Справа № 522/6839/25
Провадження № 2-н/522/373/25
УХВАЛА

24 червня 2025 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Федчишена Т. Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого за заявою Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Порто-Франківський» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

ВСТАНОВИЛА:

Судовим наказом Приморського районного суду м. Одеси від 07 травня 2025 року у справі 522/6839/25 стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Порто-Франківський» заборгованість за житлово комунальні послуги у розмірі 4 610,06 грн. Вирішено питання про судовий збір.

15.06.2025 ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Субботіна Л. В., через підсистему «Електронний суд» подано заяву про скасування вищевказаного судового наказу.

В обгрунтування заяви указує, що про наявність судового наказу йому стало відомо 13.06.2025 з додатку Дія. Зазначає, що вимоги стягувача є неправомірними, він не має заборгованості за житлово-комунальні послуги, які надавалися за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки не є власником цього нерухомого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що подана заява про скасування судового наказу підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23 грудня 2012 року наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право та при цьому закон не зобов`язує перевіряти наявні матеріали справи, то відповідна заява боржника є єдиною підставою для скасування судового наказу.

Оскільки ОСОБА_1 заперечує проти вимог стягувача, відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України, виданий судом наказ підлягає скасуванню.

У заяві про скасування судового наказу ОСОБА_1 також просить стягнути з Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Порто-Франківський» на його користь сплачений ним за подання заяви про скасування судового наказу судовий збір у розмірі 151, 40 грн.

Розглянувши заяву, суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні в цій частині з огляду на таке.

Частиною 2 статті 19 ЦПК України унормовано, що цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказного провадження, окремого провадження та позовного провадження (загального або спрощеного).

За змістом статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу. Судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований в порядку, передбаченому цим розділом (ст. 167 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Аналіз наведених приписів процесуального законодавства свідчить, що наказне провадження є безспірним, тобто, в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер. Заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право і сам факт подання заяви боржником є достатньою підставою для скасування судового наказу, так як закон не зобов`язує суд на цій стадії перевіряти обґрунтованість заперечень боржника. Зазначені у заяві про скасування судового наказу доводи боржника можуть бути перевірені судом лише під час розгляду справи в порядку позовного провадження.

Отже, розгляд заяви про скасування судового наказу не є розглядом спору по суті, а лише свідчить про наявність спору, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження, і відповідно приписами розділу ІІ ЦПК України не передбачено розподілу будь-яких судових витрат за результатами розгляду такої заяви. Як визначено ч. 3 ст. 171 ЦПК України в ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує лише питання про поворот виконання судового наказу.

Приписи статті 141 ЦПК України регулюють питання розподілу судових витрат між сторонами спору в залежності від результатів розгляду справи по суті, а відтак, в даному випадку, не підлягають застосуванню. Судові витрати, які понесені учасниками під час наказного провадження в подальшому можуть бути враховані та розподілені за результатами розгляду даного спору в порядку позовного провадження.

За таких обставин, виходячи з того, що Цивільним процесуальним кодексом України не передбачено розподілу судових витрат за результатами розгляду заяви про скасування судового наказу, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви боржника про стягнення із заявника судових витрат.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 259, 260 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого Приморським районним судом м. Одеси 07 траввня 2025 року у справі № 522/6839/25 за заявою Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Порто-Франківський» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги задовольнити.

Скасувати судовий наказ, виданий Приморським районним судом м. Одеси 07 травня 2025 року про стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Порто-Франківський» (, адреса: 65023, м. Одеса, вул. Кіри Муратової, 5) заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 4 610,06 грн та витрат по сплаті судового збору у розмірі 302,80 грн.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення судових витрат - відмовити.

Роз`яснити заявнику (стягувачу) право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку позовного провадження.

Учасники можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://pm.od.court.gov.ua/sud1522/.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Тетяна ФЕДЧИШЕНА