Справа № 462/4695/25
УХВАЛА

27 червня 2025 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі головуючої судді Постигач О.Б., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства «Сяйво» про захист честі, гідності та ділової репутації,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить звільнити його від сплати судового збору, визнати недостовірною та такою, що принижує честь і гідність та порушує право на недоторканість ділової репутації ОСОБА_1 , інформацію поширену директором ЛКП «Сяйво» ОСОБА_2 в ході особистого прийому в кабінеті голови Залізничної РА ЛМР ОСОБА_3 . 26.04.2023 року та зобов`язати директора ЛКП «Сяйво» ОСОБА_2 спростувати поширену недостовірну інформацію щодо ОСОБА_1 у спосіб, у який вона була поширена ІНФОРМАЦІЯ_1 в ході особистого прийому в кабінеті голови Залізничної РА ЛМР ОСОБА_3 .

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд дійшов висновку, що у відкритті провадження слід відмовити виходячи з наступного.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положенням ч. 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Судом встановлено, що 05.02.2024 року Залізничним районним судом м. Львова ухвалено рішення у цивільній справі № 462/8470/23 (провадження № 2/462/488/24) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено.

Рішення не було оскаржене та набрало законної сили 07.03.2024 року.

У межах цієї справи позивач ОСОБА_1 звернувся з новим позовом до ЛКП «Сяйво», однак фактичний зміст позовних вимог зводиться до того, що вони стосуються дій директора ЛКП «Сяйво» Масюк У.Л. Водночас позовні вимоги є фактично аналогічними тим, що були заявлені в попередньому позові, який розглядався судом у цивільній справі № 462/8470/23. Тобто, предмет та підстави позову залишаються незмінними, і сутність заявлених вимог не відрізняється від тих, що були предметом розгляду у попередній справі, де судом було відмовлено в задоволенні позовних вимог позивача.

Відтак, обставини, на які позивається позивач як на підставу позовних вимог були предметом дослідження суду під час розгляду справи № 462/8470/23.

Крім цього, на думку суду, фактична зміна відповідача не змінює предмету судового захисту у цій цивільній справі, а позовні вимоги у ній є тотожними тим, у яких судом вже ухвалювалися рішення раніше.

Подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року у справі) № 761/7978/15-ц.

При цьому суд зауважує, що відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Як визначено у ч.1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Відповідно до ч. 2 ст. 186 ЦПК України, про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала.

Ця підстава кореспондується з принципом «res judicata» (юридичної (правової) визначеності), у відповідності з яким, зокрема, якщо справу уже вирішено судом, вдруге заявляти тотожний позов не можна.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував на необхідність дотримання на рівні національного судочинства принципу «res judicata», наголошуючи, що жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного та обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи й постановлення нового рішення.

У рішеннях Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою №48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою №28342/95 «Brumarescu v. Romania» (Брумареску проти Румунії) констатовано існування усталеної практики щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Оскільки рішення Залізничного районного суду м. Львова від 05.02.2024 року у справі №462/8470/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації є таким, що набрало законної сили, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4, п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства «Сяйво» про захист честі, гідності та ділової репутації.

Копію ухвали, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Постигач О.Б.