АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2025 року

м. Чернівці

справа № 715/254/25

провадження 822/442/25

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кулянда М.І.,

суддів: Литвинюк І.М., Половінкіної Н.Ю.,

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»,

відповідач ОСОБА_1 ,

апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 27 березня 2025 року,

головуючий в суді першої інстанції суддя Цуренко В.А.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі- ТзОВ «ФК «ЄАзПБ») звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Посилались на те, що 09 квітня 2024 року між ТзОВ «Старт Файнс Груп» та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір №11439-04/2024.

Заборгованість за таким договором становить 17850 гривень, з яких 5100 гривень основна сума боргу; 12750 гривень сума заборгованості за відсотками.

Позивач набув права вимоги за вказаним договором внаслідок укладення договору факторингу №29072024 від 29 липня 2024 року.

Отже, відповідач ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 11439-04/2024.

09 квітня 2024 року між ТзОВ «Аванс Кредит» та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір №14697-04/2024.

Заборгованість за таким договором становить 13200 гривень, з яких 3300 гривень основна сума боргу; 9900 гривень сума заборгованості за відсотками.

Позивач набув права вимоги за вказаним договором, внаслідок укладення договору факторингу №20082024 від 20 серпня 2024 року.

Отже, відповідач ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 14697-04/2024.

13 листопада 2021 року між ТзОВ «ФК «Інвеструм» та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір №10117-11/2021.

Заборгованість за таким договором становить 5400 гривень, з яких 2000 гривень основна сума боргу; 3400 гривень сума заборгованості за відсотками.

Позивач набув права вимоги за вказаним договором, внаслідок укладення договору факторингу №13012023 від 13 січня 2023 року.

Отже, відповідач ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 10117-11/2021.

Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами в сумі 36450 гривень та вирішити питання про судові витрати

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 27 березня 2025 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», заборгованість за кредитним договором № 11439-04/2024 в розмірі 17850 гривень; за кредитним договором № 14697-04/2024 в розмірі 13200 гривень; за кредитним договором №10117-11/2021 в розмірі 5400 гривень. Вирішено питання про судові витрат.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що доведеним є факт неналежного виконання зобов`язання за кредитними договорами, наявність заборгованості, яку відповідач не сплатив, що є підставою для стягнення заборгованості на користь позивача.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції змінити та позовні вимоги ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» задовольнити частково. Стягнути з відповідача на користь ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 11439-04/2024 в розмірі 5100 гривень; за кредитним договором № 14697-04/2024 в розмірі 3300 гривень; за кредитним договором № 10117-11/2021 в розмірі 2000 гривень.

Посилається на те, що оскаржуване рішення ухвалено з порушенням норм процесуального права і неправильним застосуванням норма матеріального права, а також неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що апелянт є військовослужбовцем і, посилаючись на положення пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», заперечував правомірність нарахування йому штрафних санкцій пені за виконання зобов`язань, а також проценти за користування кредитом. Вважає помилковим висновок суду про відсутність підстав для застосування такої норми матеріального права до правовідносин, що склалися між ним та кредиторами. Дія цієї норми поширюється на всіх військовослужбовців з 18 березня 2014 року і до закінчення особливого періоду, для резервістів та військовозобов`язаних з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

09 квітня 2024 року між ТзОВ «ФК «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №11439-04/2024. Відповідно до умов вказаного договору кредитор надав позичальнику кредит в сумі 5100 гривень.

29 липня 2024 року між ТзОВ «ФК «Стар Файненс Груп» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №29072024 у відповідності до умов якого ТзОВ «ФК «Стар Файненс Груп» передає (відступає) ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТзОВ «ФК «Стар Файненс Груп» права вимоги до боржників, зокрема до боржника за кредитним договором №11439-04/2024 від 09 квітня 2024 року.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №11439-04/2024 від 09 квітня 2024 року ОСОБА_1 нарахована заборгованість в сумі 17850 гривень, з яких 5100 гривень основна сума боргу; 12750 гривень сума заборгованості за відсотками.

09 квітня 2024 року між ТзОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №14697-04/2024. Відповідно до умов вказаного договору кредитор надав позичальнику кредит в сумі 3300 гривень.

20 серпня 2024 року між ТзОВ «Аванс Кредит» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №20082024 у відповідності до умов якого ТзОВ «Аванс Кредит» передає (відступає) ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТзОВ «Аванс Кредит» права вимоги до боржників, зокрема до боржника за кредитним договором №14697-04/2024 від 09 квітня 2024 року.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №114697-04/2024 від 09 квітня 2024 року ОСОБА_1 нарахована заборгованість в сумі 13200 гривень, з яких 3300 гривень основна сума боргу; 9900 гривень сума заборгованості за відсотками.

13 листопада 2021 року між ТзОВ «ФК «Інвестріум» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №10117-11/2021. Відповідно до умов вказаного договору кредитор надав позичальнику кредит в сумі 2000 гривень.

13 січня 2023 року між ТзОВ «ФК «Інвестріум» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №20082024 у відповідності до умов якого ТзОВ «ФК «Інвестріум» передає (відступає) ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТзОВ «ФК «Інвестріум» права вимоги до боржників, зокрема до боржника за кредитним договором №10117-11/2021від 13 січня 2023 року.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №10117-11/2021від 13 січня 2023 року ОСОБА_1 нарахована заборгованість в сумі 5400 гривень, з яких 2000 гривень основна сума боргу; 3400 гривень сума заборгованості за відсотками.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Згідно з ч.1 ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у справі, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки апеляційна скарга не містить доводів та вимог стосовно законності та обґрунтованості рішення суду в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 11439-04/2024 в розмірі 5100 гривень; за кредитним договором № 14697-04/2024 в розмірі 3300 гривень; за кредитним договором № 10117-11/2021 в розмірі 2000 гривень, тобто сторони з таким рішенням суду погодилися, не оскаржували його, тому рішення у відповідній частині апеляційним судом не переглядається.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).

Згідно з частиною 2 статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може гуртуватись на припущеннях (частини шостої статті 81 ЦПК України), обґрунтування вимог учасників справи та обставин, які мають значення для справи, повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів (статті 76-79 ЦПК України).

Колегія суддів не приймає до уваги посилання відповідача на вимоги пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», у яких відповідач вказує, що він звільнений від обов`язку сплачувати відсотки за користування кредитом, штрафні санкції та пеню за невиконання зобов`язань за кредитом, оскільки він, як військовослужбовець, в особливий період має сплачувати лише основну суму боргу за кредитом.

Згідно зі статтею 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» - учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час. Перелік підрозділів, що входили до складу діючої армії, та інших формувань визначається Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що сфера дії цього закону поширюється на: військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей.

Відповідно до Указу Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки та оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози та збереження територіальної цілісності України» на території Луганської та Донецької областей розпочато антитерористичну операцію.

Рішенням Ради національної безпеки і оборони України «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України» від 01березня 2014 року, яке введене в дію Указом Президента України № 189/2014 від 02березня 2014 року, констатовано виникнення кризової ситуації, яка загрожує національній безпеці України та вимагає необхідності вжиття заходів щодо захисту прав та інтересів громадян України, суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості державних кордонів України, недопущення втручання в її внутрішні справи.

Згідно з пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції, чинній станом на 18 травня 2021 року) військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

У подальшому, Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання простроченої заборгованості у період дії воєнного стану в Україні» від 27липня 2022 року до вищевказаної норми Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» було внесено зміни, і він набув такої редакції: «Військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля». Пунктом 2 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону, одночасно із внесеними змінами було закріплено, що Зміни, передбачені пунктами 1 і 3 розділу I цього Закону, застосовуються до кредитних договорів, укладених після набрання чинності цим Законом (з 19 серпня 2022 року).

За положеннями статті 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

За приписами Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Вперше часткову мобілізацію оголошено на підставі Указу Президента України від 17березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України №1126-VII.

Національний банк України у листі від 02 вересня 2014 року № 18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною.

Матеріали справи не містять доказів направлення відповідачем ні первісним кредиторам, а ні ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» доказів проходження ним військової служби в особливий період.

Одночасно із цим, на підтвердження наявності пільг передбачених пунктом 15 статті 14 Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», відповідач надав суду довідку про перебування на військовій службі за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , однак не надав доказів, які свідчать про проходження ним військової служби за призовом в особливий період (період мобілізації) та про його участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони (із зазначенням періодів).

Надані відповідачем документи не підтверджують наявність у нього статусу військовослужбовця, призваного (мобілізованого) на військову службу (оскільки він проходить таку за контрактом), чи статусу учасника бойових дій, а тому не надають йому пільг передбачених пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Разом з цим, вказаний закон не містить норм, які б звільняли позичальника від нарахування штрафів, пені та процентів за користування кредитом протягом особливого періоду, у зв`язку з наявністю у нього статусу військовослужбовця, що проходить військову службу за контрактом.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 4 вересня 2024 року у справі № 426/4264/19.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для застосування норми матеріального права, на яку вказує відповідач. Останній не оспорює розмір нарахованих процентів та загального розміру заборгованості з інших підстав, ніж ті, що зазначені в апеляційній скарзі, тому колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене вище, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 27 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий М.І. Кулянда

Судді: І.М. Литвинюк

Н.Ю. Половінкіна