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.11.2022 по 31.10.2024;

1 298,16 грн за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання з період з 01.11.2022 по 31.10.2024;

422,16 грн за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води за період з 01.11.2022 по 31.10.2024;

інфляційні втрати в сумі 2 406,16 грн;

3% річних в сумі 941,78 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» судовий збір у сумі 1 171 грн 23 коп.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області (юридична адреса: 61166, Україна, Харківська обл., місто Харків, вул. Єніна Євгенія, буд., 18, ) повернути Комунальному підприємству «Харківські теплові мережі» сплачений судовий збір за платіжною інструкцією № 16946 від 18.11.2024 у сумі 1 171 (одна тисяча сто сімдесят одну) грн 23 коп за позовною заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії, гарячої води та послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання та постачання гарячої води.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч. 1, 2 ст. 273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч.3 ст.354 ЦПК України).

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (ч.4 ст.268 ЦПК України).

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки: http://og.hr.court.gov.ua /sud2029/.

Повне ім`я сторін:

Позивач Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» (61608, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11, , розрахунковий рахунок НОМЕР_3 в Філії Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк», МФО 351823.

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Д.Г. Паляничко