Справа №150/186/25
Провадження по справі №2/150/118/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2025 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої: судді Цимбалюк Л.П.,

при секретарі Савковій С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

До Чернівецького районного суду Вінницької області звернулася ОСОБА_1 з вище зазначеним позовом, в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів із 600 гривень, що стягуються на підставі рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 14.03.2016 для утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, посилаючись на те, що на сьогоднішній день сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання дитини.

Представником позивача адвокатом Зубань О.О., який діє на підставі договору про надання правничої допомоги від 11.02.2025 (а.с. 17) скориставшись своїм правом, передбаченим ч.3 ст.211 ЦПК України, до суду подано письмову заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність його довірителя ОСОБА_1 . Вимоги свого довірителя, зазначені в позовній заяві, підтримує та просить їх задоволити.

Представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки (ч.1 ст.64 ЦПК України).

Відповідачем до суду подано заяву, в якій зазначається, що ОСОБА_2 підтверджує свій намір добровільно сплачувати аліменти на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у сумі 5000 гривень щомісяця. Зазначається, що відповідач фінансово допомагає дитині без урахування суми аліментів і в майбутньому зобов'язується це робити.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи суд відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України не вбачає підстав для здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши та оцінивши в сукупності матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 з огляду на таке.

Згідно ст., ст.4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Суд, відповідно до ст. ст.81, 13, ч.5 ст.263 ЦПК України розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Положення ст.4 ЦПК України, ст.15 ЦК Україні, а також положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантують кожній особі право на захист її порушених, оспорюваних чи невизнаних прав а також охоронюваних законом інтересів судом.

Згідно із частиною 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов`язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині надання доказів на підтвердження позовних вимог.

Між сторонами виникли правовідносини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України.

З матеріалів справи судом встановлено, що від спільного подружнього життя у сторін є неповнолітня донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 14.01.2009 року виконкомом Вила - Ярузької сільської ради Чернівецького району Вінницької області, актовий запис №01 (а.с. 10).

Згідно рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 14.03.2016 у справі №150/859/15-ц ухвалено стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця с. Українське Іванівського району Херсонської області на користь ОСОБА_1 аліменти для утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 600 (шістсот) гривень з індексацією відповідно до закону, починаючи з 12.11.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 15-16).

ОСОБА_1 просить змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 14.03.2016 в розмірі 600 гривень щомісячно, та визначити стягувати аліменти для утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, посилаючись на те, що розмір аліментів, які стягуються відповідно до вище вказаного рішення суду, є недостатнім для матеріального утримання дитини та належного забезпечення усіма необхідними для її розвитку речами, а також продуктами харчування.

Згідно рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 14.03.2016 за вибором позивача було визначено спосіб виконання батьком ОСОБА_2 обов`язку утримувати дитину стягування аліментів для утримання неповнолітньої доньки у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.3 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України (із змінами, внесеними згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року №2037-VІІІ) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Дана норма однаково застосовується до всіх платників аліментів, незалежно від правових підстав їх праці (робота за трудовим договором, відповідно до вимог КЗпП, робота за контрактом за кордоном тощо).

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» від 19.11.2024, №4059-IX затверджено з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема, дітей віком до 6 років - 2563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень.

Частиною 2 статті 182 СК України передбачено мінімальний розмір аліментів на одну дитину відповідного віку, у той час як максимальний розмір аліментів закон не встановлює. Останній визначається судом у кожному конкретному випадку, враховуючи як потреби самої дитини, так і можливості платника аліментів - матері або батька дитини.

Постанова Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" орієнтує суди на те, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. "Про виконавче провадження" максимальний розмір аліментів не повинен перевищувати в цілому 50 відсотків заробітної плати цієї особи (абзац 4 п. 17).

На підставі рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 14.03.2016 у справі №150/859/15-ц (провадження по справі №2/150/8/16) із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 600 (шістсот) гривень щомісячно, тобто розмір аліментів, які сплачуються ОСОБА_2 для утримання неповнолітньої доньки є меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України (із змінами, внесеними згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року №2037-VІІІ).

Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України (із змінами, внесеними згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року №2037-VІІІ) встановлено, що за рішенням суду кошти для утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Як свідчить правова позиція Верховного Суду України у справі за №143 цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст., ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки) (постанова Верховного суду України №6-143 ЦС13 від 05.02.2014 року).

З врахуванням роз`яснень, що містить Постанова Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд відповідно до ст., ст.181, 192 СК України вважає належними та достатніми підставами для зміни розміру аліментів, які зобов`язаний сплачувати ОСОБА_2 для утримання неповнолітньої доньки.

Головним управлінням ДПС у Вінницькій області на виконання ухвали Чернівецького районного суду Вінницької області від 30.05.2025 щодо витребування доказів, надано відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за період з січня 2016 року по квітень 2025 року, з яких вбачається, що відповідачем ОСОБА_2 , з вересня 2023 по квітень 2025 року отримувалися виплати як військовослужбовцю.

Факт перебування відповідача на військовій службі під час мобілізації на особливий період, зокрема у військовій частині НОМЕР_2 , підтверджено довідкою військової частини НОМЕР_2 від 08.03.2025 №505, наданої суду відповідачем ОСОБА_2 . Окрім того, проходження відповідачем ОСОБА_2 військової служби під час мобілізації на особливий період підтверджується в наданою ним копією військового квитка серії НОМЕР_3 .

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України належним чином доведено обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог щодо збільшення розміру стягуваних аліментів.

Відповідач в поданій через канцелярію суду заяві підтверджує свій намір добровільно сплачувати аліменти на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у сумі 5000 гривень щомісяця. Зазначає, що він фінансово допомагає дитині без урахування суми аліментів і в майбутньому зобов'язується це робити.

З огляду на вище зазначену позицію відповідача судом зазначається наступне.

Аліменти на утримання дитини це форма участі батька або матері, що проживає окремо від дитини, в її утриманні, яка сплачується в грошовій формі на періодичній основі.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст.180 СК України).

Аліменти на утримання дитини можуть сплачуватись: за ініціативою платника на підставі його добровільної заяви; на підставі договору, укладеного батьками за взаємною згодою; на підставі рішення суду за позовом одержувача аліментів.

Один із батьків може подати заяву за місцем роботи, місцем виплати пенсії, стипендії про відрахування аліментів на дитину з його заробітної плати, пенсії, стипендії у розмірі та на строк, які визначені у цій заяві (ч.1 ст.187 СК України).

Однак, при цьому одержувач аліментів не обмежений у праві звернення до суду із позовом про стягнення аліментів.

Якщо батьки не дійшли згоди щодо виплати аліментів, зацікавлена особа може звернутись до суду за їх стягненням (ч. 3 ст. 181 СК України).

Як свідчать матеріали справи, відповідачем не подавалась заява за місцем роботи (служби) про відрахування аліментів на дитину із його заробітної плати у відповідному розмірі. Фінансова допомога відповідача дитині, про яку ідеться в його заяві, лише підтверджує волевиявлення ОСОБА_2 в такій дії, розпорядженні належними йому коштами на власний розсуд та в разі якщо такий факт відповідає дійсності, лише є свідченням належного та свідомого виконання ним своїх обовязків, встановлених чинним законодавством, що утримання неповнолітньої дитини.

Поряд із цим суд акцентує увагу на тому, що відповідачем ОСОБА_2 не зазначається про визнання ним , чи то оспорювання позовних вимог ОСОБА_1 , його заява не містить чіткої позиції щодо вимог позивача про зміну розміру аліментів.

Враховуючи в сукупності всі обставини справи, беручи до уваги докази, які одержані у встановленому законом порядку, суд в силу статей 181, 192 СК України та виходячи з розміру прожиткового мінімуму, затвердженого статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» 19.11.2024, №4059-IX, для дітей віком до 6 років та дітей віком від 6 до 18 років, приходить до висновку про зміну розміру стягуваних аліментів із 400 гривень на 1/4 частину усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

При винесенні рішення, суд керується статтею 13 ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

ОСОБА_1 у відповідності до положень вище зазначеного Закону звільнена від сплати судового збору за вимогою щодо зміни розміру аліментів на неповнолітню дитину, тому відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір, від сплати якого звільнено позивача.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допустити рішення щодо стягнення аліментів до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць.

На підставі ст., ст. 180, 181, 182, 192 Сімейного кодексу України, керуючись ст., ст.10, 11, 81, 141, 206 ч.4, 263 - 265, 274, 279, п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Змінити розмір аліментів, що стягуються із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із 600 (шістсот) гривень, на 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць.

Виконавчий лист, виданий Чернівецьким районним судом Вінницької області по справі №150/859/15-ц, щодо стягнення аліментів із ОСОБА_2 , - відкликати.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір, від сплати якого при зверненні із позовом звільнено позивача ОСОБА_1 , у розмірі 1211 (однієї тисячі двохсот одинадцяти) гривень 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Згідно вимог ст.265 ч.5 п.4 ЦПК України реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації АДРЕСА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб НОМЕР_4 ).

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації згідно відомостей ЄДДР АДРЕСА_2 , фактична і поштова адреса - АДРЕСА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб НОМЕР_5 ).

СУДДЯ: Л.П. ЦИМБАЛЮК