Справа № 589/681/25
Провадження № 2/589/1241/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року м. Шостка

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі

головуючого судді Сидорчука О.М.,

з участю:

секретаря судового засідання Лінок М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шосткинської міської ради Сумської області про визнання права власності в порядку за набувальною давністю,

ВСТАНОВИВ:

11 лютого 2025 року до суду надійшов вищевказаний позов з вимогою про визнання за позивачем права власності за набувальною давністю на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 .

В обґрунтуванні позову ОСОБА_1 вказує, що 21.08.2013 придбала будинок у ОСОБА_2 , який не оформив право власності в порядку спадкування за законом на частину будинку після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , він написав розписку про отримання грошей, передав позивачу оригінал витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, інші документи на будинок залишив у себе для належного оформлення частки будинки після смерті матері, однак згодом помер, не виконавши всіх необхідних дій.

Ухвалою суду від 11.02.2025 відкрито провадження та справа призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача надав до суду заяву в якій просить розглядати справу за його відсутності, позов підтримує.

Представник відповідача просить розглядати справу за його відсутності, покладається на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи таке.

Згідно копії розписки ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 гроші в сумі 2000 гривень за будинок, розташований в АДРЕСА_1 .

Згідно копії про реєстрацію права власності на нерухоме майно власниками будинку за адресою: АДРЕСА_1 вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Як вбачається з копії довідки про смерть помер ОСОБА_2 08.06.2014, відповідний запис № 11. З листа старости від 12.12.2024 № 296 вбачається, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 10 від 05.09.2011, спадщину після її смерті прийняв ОСОБА_2 .

Згідно довідки від 12.12.2024 у будинку АДРЕСА_1 з вересня 2013 року безперервно проживає ОСОБА_1 .

Технічним паспортом № 638/2025-П, виданим на ОСОБА_1 , визначено склад та опис майна за адресою : АДРЕСА_1 (а.с. 13-33).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у позивача відсутні будь-які правовстановлюючі документи на вищевказане майно, тобто позивач заволодів майном (будинком) в силу факту. Водночас, обставини заволодіння нерухомим майном вказують на добросовісність дій позивача.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод закріплює право кожного на мирне володіння своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Таким чином, граничний час, з якого потрібно починати відлік набувальної давності на чуже майно, 01 січня 2001 року. На день звернення до суду з даним позовом (11.02.2025) умови, викладені у ч. 1 ст. 334 та п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, позивачем дотримано.

Згідно рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) від 1 грудня 2004 року № 18-рп/2004 поняття охоронюваний законом інтерес, що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК України, а також з вищевказаної частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Враховуючи те, що позивач добросовісно, з вересня 2013 року заволоділа майном - житловим будинком, понад одинадцять років відкрито, безперервно ним володіє, осіб, які б заявили свої права на це майно не встановлено, за нею може бути визнано право власності на це нерухоме майно за набувальною давністю згідно ч. 1 ст. 344 ЦК України.

Зважаючи на викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, законними і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 2, 263 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності в порядку набувальної давності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 , загальною площею 75,6 кв.м., житловою площею 36 кв.м., який складається з коридору площею 6,5 кв.м. санвузлу площею 7,6 кв.м., кухні площею 26,5 кв.м., житлової кімнати площею 17,1 кв.м., і житлової кімнати площею 17,9 кв.м.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду.

Суддя О.М. Сидорчук