Єдиний унікальний номер 142/2329/14-ц
Номер провадження 2-во/142/3/25
У Х В А Л А

19 червня 2025 року смт. Піщанка

Піщанський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Гринишиної А.А.,

за участю

секретаря судового засідання Курасевич В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву позивача ОСОБА_1 про виправлення описки в рішенні Піщанського районного суду Вінницької області від 25 грудня 2014 року в цивільній справі № 142/2329/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

25 грудня 2014 року було постановлено заочне рішення в цивільній справі № 142/2329/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, яким постановлено шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 16.03.1984 року за актовим записом № 197 Кіровоградським районним відділом РАЦС м. Баку Азербайджанської РСР, розірвати. Після реєстрації розлучення залишити ОСОБА_1 прізвище ОСОБА_3 .

12 червня 2025 року позивачем ОСОБА_1 подано заяву про внесення виправлень в судове рішення, в якій вона просить виправити описку в рішенні Піщанського районного суду Вінницької області від 25 грудня 2014 року у справі №142/2329/14-ц, а саме замість « ОСОБА_3 » вказати « ОСОБА_4 », замість « ОСОБА_5 » вказати « ОСОБА_6 ».

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 12 червня 2025 року вказану заяву передано судді Гринишиній А.А.

Ухвалою судді Піщанського районного суду Вінницької області від 12 червня 2025 року заяву позивача ОСОБА_1 про виправлення описки в рішенні Піщанського районного суду Вінницької області від 25 грудня 2014 року в цивільній справі № 142/2329/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 09 годину 00 хвилин 19 червня 2025 року в залі судових засідань № 1 без повідомлення учасників справи.

Разом з тим ОСОБА_1 подала на адресу суду заяву, в якій зазначила, що вимоги заяви про виправлення описки підтримує, просить відновити її дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 ».

Відповідно до ч. 2 ст. 269 ЦПК України, питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Суд, розглянувши заяву про виправлення описки приходити до наступного висновку.

Встановлено, що заочним рішенням Піщанського районного суду Вінницької області від 25 грудня 2014 року в цивільній справі № 142/2329/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, постановлено позов задовольнити. Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 16.03.1984 року за актовим записом № 197 Кіровоградським районним відділом РАЦС м. Баку Азербайджанської РСР , розірвати. Після реєстрації розлучення залишити ОСОБА_1 прізвище ОСОБА_3 .

Заявник в заяві про виправлення описки просить суд виправити описку в рішенні Піщанського районного суду Вінницької області від 25 грудня 2014 року у справі №142/2329/14-ц, а саме замість « ОСОБА_3 » вказати « ОСОБА_4 », замість « ОСОБА_5 » вказати « ОСОБА_6 ».

Стаття 269 ЦПК України безпосередньо не розкриває, що слід розуміти під опискою. Проте з питань виправлення описки суд касаційної інстанції неодноразово давав висновки-роз`яснення у своїх рішеннях. Так, зокрема, в постанові Верховного Суду від 28.11.2024 у справі № 990/162/23 вказано, що норми процесуального законодавства передбачають можливість після ухвалення судового рішення у справі усунути в ньому помилки технічного (неюридичного) характеру - описки та очевидні арифметичні помилки.

У розумінні процесуального закону описка - це зроблена судом механічна граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках, одрук тощо). Не вважається опискою помилка, яка не викривляє зміст рішення, тобто неправильне розташування розділових знаків, неправильні відмінки слів, застосування росіянізмів та діалектизмів тощо.

Вирішуючи питання про виправлення описок (очевидних арифметичних помилок), допущених у судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст судового рішення незалежно від його юридичного значення чи зовнішнього оцінного сприйняття (розуміння). Суд лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи (наприклад, дати події, номера і дати документа, найменування сторін, прізвища, імені, по батькові особи, займаної посади тощо) або виправляє помилки, що мають технічний характер (тобто виникли при виготовленні тексту судового рішення), які водночас впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності. Отже, виправлення допущених у судовому рішенні описок, арифметичних чи технічних помилок допускається, якщо при цьому не зачіпається суть ухваленого судом рішення.

Як висновок, не будь-яка описка підлягає виправленню, тільки тому, що сторона цього бажає, а лише ті, які мають істотний характер, мають вплив на зміст судового рішення та його виконання.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що питання відновлення дошлюбного прізвища « ОСОБА_4 » було предметом вирішення суду під час ухвалення рішення 25 грудня 2014 року, суд, здійснюючи розгляд справи, ухвалив залишити за позивачкою прізвище « ОСОБА_3 ». Таким чином, зміна прізвища на « ОСОБА_4 » у цьому випадку не є виправленням описки, а зміною змісту судового рішення.

Крім того суд зазначає, що відповідно до ст. 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова; згідно зі ст. 1 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної», українська мова є єдиною державною (офіційною) мовою в Україні.

Відповідно до за ч. 1 ст. 14 Закону України «Про засади державної мовної політики» та ч. 1 ст. 12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судочинство та діловодство в судах України здійснюється українською мовою.

Згідно ст. 12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судочинство і діловодство в судах України проводяться державною мовою. Суди забезпечують рівність прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою. Суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право громадян на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють.

У рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 1999 року (справа N 10-рп/99) зазначено, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (ч. 5ст. 10 Конституції України).

Відповідно до ч. 4 ст. 95 ЦПК України, копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Таким чином, стосовно вимоги щодо назви органу реєстрації шлюбу як «Кіровоградським районним відділом РАЦС», суд зазначає, що у вказаному формулюванні дійсно могла мати місце описка, разом з тим заявником не надано належним чином завірений переклад «Свидетельства о заключении брака» з російської мови українською. Відтак, суд позбавлений можливості встановити точну назву органу реєстрації шлюбу українською мовою, що унеможливлює виправлення відповідної описки у судовому рішенні.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 12.03.2025 у справі № 910/19964/23, а також у постанові від 20.06.2019 у справі № 910/4473/17, де вказано, що документи, складені недержавною мовою, без перекладу українською, не вважаються належними доказами.

На підставі викладеного, керуючись ст. 269 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки в рішенні Піщанського районного суду Вінницької області від 25 грудня 2014 року у цивільній справі № 142/2329/14-ц, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства.

Суддя