Справа № 489/9526/24
Провадження № 2/489/828/25
РІШЕННЯ

Іменем України

30 червня 2025 року м. Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Костюченка Г.С.,

із секретарем судового засідання Савковою К.А.,

за участі представника позивача Яновської В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу,

встановив.

У листопаді 2024 року Міське комунальне підприємство «Миколаїводоканал» звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача борг за централізоване водопостачання та водовідведення і абонентської плати за період з 21.12.2017 по 25.11.2024 у розмірі 19 520,68 грн. а також судового збору 2422 грн.40 коп.

Як на підставу позовних вимог вказано, що Міське комунальне підприємство Миколаївводоканал надає населенню м. Миколаєва послуги з централізованого водопостачання та централізоване водовідведення в тому числі за адресою: АДРЕСА_1 .

За даною адресою зареєстровано особовий рахунок № НОМЕР_1 . За особовим рахунком рахується заборгованість з 21.12.2017 року по 25.11.2024року у розмірі 19520,68грн., які нараховані за період надання послуг з листопада 2017року по жовтень 2024 року. Дана заборгованість складається з заборгованості за послуги з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та абонентської плати.

Нарахування за надані послуги відбувалось за показаннями, зареєстрованого 04.07.2002 року у Позивача приладу обліку, які складають станом на 21.10.2021 року 3220куб.м. Інших даних щодо показань Відповідачі до Позивача не надавали. З 01.02.2022 року нараховується абонентська плата у розмірі 38,08грн. Відповідно до відомостей з Витягів з реєстру територіальної громади міста Миколаєва про зареєстрованих осіб в житловому приміщенні виданих ДНАП ММР № 2.93 від 21.11.2024 становить 3 особи.

Відповідачі не надавали до Позивача дані про власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) шляхом надання виконавцю витягу або інформації з Реєстру речових прав на нерухоме майно та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором. Від Відповідачів (споживачів послуг) не надходило заяв на зменшення у встановленому законодавством порядку розміру плати за послуги у разі їх ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості також на неоплату вартості послуг у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів за умови документального підтвердження відповідно до умов договору.

Скарг чи претензій від Відповідачів (Споживачів послуг) для здійснення перерахунку вартості послуг за період її ненадання, надання невідповідної якості не надходило. Таким чином свої обов`язки щодо надання послуг МКП Миколаївводоканал виконував у повному обсязі та належним чином

Посилаючись на викладене, позивач просить задовольнити позов.

Ухвалою Інгульського районного суду міста Миколаєва від 02.12.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Інгульського районного суду міста Миколаєва від 13.02.2025 вірішено провадження у справі здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

28.01.2025 відповідач ОСОБА_1 подав суду клопотання про зупинення провадження у справі. Свої вимоги мотивував тим, що на теперішній час він є військовослужбовцем ЗСУ військової частини НОМЕР_2 , в зв`язку з чим, на його переконання, відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України це є підставою для зупинення провадження у даній справі до припинення його перебування у складі Збройних Сил України. Того ж дня ним подано клопотання про закриття провадження у справі в частині вимог до нього, яке обґрунтовано тим, що відповідач ОСОБА_1 з 2017 року за адресою реєстрації у м. Миколаєві не проживає, а фактично проживає з дружиною та дітьми за адресою: АДРЕСА_2 , надавши суду докази про зареєстроване місце проживання за вказаною адресою його дружини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 та копії свідоцтв про народження у них двох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою суду від 23.04.2005 в задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про зупинення та закриття провадження у справі відмовлено; відкладено розгляд справи на 30 червня 2025 на 09:30 год.

16.06.2025 на адресу суду від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява про відмову в задоволенні позовних вимог в частині вимог до нього.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Зазначала, що відповідач ОСОБА_1 не надав суду переконливих доказів про не проживання за спірною адресою та не використання послуг наданих позивачем.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися. Відповідач ОСОБА_1 повідомлений про судове засідання на 30.06.2025 належним.

Повідомлення відповідача ОСОБА_2 про розгляд справи здійснювалось судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та доданих до неї документів за адресою реєстрації відповідача. Направлена на її адресу судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судове засідання.

Відповідач ОСОБА_2 причини своєї неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву не надала.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Міське комунальне підприємство Миколаївводоканал надає населенню м. Миколаєва послуги з централізованого водопостачання та централізоване водовідведення в тому числі за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно реєстру речових прав на нерухоме майно від 16.12.2024 право власності на квартиру АДРЕСА_3 ні за ким не зареєстровано.

Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади м. Миколаєва про зареєстрованих осіб в житловому приміщенні Департаменту з надання адміністративних послуг, сформованого 02.12.2024 за вказаною адресою зареєстровані відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_6 .

Проте згідно наданих суду доказів відповідач ОСОБА_1 з 2017 року за адресою реєстрації у м. Миколаєві не проживає, а фактично проживає з дружиною та дітьми за адресою: АДРЕСА_2 , надавши суду докази про зареєстроване місце проживання за вказаною адресою його дружини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 та копії свідоцтв про народження у них двох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Більш того відповідачем ОСОБА_1 надано суду довідки № 1843/19119 від 03.12.2024 та № 1843/3799 від 13.02.2025, згідно яких молодший сержант ОСОБА_1 з 03.02.2023 по час надання довідок перебуває на військовій службі у ВЧ НОМЕР_2 та з 2023 року по час надання довідок приймає участь у захисті держави проти збройної агресії російської федерації.

Отже, оскільки відповідач ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_3 не має, а лише є зареєстрованим у вказаній квартирі, з урахуванням наданих ним доказів, суд дійшов висновку, що позивачем не надано суду беззаперечних доказів що останній є споживачем послуг, що надає позивач, а тому у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 слід відмовити.

Позивач здійснював водопостачання та водовідведення до квартири, де зареєстровані відповідачі, проте фактично проживає лише відповідач ОСОБА_2 в період з 2020 по 2023 роки.

Однак, відповідачем оплата послуг в належному розмірі не здійснювалася, у зв`язку з чим за період з період з 21.12.2017 по 25.11.2024 утворилась заборгованість за послуги теплопостачання на суму 19 520,68 грн.

Так, положення ст. 68, 162 Житлового Кодексу України, Правила користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою кабінету Міністрів України від 08.10.1992 №572, п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення зобов`язують наймача, власника й орендаря житлового приміщення сплачувати житлово-комунальні послуги.

Згідно з п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року за №630, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.

У свою чергу заявник щомісяця направляє споживачам рахунки за послуги теплопостачання із зазначенням нарахувань за надані послуги та суми боргу.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальним споживачем є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Згідно з п. 1, 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відсутність письмово оформленого договору з постачальником послуг не позбавляє споживача обов`язку оплачувати надані послуги.

Зазначене узгоджується з висновком щодо застосування норм права, сформульованим у постанові Верховного Суду України у справі № 6-2951цс15 від 20 квітня 2016 року.

Згідно із частиною першою статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин здійснюються виключно на договірних засадах.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 20 вказаного Закону споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Приписами статті 24 Закону України «Про теплопостачання» визначено, що обов`язком споживача теплової енергії є своєчасне укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Таким чином, правовідносини між сторонами за своїм змістом є зобов`язальними, позивач повинен надавати відповідачу послуги з водопостачання та водовідведення, а відповідач повинен за них сплачувати в силу приписів статті 11 ЦК України.

Статями 68, 162 ЖК України визначено, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги.

За змістом статей 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору і в установлений строк.

Положеннями статей 610, 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Приймаючи до уваги те, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрована у квартирі, до якої позивач надає послуги з водопостачання та водовідведення, та відсутність у матеріалах справи доказів того, що остання не є споживачем таких послуг, на відміну від відповідача ОСОБА_1 , який надав суду докази фактично не проживання у м. Миколаєві з 2017 року, враховуючи неналежне виконання нею зобов`язань з оплати таких послуг, позов підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з ОСОБА_2 боргу за водопостачання та водовідведення у розмірі 19 520,68 грн. за період з 21.12.2017 по 25.11.2024.

Згідно з ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422 ,40 грн.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» борг за послуги централізованого водопостачання та водовідведення і абонентської плати у розмірі 19520,68 грн. за період з 21.12.2017 по 25.11.2024.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

В задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:

позивач: Міське комунальне підприємство «Миколаївводоканал» , юридична адреса: м. Миколаїв, вул. Погранична, 161.

відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 30.06.2025.

Суддя Г.С. Костюченко