Справа № 453/385/25
№ провадження 2/453/346/25
РІШЕННЯ

І м е н е м У к р а ї н и

(заочне)

12 червня 2025 року Сколівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Ясінського Ю.Є.,

за участю секретаря судового засідання Гринюк Л.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сколе Львівської області в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

11 березня 2025 року представник ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Москаленко Маргарита Станіславівна (далі ТзОВ «ФК «ЄАПБ») звернувся з позовною заявою до ОСОБА_1 з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2239408 від 05 квітня 2024 року в розмірі 31005 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує невиконанням відповідачем належним чином взятих на себе зобов`язань, визначених вищевказаним договором. Посилається на те, що 05 квітня 2024 року між ТзОВ «Фінансова компанія «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2239408. 28 квітня 2024 року між ТзОВ «Фінансова компанія «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» та ТзОВ «ФК «ЄАПБ» укладений договір факторингу № 2239408, відповідно до умов якого ТзОВ «Фінансова компанія «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» передає (відступає) ТзОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТзОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТзОВ «Фінансова компанія «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» права вимоги до боржників, вказаних в реєстрах боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 28 квітня 2024 року до Договору факторингу № 2239408 від 28 серпня 2024року ТзОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 31005 грн. Вказує, що з моменту отримання права вимоги до відповідача, всупереч умовам договорів, відповідач не виконав своїх зобов`язань. Зазначає, що жодних платежів по погашенню існуючої заборгованості ні на рахунки ТзОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки ТзОВ «Фінансова компанія «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» відповідач не здійснював. Як наслідок зазначає, що відповідач має непогашену заборгованість перед ТзОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним Договором № 2239408 від 05 квітня 2024 в розмірі 31005 грн., з яких: 9000 грн. заборгованості за основною сумою боргу; 20925 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом, 1080 грн. заборгованості за комісією за надання кредиту.

Ухвалою судді від 02 квітня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у справі, розгляд справи призначено на 12 червня 2025 року.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, у поданому позові зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи, слухання справи просить здійснювати без його участі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Частиною 1 ст. 279 ЦПК України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше (ч.5 ст. 279 ЦПК України).

Вказана вимога ЦПК України роз`яснена судом учасникам справи в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Перевіривши зібрані докази, постановляючи рішення, суд позовні вимоги задовольняє з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05 квітня 2024 року між ТзОВ «Фінансова компанія «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №2239408 за умовами якого кредитодавець надав позичальнику кредит у розмірі 9000 грн., а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом.

Факт укладання вищевказаного договору та отримання суми кредиту не спростовано відповідачем ОСОБА_1 .

28 серпня 2024 року між ТзОВ «Фінансова компанія «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» та ТзОВ «ФК «ЄАПБ» укладений договір факторингу № 2239408, відповідно до умов якого ТзОВ «Фінансова компанія «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» передає (відступає) ТзОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТзОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТзОВ «Фінансова компанія «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» права вимоги до боржників, вказаних в реєстрах боржників.

Відповідно до Реєстру боржників від 05 квітня 2024 року до Договору факторингу № 2239408 від 28 серпня 2024 року, ТзОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 31005 грн., з яких: 9000 грн. заборгованості за основною сумою боргу; 20925 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом, 1080 грн. заборгованості за комісією за надання кредиту.

У порушення норм закону та умов договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував.

Встановлено, що з моменту отримання права вимоги до ОСОБА_1 , а саме з 28 серпня 2024 року позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій.

Як наслідок зазначає, що ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТзОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним Договором № 2239408 від 05.04.2024 в розмірі 31005 грн., з яких: 9000 грн. заборгованості за основною сумою боргу; 20925 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом, 1080 грн. заборгованості за комісією за надання кредиту.

Відповідно до ч.1ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до положень ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Згідно з ст.ст. 76,77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо стягнення заборгованості за кредитними договорами, який повинен виконуватися, виходячи зі змісту норм матеріального права та з урахуванням умов і змісту самих договорів.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до положень ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч.1ст. 638 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.2 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Згідно правил ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов?язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що всупереч умов кредитного договору, відповідач не виконав своїх зобов`язань та не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попереднього кредитора.

Позивач на підставі долучених доказів довів, що до нього перейшли права первісних кредиторів у зобов`язаннях, які відповідач не виконав належним чином.

Надані Позивачем докази суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості.

В свою чергу Відповідачем не надано в судове засідання доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі.

Беручи до уваги те, що Відповідач належним чином не виконав умови кредитного договору, у зв`язку з чим вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ФК«ЄАПБ» заборгованості за кредитним договором № 2239408 від 05 квітня 2024 року в розмірі 31005 грн., з яких: 9000 грн. заборгованості за основною сумою боргу; 20925 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом, 1080 грн. заборгованості за комісією за надання кредиту.

Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За змістом ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно платіжної інструкції №100105 від 21 лютого 2025 позивачем було сплачено 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок судового збору.

По справі позивачем заявлено вимогу з ціною позову в розмірі 31005 грн., котра була задоволена в повному обсязі, а тому у зв`язку із задоволенням позову на користь позивача підлягає стягненню з відповідача судовий збір у розмірі 3028 грн. 00 коп.

З цих підстав, керуючись статтями 12, 13, 76-81, 133, 141, 223, 247, 258, 259, 264, 265, 268, 280-284, 352,354 ЦПК України, Суд,

ухвалив:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором №2239408 в розмірі 31005 (тридцять одну тисячу п`ять ) грн. за надання кредиту.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір в сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про його перегляд чи апеляційної скарги на таке рішення, якщо заяву про перегляд заочного рішення чи апеляційну скаргу не було подано.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається безпосередньо до Сколівського районного суду Львівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»( місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, код у ).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,(місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ).

Суддя Ю.Є. Ясінський