Справа № 286/676/25
У Х В А Л А

20.06.2025 м. Овруч

Суддя Овруцького районного суду Житомирської області Гришковець А.Л., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

17 червня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, в якій просить вжити заходів забезпечення позову та накласти арешт на усе майно, що належить ОСОБА_2 , зокрема: житловий будинок та земельну ділянку, кадастровий номер :01:003:0063, що розташовані по АДРЕСА_1 , а також грошові кошти відповідача, які перебувають у банківських установах у межах зобов`язання, посилаючись на те, що в провадженні Овруцького районного суду Житомирської області перебуває цивільна справа №286/676/25 за її позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та розподіл майна подружжя. Предметом спору є визнання нерухомого майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя та поділ майна в натурі. Станом на 16 червня 2025 року справа судом не розглянута та перебуває у провадженні суду. При цьому вказала, що існує реальна загроза відчуження, дарування, обміну або іншим чином розпорядження відповідачем майном, що є предметом спору, а тому невжиття заходів по забезпеченню позову може істотно ускладнити, унеможливити виконання рішення суду, ефективний захист, поновлення оспорюваних прав та інтересів, за захистом яких вона звернулася до суду.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України).

Єдиною підставою для забезпечення позову за змістом ч.1 ст.151 ЦПК України та у відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви.

Так, згідно частини першої статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Поряд з тим, з огляду на предмет спору ОСОБА_1 ніяким чином не обгрунтовано необхідність застосування арешту грошових коштів відповідача, відсутні пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Крім того, ч. 6 ст. 151 ЦПК України передбачено, що до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви про забезпечення позову, яка подана фізичною особою, розмір судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2025 року встановлено в розмірі 3028 гривень, тобто розмір судового збору за подання до суду заяви про забезпечення позову становить 605 грн. 60 коп..

Однак, до заяви про забезпечення позову заявником не додано квитанції про сплату судового збору чи документів, які свідчили б про звільнення її від сплати судового збору.

В ч. 10 ст. 153 ЦПК України законодавець закріпив, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

За наведених обставин та визначеного правового врегулювання заява про забезпечення позову підлягає поверненню заявнику, як така, що подана без додержання вимог статті 151 ЦПК України.

Керуючись ч.10 ст.153 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявникові.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя А. Л. Гришковець