Справа №516/114/25
Провадження №2/516/105/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 рокум.Теплодар

Теплодарський міський суд Одеської області в складі:

головуючої судді Ширінської О.Х.

за участю секретаря Дарієнко М.А.,

представника позивача Костриці П.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Теплодарського міського суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк», треті особи: Біляївський відділ державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Кострицю П.П., звернувся із вище вказаним позовом, в якому представник позивача зазначив, що 04 вересня 2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївнавчинила виконавчий напис за № 9115 про стягнення заборгованості з позивача ОСОБА_1 , на користь АТ «Ідея Банк» на суму 66 224,09 гривень.

Про зазначене вчинення напису позивачу стало відомо через автоматизовану систему виконавчого провадження, в якому згідно Постанов (провадження № 67445740 від 10.11.2021 року) Біляївським ВДВС в Одеському районі Одеської області ПМУМЮ було відкрито провадження щодо наявності вищезазначених відомостей та відомості про відкриття виконавчого провадження, стягнення основної винагороди, арешт коштів боржника та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

При цьому, приватний нотаріус КМНО Сазонова Олена Миколаївна, здійснюючи виконавчий напис у безспірному порядку, не повідомила про таку безспірність боржника, всупереч порядку, який передбачає такі дії, а також не було вчинено інших дій які передбачені законодавством, чим здійснено наступні порушення.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» (надалі Закон) та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст.39 Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (надалі - Порядок).

Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку).

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за яким стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (надалі - Перелік).

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, пунктом 2 Переліку (в редакції чинній на час вчинення виконавчого напису), передбачено, що для одержання виконавчого напису за кредитним договором, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачом виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Водночас, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин було визнано незаконною та не чинною.

Згідно вказаної постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року, вона набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року зазначена вище постанова була залишена без змін.

Пленум Вищого адміністративного суду України у п. 10.2 Постанови від 20 травня 2013 року №7 «Про судове рішення в адміністративній справі» роз`яснив, що визнання акту суб`єкта владних повноважень не чинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акту. Рішення суб`єкта владних повноважень є не чинним, тобто втрачає чинність з певного моменту лише на майбутнє, якщо на підставі цього рішення виникли правовідносини, які доцільно зберегти.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року не визначено моменту, з якого втрачає чинність постанова Кабінету Міністрів У країни від 26 листопада 2014 року №662, а відтак вона втрачає чинність у загальному порядку - з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням.

За таких обставин, оспорюваний виконавчий напис вчинено після набрання законної сили вказаним вище судовим рішенням про скасування положень, на підставі яких його було вчинено, а саме пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вказану норму закону. Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом та пені у виконавчому напису зроблено Відповідачем одноособово без урахування думки та позиції Позивача та не відповідає дійсній сумі заборгованості.

Виконавчий напис було вчинено на підставі розрахунку заборгованості, підготовленого працівниками відповідача, який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків Відповідача і не може бути доказом безспірності грошових вимог Відповідача до Позивача.

Велика Палата Верховного Суду у своїй Постанові від 03.07.2019 р. по справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) вважає, що у даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови і правила надання банківських послуг і Тарифи, що розміщені на офіційному сайті відповідача, змінювалися самим відповідачем у період із часу виникнення спірних правовідносин і до моменту звернення до суду з вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг із умов і правил надання банківських послуг і Тарифів, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин і без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у заяві домовленості сторін про кредитний ліміт, сплату комісії, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані позивачем Умови і правила надання банківських послуг і Тарифи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Умови і правила надання банківських послуг і Тарифи не містять підпису позивача, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного сторонами. Таким чином, ані відповідачем, ані нотаріусом не надано доказів, щодо безспірності вимог до боржника на момент вчинення виконавчого напису, тому вважає, що виконавчий напис вчинений нотаріусом з порушенням діючого законодавства, зокрема, без дотримання вимог ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», а саме: без необхідної перевірки та встановлення безспірності боргу; ним не було отримано письмове повідомлення про факт вчинення виконавчого напису нотаріусом; нотаріус вчинив виконавчий напис про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин - кредитних договорів. але не перевірив, чи підпадає заявлена вимога під той вид заборгованості, про який ідеться у Переліку № 1172 від 29.06.1999 року, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України.

Представник позивача Костриця П.П. просив визнати таким, що не підлягає виконаннювиконавчий напис № 9115, вчинений 24 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованості у розмірі 66 224, 09 грн.

Відповідач в судовому засіданні участі не приймав, представник відповідача Лубоцька Н. просила розгляд справи здійснювати у відсутність представника товариства.

Крім того, представник відповідача надала до суду відзив на позовну заяву з відповідним обґрунтуванням.

Зокрема у відзиві представник відповідача зазначила, що АТ «Ідея Банк» не погоджується з вищезазначеним позовом, вважає його безпідставним та необгрунтованим, натомість виконавчий напис, вчинений 24.09.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною № 9115, таким, що в повній мірі відповідає вимогам чинного законодавства та підлягає виконанню, підтвердженням чого є наступне.

Між ОСОБА_1 та Банком було укладено Кредитний договір № R01.00301.006686603, згідно пункту 1.1 якого Банк надав Позичальнику кредит для власних потреб (грошові кошти) в сумі 50 452,85 гри. (п`ятдесят тисяч чотириста п`ятдесят гривень 85 копійок), а Позичальник зобов`язався одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього Договору.

Відповідно до пункту 1.2. Кредитного договору Банк надав кредит строком на 62 місяці.

За користування кредитом Позичальник сплачує від початку кредитування до завершення пільгового періоду (перших двох місяців кредитування) 0.001 %. після завершення пільгового періоду - у розмірі 25,65% річних від залишкової суми кредиту (згідно пункту 1.3 Кредитного договору).

Разом з тим, оскільки ОСОБА_1 , як Позичальник згідно Кредитного договору, власних зобов`язань не виконав станом на 09.08.2021 заборгованість за Кредитним договором, становить 64 324,09 гривень, з яких:

Строковий основний борг 43 768,11 грн.;

Прострочений основний борг 6 434,78 грн.;

Прострочені проценти 13 945,16 грн.;

Строкові проценти - 176,04 грн.

Зборгованості підтверджується документами, передбаченими Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, нотаріус під час вчинення Виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів.

Відповідачем доведено, і відповідно спростовано надумані Позивачем доводи щодо незаконності оскаржуваного виконавчого напису, оскільки:

зазначена у виконавчому написі сума заборгованості за Кредитним договором є безспірною, у тому числі виходячи із того, що після отримання вимоги Позивач не висловив жодних заперечень з приводу заборгованості по Кредитному договору зазначеної у вимозі, і яка є аналогічна тій, яка вказана в оскаржуваному виконавчому написі;

відповідачем надано усі необхідні документи для вчинення виконавчого напису, що вбачається із зазначених вище документів, які були подані нотаріусу, і копії яких долучаються до цього відзиву.

Жодних доказів, що б спростовували викладене, або ж доводили протилежне, Позивачем не надано, що є додатковим доказом необґрунтованості заявлених ним вимог.

На виконання вимог Переліку, затерведженого Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 29.06.1999 №1172 (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) АТ «Ідея Банк» надало Приватному нотаріусу всі необхідні документи для вчинення ним 24.09.2021 року виконавчого напису № 9115

Оскільки надані документи цілком підтверджували наявність та безспірність кредитної заборгованості, приватним нотаріусом було вчинено оскаржуваний Виконавчий напис щодо стягнення з ОСОБА_1 64 324, 09 грн. боргу за Кредитним договором та 1900,00 грн. витрат на його вчинення, разом 66 224,09 гри.

Вважає, що позивач не довів у чому полягає спірність заборгованості, яка зазначена у виконавчому написі, що є обов`язком Позивача в таких категоріях справ, що узгоджується із правовими висновками Верховного Суд, які зазначені у п. 49 постанови від 02 липня 2019 року по справі № 916/3006/17, що зводиться до наступног: «позивач у встановленому законом порядку не спростував належними і допустимими доказами того, що сума заборгованості перед Банком за кредитним договором на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису була іншою, ніж та, яка запропонована в ньому до стягнення».

12.08.2021 АТ «Ідея Банк» надіслало Позивачу вимогу від 09.08.2021 про усунення порушення кредитних зобов`язань із застереженням про вчинення виконавчого напису нотаріуса, у разі невиконання вимог, а також разом з вище зазначеною вимогою надіслано довідку-розрахунок заборгованості за 4 Кредитним договором № R011.00301.006686603 від 04.05.2020; на адресу зазначену в Кредитному договорі, за допомогою якої Позивач був повідомлений про те, що в нього наявна заборгованість згідно Кредитного договору, вказано розмір заборгованості, а також з чого вона складається. Попереджено також про можливість стягнення боргу шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса або іншим способом на власний вибір Відповідача у випадку непогашення в тридцятиденний строк з дня направлення відповідної вимоги.

Вимога АТ «Ідея Банк» була надіслана за адресою проживання Позивача, що зазначена ним у Кредитному договорі, правильність котрої підтверджується також копією паспорта ОСОБА_1 , яка міститься в матеріалах справи.

В абзаці 2 підпункту 2.3 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами У країни зазначено, що повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

Вказане також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у п. 52 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року по справі №916/3006/17.

Ухилення від отримання адресованої йому кореспонденції є самостійним та свідомим вибором Позивача, ризики якого не може нести будь-хто інший, окрім нього. Докази, які б спростовували факт направлення на адресу Позивача зазначену ним у Кредитном договорі вище вказаної вимоги АТ «Ідея Банк», у матеріалах справи відсутні, з огляду на що доводи позивача в цій частині, всупереч принципу змагальності цивільного судочинства ґрунтуються включно на припущеннях.

З урахуванням наведених доводів, представник позивача просила відмовити у задоволенні заявлених вимог у повному обсязі.

Треті особи в судове засідання не з`явились, про день, час і місце судового розгляду були повідомлені у встановленому законом порядку. Заяв, клопотань від них на адресу суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку письмовим доказам, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

Відповідно до статті 87 Закону (у редакції на час вчинення оспорюваного виконавчого напису) для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, передбачено порядок вчинення виконавчих написів.

Відповідно до п. п. 1.1, 3.1, 3.2 глави 16 Порядку, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачом. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» Перелік, після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачом виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

В подальшому розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» втратив чинність на підставі Постанови Кабінету Міністрів № 480 від 19.04.2022.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачом, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права у подібних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29.03.2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц (касаційне провадження № 14-84цс19) та постанови від 15.01.2020 року № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19).

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Такий же правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 05.07.2017 року № 6-887цс17 та постанові Верховного Суду у справі № 207/1587/16 від 19.09.2018 року (провадження № 14-12559св18).

Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору щодо її розміру, строку, за який вона нарахована тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж стовідсотково підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі (висновок Верховного Суду у постанові від 05.03.2018 року, справа № 756/11960/15-ц).

Судом встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. 24 вересня 2021 року було вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі № 9115, про звернення стягнення із ОСОБА_1 суми боргу за кредитним договором № R01.00301.006686603 у розмірі 66 224, 09 грн.грн.

Згідно матеріалів виконавчого провадження, постановою Головного державного виконавця Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кольца О.О. відкрито виконавче провадження № 67445740 від 10.11.2021, в якому зазначено про примусове виконання виконавчого напису № 9115, виданого 24.09.2021 (у виконавчому провадженні помилково зазначено 04.09.2021), приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. з боржника ОСОБА_1 . Стягнення заборгованості проводиться на користь АТ «Ідея Банк», сума заборгованості складає 66224,09 грн.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачом документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачом. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачом відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

За змістом оспорюваного виконавчого напису приватний нотаріус у день його вчинення 24 веречня 2021 року керувався пунктом 2 Переліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, який був доповнений до Переліку постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року та який постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 було визнано нечинним та незаконним в частині п. 2 Переліку.

За таких обставин, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. не було дотримано умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 12.03.2020 року у справі № 757/24703/18-ц, та з правовою позицією, яка міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17.

Виходячи з викладеного, встановивши, що стягнута за виконавчим написом заборгованість є спірною, приймаючи до уваги, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не мав повного обсягу документів, зокрема, не перевірив відсутність спору між кредитором та позичальником щодо розміру заборгованості, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис було вчинено нотаріусом з порушенням чинного законодавства, а тому позовні вимоги позивача щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню.

З огляду на вище наведене та керуючись ст.ст. 12, 13, 78, 81, 89, 141, 229, 258-259, 263-268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк», треті особи: Біляївський відділ державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню- задовольнити.

Виконавчий напис № 9115, вчинений 24 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» (код за ЄДРПОУ 19390819, адреса місцезнаходження: 79008, м. Львів, вул. Валова, буд.11), заборгованості у розмірі 66 224, 09 грн., визнати таким, що не підлягає виконанню.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст рішення складений 26.06.2025.

Суддя: О.Х. Ширінська