КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/5365/24
Провадження № 2/488/649/25 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

18.06.2025 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого по справі - судді Селіщевої Л.І.,

при секретарі - Волошиній Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Служби у справах дітей адміністрації Корабельного району Миколаївської міської ради, третя особа: Корабельний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення батьківства та внесення змін до актового запису про народження, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 , через свого представника - адвоката Місяченко О.А., звернувся з позовною заявою, в якій просить визнати його, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_1 , орган, що видав документ 4811, дата видачі документу 02.06.2014 року, РНОКПП: НОМЕР_2 , який зареєстрований: АДРЕСА_1 , батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 від 03.12.2009 року, паспорт НОМЕР_4 , орган, що видав документ 4811, дата видачі 25.01.2024 року, та внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , № 842 складеного Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, щодо батька: в графі "Батько" змінити прізвище " ОСОБА_3 " на " ОСОБА_3 ", в графі "Ім`я" " ОСОБА_4 " змінити на " ОСОБА_4 ", в графі "По батькові" змінити " ОСОБА_4 " на " ОСОБА_4 ", в графі "Дата народження батька" внести запис " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", в графі "Громадянство батька" внести запис: "громадянин України", в графі "Місце проживання батька" внести запис: " АДРЕСА_1 ".

В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 , який було розірвано 07 вересня 1994 року.

Після розірвання шлюбу між ними збереглися дружні стосунки, які згодом переросли у стосунки, притаманні чоловіку і жінці. Повторного шлюбу вони не укладали, однак проживали разом у фактичному (цивільному) шлюбі. Надалі розійшлися, але згодом знову поновили свої особисті стосунки.

В результаті цих відносин, ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася донька - ОСОБА_2 .

У свідоцтві про народження дитини вказано, що батьком є ОСОБА_1 , матір`ю - ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_6 в м. Миколаєві.

Після смерті матері дитини - ОСОБА_5 позивачу стало відомо, що запис про нього, як про батька, було здійснено зі слів матері, відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.

На момент реєстрації народження дитини позивач не був обізнаний про те, що запис здійснено саме на підставі заяви матері (тобто без його участі), оскільки свідоцтво про народження йому було передано без розгорнутої інформації.

Тільки після смерті матері дитини та звернення до органів ДРАЦС стало зрозуміло, що юридично він не є визнаним батьком у встановленому законом порядку.

З моменту народження донька знала позивача як батька, виховувалась ним, між ними склалися родинні відносини, притаманні батькові та дитині. З 2015 року ОСОБА_6 проживає разом із його матір`ю - ОСОБА_7 (бабусею), та з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку із викладеним, з метою захисту прав та інтересів дитини, позивач вимушений звернутися до суду з цим позовом про встановлення факту батьківства та внесення відповідних змін до актового запису про народження.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача надала заяву про розгляд справи у її відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача Служби у справах дітей адміністрації Корабельного району Миколаївської міської ради в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, щодо задоволення позову не заперечує.

Представник третьої особи Корабельний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, на запит суду надіслав копію актового запису про народження № 842 від 03.12.2009 року, складеного на ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши зібрані по справі письмові докази, знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи із наступних підстав.

Частиною першою статті 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу.

Відповідно до статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дитиною дитини.

Як встановлено судовим розглядом, ОСОБА_1 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 , який було розірвано 07 вересня 1994 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5 (а.с.11).

Після розірвання шлюбу між позивачем та ОСОБА_5 збереглися дружні стосунки, які згодом переросли у стосунки, притаманні чоловіку і жінці. Повторного шлюбу вони не укладали, однак проживали разом у фактичному (цивільному) шлюбі. В результаті цих відносин, ІНФОРМАЦІЯ_4 у них народилася донька - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 , виданим Корабельним відділом ДРАЦС Миколаївського міського управління юстиції 03 грудня 2009 року (а.с.12).

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_6 в м. Миколаєві (а.с.14).

У статті 125 СК України передбачено, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини.

Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Частиною першою статті 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки чи чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно з частиною першою статті 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Тобто, передумовою звернення до суду із заявою про встановлення батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері.

Так, судовим розглядом встановлено, що при реєстрації народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запис про батька був здійснений зі слів матері дитини, тобто згідно ч. 1 ст. 135 СК України. Дане підтверджується наявною у справі копією актового запису про народження № 842 від 03.12.2009 року, складеного на гр. ОСОБА_2 .

Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Так, на обґрунтування своєї правової позиції позивачем було надано висновок про біологічне батьківство № MGU1288 від 20.11.2024 р., відповідно до якого ймовірність батьківства Позивача ОСОБА_1 відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , становить 99, відсотків.

Верховний суд у справі № 310/3095/17, провадження № 61-7887св19 (ЄДРСРУ № 87950883) констатує, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства, що також узгоджується з практикою ЄСПЛ (Калачова проти Російської Федерації, № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

ЄСПЛ у рішенні від 07 травня 2009 року в справі "KALACHEVA v. RUSSIA", заява № 3451/05, § 34, зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства.

Таким чином, батьківство позивача практично доведено. Матеріали справи не містять відомостей про те, що інша особа, крім позивача, визнає своє батьківство щодо дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У рішенні від 19 березня 2019 року Європейський суд з прав людини у справі M. T. v. UKRAINE, № 950/17, § 23 - 24, ЄСПЛ вказав, що питання полягає не в діях держави, а в стверджуваній неналежності захисту національними судами приватного життя заявника у спорі між приватними сторонами. У справах такого типу має враховуватись справедливий баланс між відповідними конкуруючими інтересами. До того ж усі рішення щодо найкращих інтересів дитини повинні мати надзвичайне значення. Стосовно спорів про батьківство, ініційованих ймовірними біологічними батьками, незважаючи на надану національним органам влади свободу розсуду в цій сфері, біологічний батько не повинен повністю виключатись з життя своєї дитини, якщо тільки цього не вимагають відповідні причини щодо захисту найкращих інтересів дитини. Суд встановлював порушення статті 8 Конвенції, коли національні органи влади відмовляли у розгляді позову ймовірного біологічного батька про встановлення його батьківства, лише пославшись на визнання батьківства іншим чоловіком та не розглянувши при цьому фактичні обставини справи. На противагу, стаття 8 Конвенції не була порушена у випадках, коли національні органи влади відмовляли у розгляді такого позову після ретельного вивчення інтересів зацікавлених осіб, приділивши особливу увагу інтересам дитини та не проігнорували при цьому інтереси ймовірного біологічного батька.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини.

Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Визнання батьківства за рішенням суду розглядається як засіб захисту прав дитини, тобто міра, спрямована на відновлення, визнання порушених або оспорених прав дитини. Визначення батьківства дитини є підставою виникнення батьківських обов`язків, зокрема обов`язку з утримання дитини (постанова Верховного Суду від 15 квітня 2021 року у справі № 645/1098/18 (провадження № 61-759св21).

При вирішенні спору про визнання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дитини, не ігноруючи при цьому інтереси ймовірного біологічного батька.

Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011р. №96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

Згідно статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеного цим Кодексом.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 125 СК України однією з підстав для визначення походження дитини від батька є рішення суду.

Враховуючи викладене, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання (встановлення) батьківства та внесення змін до актових записів про народження дитини.

Доказів, які б спростовували висновки суду, судовим розглядом не здобуто.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи

Керуючись ст.ст. 258-259, 264-265, 268, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Визнати громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_1 , орган, що видав документ 4811, дата видачі документу 02.06.2014 року, РНОКПП: НОМЕР_2 , який зареєстрований: АДРЕСА_1 , батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 від 03.12.2009 року, паспорт НОМЕР_4 , орган, що видав документ 4811, дата видачі 25.01.2024 року.

Зобов`язати Корабельний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , № 842, складеного Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, щодо батька:

- в графі "Батько" змінити прізвище " ОСОБА_3 " на " ОСОБА_3 ";

- в графі "Ім`я" " ОСОБА_4 " змінити на " ОСОБА_4 ";

- в графі "По батькові" змінити " ОСОБА_4 " на " ОСОБА_4 ";

- в графі "Дата народження батька" внести запис " ІНФОРМАЦІЯ_3 ";

- в графі "Громадянство батька" внести запис: "громадянин України";

- в графі "Місце проживання батька" внести запис: " АДРЕСА_1 ".

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення. У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повна інформація про учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , паспорт № НОМЕР_1 , орган, що видав документ 4811, дата видачі документу 02.06.2014 року, рнокпп: НОМЕР_2 , зареєстрований: АДРЕСА_1 .

Відповідач - Служба у справах дітей Адміністрації Корабельного району Миколаївської міської ради, , адреса: м. Миколаїв, пр. Богоявленський, № 314

Третя особа - Корабельний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), , адреса: 54000, м. Миколаїв, пр. Богоявленський, 340/2.

Суддя Л.І. Селіщева