Справа № 444/4818/24
Провадження № 2/444/1228/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2025 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Оприск З. Л.

секретар судового засідання Гнідець В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовква Львівської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (вулиця Симона Петлюри, будинок 30, м. Київ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором.

26 листопада 2024 року справу за даною позовною заявою прийнято до розгляду та відкрито у ній провадження.

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги наступним. 25 жовтня 2023 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем було укладено кредитний договір № 4082999. Цей Договір укладений у вигляді електронного документа. 27.06.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №27062024, у відповідності до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 27.06.2024 до Договору факторингу № 27062024 від 27.06.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 29700 грн. Всупереч умовам Договору позики, незважаючи на повідомлення, Відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до Відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. 22 листопада 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено договір позики № 76941964. Договір позики укладено в електронній формі. 14.06.2021 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників №22 від 11.04.2024 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 31275 грн. Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, Відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до Відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Просив стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (, місцезнаходження юридичної особи: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, реквізити ІВАN № НОМЕР_2 у АТ «ТАСкомбанк») суму заборгованості:

за Кредитним договором № 4082999 в розмірі 29 700,00 грн., з яких:

-5 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу;

-24 700,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.

за Договором позики № 76941964 в розмірі 31275,00 грн., з яких:

-9 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу;

-22 275,00 грн. - сума заборгованості за відсотками;

а також стягнути з відповідача судові витрати.

Представник відповідача подав відзив на позов, яким мотивував наступним. Сторона відповідача позовні вимоги не визнає, вважає позов не обґрунтованим та не доведеним належними та допустимими письмовими доказами. До позовної заяви позивачем не було надано жодного допустимого доказу, який би підтверджував перерахування відповідачу коштів як за Кредитним договором № 4082999 від 25.10.2023 року, так і за договором позики № 76941964 від 22.11.2023 року. У матеріалах справи відсутні документи, які передбачені ст.ст.22, 25 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ст.13 ЗУ «Про електронну комерцію», які підтверджують ініціювання переказу кредитних коштів на рахунок відповідачки, а також те, що такий переказ є завершеним. Як на підставу доказу заборгованості за кредитними договорами позивачем не надано виписки по рахунках позичальника. Правовідносини за вказаними кредитними договорами виникли значно пізніше ніж було укладено договір факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, у якому предмет договору не індивідуалізовано належним чином. Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агентство необхідних кредитів» здійснило передачу невизначених вимог, оскільки жодної вимоги щодо відповідача на момент укладення договору факторингу не існувало. Зазначив, що ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» не могло передати право вимоги за Договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №76941964 від 22.11.2023 року на у розмірі 31275,00 грн., з яких: 9 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 22 275,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Так, за умовами договору сума кредиту визначена у розмірі 9000 грн., строк кредиту - 30 днів, відсоткова ставка - 2,5% в день. То ж згідно простих арифметичних розрахунків сума відсотків у даному випадку могла б становити 6750 грн. (9000х2,5%)х30. Тож загальний розмір заборгованості не міг перевищувати суму 15750 грн. (9000+6750). Відсутні належні докази, що ТОВ «Лінеура Україна» було «Кредитодавцем» та мало право на видачу кредитних коштів відповідачу на умовах ЗУ «Про споживче кредитування» та відступати право вимоги на користь третіх осіб. Матеріали справи не містять доказів виконання обов`язку Товариством щодо повідомлення відповідача про відступлення права вимоги, як то визначено пунктом 5.1.3 договору. Позивачем ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не було надано жодного первинного документу, який би засвідчив, що кредитодавцем були перераховані грошові кошти відповідачу в розмірі, що передбачений договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4082999 від 25.10.2023, а відповідач ці кошти отримав. Просив відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості; Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 484,48 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 12 000 грн.; Розгляд справи проводити за відсутності відповідача та за відсутності адвоката.

Представник позивача подав відповідь на відзив, в якій вказав наступне. Позивачем доведено факт укладання вищевказаних договорів Відповідачем в електронній формі, тому позовні вимоги Позивача є законними та обгрунтованими, а Відповідач намагається уникнути виконання взятих на себе зобов`язань. Інформація про проведення успішних транзакцій зберігається безпосередньо у Кредитодавця, у зв`язку з чим, ТОВ «ФК «ЄАПБ» не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів, в тому числі які підтверджують факт перерахування кредитних коштів на рахунок Відповідача, оскільки такі документи є банківською таємницею, та відповідно до п.35 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», формуються, складаються та зберігаються в установі банку який видавав кредит, відповідно до чинного законодавства України відповідальною особою банку. ТОВ «ФК «ЄАПБ» повідомляє, що не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів. Крім того, позивач не має надати суду виписку з особового рахунку, оскільки Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затверджене постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 встановлює основні вимоги щодо організації бухгалтерського обліку в банках України, а Первісні кредитори, Позивач не є банком України, отже на них дія Положення не розповсюджується, виписки по особовим рахункам клієнтів не формуються. Зазначив, що перерахування коштів на платіжні карти Відповідача за укладеним договором було безпосередньо здійснено операторами онлайн-послуг платіжної інфраструктури, які не здійснюють операцій з готівковими грошима, а перекази коштів здійснюються виключно у безготівковій формі, видаткові касові ордери на суму переказу не складаються. Відсотки нараховано у відповідності до п.2.3, п. 4, п. 17, п.18 Договору та Правил, що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідачем при підписанні Договору Позики не було висловлено жодних заперечень або зауважень щодо умов та порядку нарахування відсотків, що свідчить про погодження ним всіх умов нарахування відсотків зазначеного договору. Звернув увагу суду, що судові витрати на професійну правничу допомогу на суму 12000,00 грн. є неспівмірними зі складністю цієї справи, не відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру. Також, на думку Позивача, вартість правової допомоги є значно завищено та не відповідає критеріям реальності наданих адвокатських послуг та розумності їх вартості. Повідомив, що в законодавстві України не передбачено обов`язку нового кредитора мати письмове підтвердження відправлення чи отримання боржником повідомлення про відступлення права вимоги. Вказав, що договір факторингу укладений між Первісним кредитором та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено у відповідності до вимог чинного законодавства України, яке діяло на момент укладання цього договору та ніяким чином не порушує права та законні інтереси Відповідача.

Позивач у судове засідання не прибув, однак представник позивача подав клопотання, у якому просив слухати справу без участі представника позивача по наявних у справі документах.

Відповідач в судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статей 11, 13, 14 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Цивільні права і обов`язки особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами, як це передбачено ст. 629 Цивільного кодексу України.

Судом встановлено, що 25 жовтня 2023 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем було укладено кредитний договір № 4082999. Цей Договір укладений у вигляді електронного документа. Згідно з п.1 Договору позики, за цим Договором Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти на погоджений строк, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю відсотки від суми позики, що підтверджується копією даного договору.

27.06.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №27062024, у відповідності до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників, що підтверджується копією даного договору.

Відповідно до Реєстру боржників від 27.06.2024 до Договору факторингу № 27062024 від 27.06.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» в такому вказано про право грошової вимоги до Відповідача в сумі 29700 грн., з яких: 5 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 24 700,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Судом встановлено, що 22 листопада 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено договір позики № 76941964. Договір позики укладено в електронній формі. У такому договорі сторони обумовили його умови щодо сплати відповідачем відсотків за користування кредитними коштами. Вказане підтверджується копією даного договору.

14.06.2021 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників, що підтверджується копією даного договору.

Відповідно до Реєстру боржників №22 від 11.04.2024 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 ТОВ «ФК «ЄАПБ» в такому вказано про право грошової вимоги до Відповідача в сумі 31275,00 грн., з яких: 9 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 22 275,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Інших належних та допустимих доказів, на підставі яких можна би було достовірно та однозначно встановити факт надання позичальникові грошових коштів за спірними договорами та розмір таких, суду не надано.

Таким чином, судом встановлено, що позивачем не надано первинних документів, оформлених відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», на підставі яких можна би було достовірно та однозначно встановити факт надання позичальникові грошових коштів та розмір таких.

Відповідач не визнає факту наявності в нього кредитної заборгованості за спірними договорами, описаної в позовній заяві.

Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України з урахуванням положень статей 526,527,530 ЦК України, кредитор має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором, що узгоджується з позицією викладеною в Постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року по справі №161/16891/15-ц.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

В той же час розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який відповідно повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку).

Такий висновок щодо оцінки односторонніх документів банку кореспондує висновку Великої Палати Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 та Верховного Суду України в постанові від 11.03.2015 р. № 6-16цс15.

Представник позивача зазначає, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» повідомляє, що не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів. Крім того, позивач не має надати суду виписку з особового рахунку, оскільки Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затверджене постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 встановлює основні вимоги щодо організації бухгалтерського обліку в банках України, а Первісні кредитори, Позивач не є банком України, отже на них дія Положення не розповсюджується, виписки по особовим рахункам клієнтів не формуються. Зазначив, що перерахування коштів на платіжні карти Відповідача за укладеним договором було безпосередньо здійснено операторами онлайн-послуг платіжної інфраструктури, які не здійснюють операцій з готівковими грошима, а перекази коштів здійснюються виключно у безготівковій формі, видаткові касові ордери на суму переказу не складаються.

Разом з тим, позивач не клопотав про витребування первинних документів, оформлених відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», а також виписок з банківських рахунків відповідача.

Відповідно до ч.7 ст.81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, позивачем не доведено достатніми належними та допустимими доказами, зокрема первинними документами, оформленими відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених Кредитним договором № 4082999 та Договором позики № 76941964.

Окрім цього, суд звертає увагу, що договір позики № 76941964 був укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем 22 листопада 2023 року, а Договір факторингу № 14/06/21, за яким, як зазначає позивач, було відступлено право вимоги за договором позики № 76941964, було укладено ще 14.06.2021 року.

Однак, за змістом статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Згідно зі статтею 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Тлумачення наведених норм свідчить, що права вимоги (майнові права) можуть бути відступлені (продані) лише за існуючим зобов`язанням; первісний кредитор може відступити (продати) тільки ті права вимоги (майнові права), які дійсно існують та йому належать; відступлення (продаж) прав вимоги (майнових прав) здійснюється виключно в межах того обсягу прав, який має в такому зобов`язанні кредитор.

Тобто відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору (висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі № 752/8842/14-ц, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.01.2019 у справі № 909/1411/13, від 13.10.2021 у справі № 910/11177/20).

Законодавцем передбачено можливість відступлення первісним кредитором новому кредитору як повного обсягу прав та обов`язків, належних йому на момент відступлення (універсальне правонаступництво), так і можливість відступлення прав лише у певній частині, що обумовлюється сторонами в договорі відступлення права вимоги (сингулярне правонаступництво). Оцінюючи обсяг переданих прав, суд враховує загальновизнаний принцип приватного права "ніхто не може передати більше прав, ніж має сам".

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постановах від 16.10.2018 у справі №914/2567/17, від 04.12.2018 у справі №31/160(29/170(6/77-5/100), від 04.06.2020 у справі №910/1755/19.

При цьому відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 04 червня 2020 року у справі № 910/1755/19, у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. Виходячи із загальних правил та положень ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять всі права первісного кредитора. Обсяг цих прав та умови їх переходу визначаються на момент переходу цих прав до нового кредитора. Тобто новий кредитор отримує право вимагати виконання зобов`язання в обсязі, що існував на момент підписання договору цесії (відступлення права вимоги).

При цьому, чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі №914/868/17, від 18 жовтня 2018 року у справі №910/11965/16.

За таких обставин, враховуючи те, що позивачем не доведено достатніми належними та допустимими доказами надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених Кредитним договором № 4082999 та Договором позики № 76941964, в задоволенні позовних вимог потрібно відмовити повністю.

Відповідачем у зв`язку із розглядом даної справи було здійснено судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 484,48 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 12 000,00 грн., що підтверджується копією розрахунку суми гонорару за надану правову допомогу, актом № 444/4818/24 виконаних робіт відповідно до Договору про надання правової допомоги від 15.05.2025 року та квитанцією № 250515-1 від 15.05.2025 року.

Судом встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) (в даному випадку 10 годин відповідно до розрахунку суми гонорару за надану правову допомогу та акту № 444/4818/24 виконаних робіт відповідно до Договору про надання правової допомоги від 15.05.2025 року), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт (в даному випадку консультації, ознайомлення з матеріалами справи та їх правовий аналіз, підготовка та подача заяви про перегляд заочного рішення, роз`яснення клієнту норм законодавства у спорі, узгодження правової позиції, складання та подача відзиву на позовну заяву), ціною позову (60975,00 грн.) та (або) значенням справи для сторони.

За таких обставин, враховуючи те, що згідно ст. 141, 142 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому із позивача в користь відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 484,48 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 12 000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 23, 141, 247, 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 207, 626, 628, 526, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (вулиця Симона Петлюри, будинок 30, м. Київ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості в повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (код , місцезнаходження юридичної особи: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, реквізити ІВАN № НОМЕР_2 у АТ «ТАСкомбанк») в користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 484,48 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 12 000,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий Оприск З. Л.