РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1514/25

17 червня 2025 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді Грипіч Л. А.

з участю секретаря Вознюк Ю. В.

за участі: представника позивача - адвоката Больбіної С. С., представника відповідача - адвоката Артерчук Л. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються згідно рішень Костопільського районного суду Рівненської області №564/3430/13-ц та №564/2792/21 з твердої грошової суми на частку від доходу та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 30.01.2014 року було розірвано. Від спільного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 13.01.2014 року з відповідача на її користь вирішено стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 20.12.2013 року і до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 25.11.2021 року збільшено розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей та встановлено їх розмір - 1400 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

Зазначила, що на сьогоднішній день збільшився рівень цін та прожитковий мінімум на дитину відповідного віку. Діти на даний час навчаються у школі, відповідно до рекомендацій лікаря потребують повноцінного харчування, вітамінотерапії, а тому потребують значно більше коштів на своє утримання. Відповідач сплачує встановлену судом суму аліментів, хоча його матеріальний стан покращився і він в змозі сплачувати більшу суму. Наразі відповідач проходить військову службу і отримує гідну заробітну плату. Зазначила, що вона самостійно не може забезпечити усіх потреб дітей, оскільки отримує невелику заробітну плату. Крім того вона несе витрати на навчання та проживання старшої дочки від першого шлюбу, яка навчається у вузі. З врахуванням того, що відповідач є військовослужбовцем та отримує грошове забезпечення, тому він спроможний сплачувати аліменти на дітей у більшому розмірі, ніж це визначено попереднім рішенням суду.

Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 15.04.2025 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, про що повідомлено сторони.

Відповідачу було надано 15-ти денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позов, позивачу у 5-ти денний строк з дня отримання відзиву на позов подати відповідь на відзив, відповідачу у строк не пізніше 5-ти днів з дня отримання відповіді на відзив подати свої заперечення на відповідь на відзив.

14.05.2025 року від представника відповідача - адвоката Артерчук Л. В. на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача зазначила, що відповідач позовні вимоги визнає частково, так як в частині розміру аліментів позовні вимоги безпідставні та не доводяться належними та достатніми доказами. Зокрема, позивачем не надано достатніх доказів, які б вказували на підстави стягнення з відповідача аліментів саме у розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу) та що він спроможний сплачувати саме такий розмір аліментів. Стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в розмірі, заявленому позивачкою поставить його у скрутне матеріальне становище. Відтак відповідач визнає позов у розмірі 1/5 частки від усіх видів його заробітку (доходу).

27.05.2025 року від позивача ОСОБА_1 на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначила, що аліментів, які сплачує відповідач не вистачає для належного утримання дітей. На сьогоднішній день збільшився прожитковий мінімум та, відповідно, збільшився мінімальний розмір аліментів на дитину, зросли ціни на харчування та одяг, побутові послуги, у зв`язку з чим на утримання дітей необхідно більше коштів. Відповідач є військовослужбовцем ЗСУ, отримує систематичний дохід, а тому має можливість допомагати матеріально дітям у розмірі, більшому ніж 1400 грн. на кожну дитину щомісячно. Зазначила, що рівень її заробітної плати не надає можливості повноцінно утримувати дітей, що позбавляє їх більших можливостей, наприклад відвідувати секції та гуртки, які вони б хотіли. Крім того, діти мають проблеми зі здоров`ям, що є ще одним із важливих факторів, що впливає на розмір аліментів, які повинен сплачувати відповідач.

Враховуючи вищевикладене, просила суд позов задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Больбіна С. С. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, покликаючись на мотиви викладені у заяві та відповіді на відзив. Окрім цього пояснила, що коштів, які стягуються з відповідача на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1 400 грн. 00 коп. на кожну дитину, в умовах зростання цін та прожиткового мінімуму, не достатньо для належного забезпечення рівня життя дітей, їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідач є військовослужбовцем, отримує стабільний дохід, відтак має змогу і зобов`язаний надавати утримання своїм дітям в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу).

Представник відповідача - адвокат Артерчук Л. В. в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково та просила визначити аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/5 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Таким чином, обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.

При цьому за змістом ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини.

Згідно із положенням ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст.7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

З матеріалів справи судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 30.01.2014 року було розірвано. Від спільного подружнього життя сторони мають двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 26.06.2008 року Постійненською сільською радою Костопільського району Рівненської області та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 27.07.2010 року Постійненською сільською радою Костопільського району Рівненської області. В свідоцтвах про народження дітей сторони вказані батьками.

Неповнолітні діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровані та проживають разом із матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання №552, №553, виданими 10.09.2021 року Деражненською сільською радою Рівненської області та перебувають на її утриманні.

Як вбачається із долучених до матеріалів справи копій квитанцій, позивачка ОСОБА_1 несе витрати по забезпеченню належних умов життя неповнолітніх дітей (купівля продуктів харчування, засобів гігієни, одягу).

Згідно рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 13.01.2014 року з відповідача на користь позивача вирішено стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 20.12.2013 року і до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 25.11.2021 року збільшено розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей та встановлено їх розмір - 1400 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

12.05.2022 року головним державним виконавцем Костопільського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Никончуком О. А. відкрито виконавче провадження №68993494.

Із долученої до матеріалів справи інформації від 27.03.2025 року, наданої начальником Костопільського відділу ДВС у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління МЮ В. Петровою вбачається, що у відповідача ОСОБА_2 станом на 27.03.2025 року заборгованість зі сплати аліментів відсутня.

Згідно довідки №01-2/2581, виданої 12.03.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником А. Купчаком відповідач ОСОБА_2 відповідно до Указу Президента України №65/2022 від 24.02.2022 року «Про загальну мобілізацію» з 14.11.2024 року призваний на військову службу по мобілізації.

Судом встановлено, що відповідач, крім призначених судом аліментів, інших додаткових коштів на утримання дітей не надає, хоча є здоровою, працездатною особою та знаходиться у працездатному віці. На даний час неповнолітні діти потребують значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з чим збільшується потреба у їх забезпеченні. Крім того, розмір аліментів, який призначений судом, а саме 1400 грн. на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на даний час є меншим за мінімальний розмір встановлений ч. 2 ст. 182 СК України.

Відповідно до ч. 2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Так, у відповідності до ст.7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2025 рік" встановлено, що розмір прожиткового мінімуму з 01 січня 2025 року для дiтей вiком до 6 рокiв становить - 2563 грн., а для дітей віком від 6 до 18 років - 3196 грн.

Оскільки відповідач не надав суду доводів на предмет скрутного матеріального становища чи незадовільного стану здоров`я, які б унеможливлювали ним сплату аліментів на утримання неповнолітніх дітей у збільшеному розмірі, тому суд дійшов до беззаперечного висновку про можливість їх сплати останнім.

Відповідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у Постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, яка є обов`язковою для виконання в силу ст. 360-7 ЦПК України, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів на підтвердження того, що відповідач має змогу надавати утримання дітям у розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу), позивачкою надано не було.

Вирішуючи питання про зміну розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, керуючись принципом розумності і справедливості, суд враховує недостатньо забезпечене матеріальне становище дітей, які проживають з матір`ю та перебувають на повному її утриманні, матеріальне становище відповідача, а також враховуючи ту обставину, що на даний час мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому вважає за необхідне змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей та визначити їх в розмірі - 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки такий розмір аліментів, на переконання суду є об`єктивним з огляду на вказані вимоги закону та обов`язку обох батьків їх утримувати, а також матеріальному становищу сторін у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 141, 180-184, 192 СК України, ст. ст. 10, 11, 12, 81, 258, 265, 279 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів - задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються згідно рішень Костопільського районного суду Рівненської області №564/3430/13-ц та №564/2792/21, з твердої грошової суми на частку від доходу, і стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач:

ОСОБА_1 (жителька АДРЕСА_1 ), РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідач:

ОСОБА_2 , (житель АДРЕСА_1 ), РНОКПП: НОМЕР_4 .

Повне рішення складено

23 червня 2025 року.

СуддяЛ. А. Грипіч