ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5462/25 Справа № 932/429/24 Суддя у 1-й інстанції - Куцевол В. В. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів: Петешенкової М.Ю., Красвітної Т.П.,

за участю секретаря судового засідання Гвоздєва М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 05 лютого 2025 року про залишення позову без розгляду у складі судді Куцевола В.В. по справі №932/429/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення виплати аліментів,

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення виплати аліментів.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 05 лютого 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення виплати аліментів - залишено без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, посилаючись на повторну неявку позивача без поважної причини (а.с. 95,96).

Не погодившись з такою ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду у березні 2025 року апеляційну скаргу, уточнивши її у квітні 2025 року, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, обґрунтовуючи це тим, що 15 січня 2024 року вона разом із позовом подавала клопотання про розгляд справи у її відсутність та таке клопотання є у додатках до позову, на що суд першої інстанції уваги не звернув. Разом з цим зазначила, що, залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції позбавив її права на доступ до правосуддя та справедливий суд, в розумінні ЄСПЛ (а.с. 102-105, 118-121).

ОСОБА_2 своїм правом, передбаченим ст. 360 ЦПК України, не скористався та відзиву на апеляційну скаргу не подавав, але, в силу вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що обізнаність позивача про розгляд справи є безперечною, оскільки саме нею ініційовано позов, вона повідомлена про розгляд справи, що підтверджується конвертами, які повернулись до суду, однак у судові засідання, призначені на 18 грудня 2024 року та 05 лютого 2025 року не з`явилась. Позивач не повідомляла суд про неможливість явки у судове засідання, не клопотала про відкладення судового засідання, не зазначала про те, що змінила адресу місця свого мешкання, що є підставою вважати, що позивач повторно не з`явилась у судове засідання та не повідомила про причини неявки.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду, зважаючи на наступне.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин (частина третя статті 131 ЦПК України).

Частинами першою, другою статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, в тому числі з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частина п`ята статті 223 ЦПК України).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Обов`язковими умовами для застосування передбачених частиною п`ятою статті 223, пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України процесуальних наслідків неявки позивача у судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності.

Отже, правом на залишення позову без розгляду суд наділений у разі повторної неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його неявка перешкоджає розгляду справи.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду 11 березня 2020 року у справі № 761/8849/19 (провадження № 61-21428св19), від 22 вересня 2021 року у справі № 465/205/17 (провадження № 61-9536св21), від 28 жовтня 2021 року у справі № 465/6555/16-ц (провадження № 61-9020св21), від 18 січня 2023 року у справі № 947/15524/20 (провадження № 61-20943св21).

У справі, яка переглядається, встановлено, що 22 січня 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, пред`явленим до ОСОБА_2 , третя особа Перший Правобережний відділ державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Однса), на предмет стягнення пені за прострочення виплати аліментів.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та проведення судового засідання у справі призначено на 18 квітня 2024 року (а.с.22).

Судове засідання, призначене на 18 квітня 2023 року о 09.30 год. не відбулось з невідомих причин, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про таке судове засідання.

Однак, 02 травня 2024 року представник ОСОБА_2 , - адвокат Алістратова О.І. подала через систему Електронний суд відзив на позов ОСОБА_1 та, отримавши на свою адресу поштовим зв`язком (а.с.57,58) такий відзив на позов, позивач ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала суду відповідь на відзив на позов (а.с.63-68), вказавши свою поштову адресу, яка збігається із адресою, зазначеною у позові.

Колегія суддів наголошує, що такі дії позивача свідчать про той факт, що позивач не втратила інтересу до свого позову та його розгляду судом по суті спору, чого судом першої інстанції враховано не було.

Наступне судове засідання було призначено на 25 вересня 2024 року об 11 год, про що свідчить ухвала суду від 23 липня 2024 року (а.с.73). В матеріалах справи містяться лише судові повістки про виклик до суду, сформовані в системі документообігу суду Д-3, без належного підтвердження щодо обізнаності позивача ОСОБА_1 про дату та час судового засідання. Тому, секретарем судового засідання 25 вересня 2024 року та 06 листопада 2024 року, тобто, дати, на які призначався розгляд справи, сформовано довідки про те, що судове засідання, призначене на 25 вересня 2024 року об 11.00 год та на 06 листопада 2024 року о 10.30 год, не відбулись у зв`язку із неявкою усіх сторін в судове засідання (а.с.80,81,84).

06 листопада 2024 року секретарем судового засідання сформовано аналогічну судову повістку про виклик до суду в системі документообігу суду Д-3, в судове засідання, яке призначалось вже на 18 грудня 2024 року о 14.00 год (а.с.86), на що на адресу суду повернувся поштовий конверт з відміткою пошти про неотримання його ОСОБА_1 у зв`язку із закінчення строку його зберігання. Така ж ситуація відбулась із повідомленням ОСОБА_1 і про судове засідання, яке призначалось на 05 лютого 2025 року о 13.30 год (а.с.92,93).

Колегія суддів наголошує, що в матеріалах містяться лише судові повістки суду першої інстанції на вищевказані дати, як письмові технічні документи, складені секретарем судових засідань, та судові повістки сторонам, які вироблені в автоматизованій системі документообігу суду Д-3, однак докази, що ОСОБА_1 отримала такі повідомлення від суду та обізнана про дату та час судових засідань у справі, призначених щонайменше на 18 грудня 2024 року та 05 лютого 2025 року, в матеріалах справи відсутні, що свідчить про неналежне повідомлення позивача судом першої інстанції про призначення судових засідань судом на ці дати та час.

Тобто, докази отримання позивачем судової повістки у будь-який встановлений нормами ЦПК України спосіб відсутні.

Колегія суддів відзначає, що судом першої інстанції, всупереч вимог ст. 128,131 ЦПК України, не повідомлено позивача у всі встановлені процесуальним законом способи про дату та час судових засідань, тому суд першої інстанції передчасно залишив позов без розгляду на підставі пункту 3 частин першої статті 257 ЦПК України.

Крім того, колегія суддів приймає до уваги доводи скаржника про те, що нею разом із позовом подавалось клопотання до суду, про що зазначено у додатках до позову.

Так, до апеляційної скарги ОСОБА_1 надано таке клопотання, датоване 15 січня 2024 року, в якому вона просить розглядати справу без участі позивача (а.с.108), що також підтверджує її заінтересованість у розгляді справи по суті спору, що враховується колегією суддів та приймається до уваги.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про порушення судом першої інстанції норм процесуального права при розгляді даної справи, що призвело до постановлення помилкової ухвали, знайшли своє підтвердження, а у суду першої інстанції не було достатніх підстав для застосування п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, тому вона підлягає скасування на підставі ст. 379 ЦПК України з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 05 лютого 2025 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошені 11 червня 2025 року.

Повний текст постанови складено 17 червня 2025 року.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: М.Ю. Петешенкова

Т.П. Красвітна