Справа № 134/1896/24
Провадження № 22-ц/801/1459/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Швець Л. В.
Доповідач:Сопрун В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2025 рокуСправа № 134/1896/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого Сопруна В.В.,

суддів Берегового О.Ю., Сала Т.Б.,

за участю секретаря судового засідання Пантелеймонової А.І.,

за участю сторін: представника позивача ОСОБА_1 адвоката Корнійчука С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу №134/1896/24 за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Чабанюк А.Я.» про розірвання договору оренди землі,

за апеляційною скаргою Фермерського господарства «Чабанюк А.Я.» на ухвалу Крижопільського районного суду Вінницької області від 05 травня 2025 року про призначення експертизи, яку постановила суддя Швець Л.В. в Крижопільськомурайонному суді Вінницької області, повний текст складено 06 травня 2025 року,

в с т а н о в и в :

В провадженні місцевого суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Чабанюк А.Я.» про розірвання договору оренди землі.

Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 28 жовтня 2024 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено підготовче судове засідання.

Представник позивача подав письмове клопотання про призначення технічної експертизи документів на вирішення якої поставити питання:

1. Чи виготовлені рукописні тексти у той час, яким датовані документи Видаткові касові ордера від 16.11.2021 року, 11.12.2022 року, 18.09.2023 року?

2. У який період часу були виконані рукописні тексти у наданих документах Видаткових касових ордерах від 16.11.2021 року, 11.12.2022 року, 18.09.2023 року?

3. Чи в один період часу були виконані рукописні тексти та підписи в графі «Підпис одержувача» у наданих документах - Видаткові касові ордера від 16.11.2021 року, 11.12.2022 року, 18.09.2023 року?

Представник відповідача подав письмове клопотання про проведення почеркознавчої експертизи, на вирішення якої поставити наступні питання:

1. «Чи виконано підпис у графі видаткового касового ордеру від 16.11.2021 року «Підпис одержувача» ОСОБА_1 чи іншою особою?»

2. «Чи виконано рукописний текст у графі видаткового касового ордеру від 16.11.2021 року «Одержав» ОСОБА_1 чи іншою особою?» 3. «Чи виконано рукописний текст у графі видаткового касового ордеру від 16.11.2021 року «За» ОСОБА_1 чи іншою особою?»

4. «Чи виконано підпис у графі видаткового касового ордеру від 11 грудня 2022 року «Підпис одержувача» ОСОБА_1 чи іншою особою?»

5. «Чи виконано рукописний текст у графі видаткового касового ордеру від 11 грудня 2022 року «Одержав» ОСОБА_1 чи іншою особою?»

6. «Чи виконано рукописний текст у графі видаткового касового ордеру від 11 грудня 2022 року «За» ОСОБА_1 чи іншою особою?»

7. «Чи виконано підпис у графі видаткового касового ордеру від 18 вересня 2023 року «Підпис одержувача» ОСОБА_1 чи іншою особою?»

8. «Чи виконано рукописний текст у графі видаткового касового ордеру від 18 вересня 2023 року «Одержав» ОСОБА_1 чи іншою особою?»

9. «Чи виконано рукописний текст у графі видаткового касового ордеру від 18 вересня 2023 року «За» ОСОБА_1 чи іншою особою?

10. «Чи виконаний підпис у пункту Відомостях на видачу пшениці за 2023 рік, «Підпис » від імені ОСОБА_1 , тією особою, від імені якої він зазначений - ОСОБА_1 чи іншою особою?"

Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 05 травня 2025 року клопотання представника позивачки - адвоката Корнійчука С.А. та представника відповідача адвоката Купрія О.М. про призначення у справі комплексної судово-почеркознавчої та судово-технічної експертизи, задоволено.

Призначено у справі комплексну судово-почеркознавчу та судово-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено питання:

1. Чи виготовлені рукописні тексти у той час, яким датовані документи Видаткові касові ордера від 16.11.2021 року, 11.12.2022 року, 18.09.2023 року?

2. У який період часу були виконані рукописні тексти у наданих документах Видаткових касових ордерах від 16.11.2021 року, 11.12.2022 року, 18.09.2023 року?

3. Чи в один період часу були виконані рукописні тексти та підписи в графі «Підпис одержувача» у наданих документах - Видаткові касові ордера від 16.11.2021 року, 11.12.2022 року, 18.09.2023 року?

4. Чи виконано підпис у графі видаткового касового ордеру від 16.11.2021 року «Підпис одержувача» ОСОБА_1 чи іншою особою?

5. Чи виконано рукописний текст у графі видаткового касового ордеру від 16.11.2021 року «Одержав» ОСОБА_1 чи іншою особою?

6. Чи виконано рукописний текст у графі видаткового касового ордеру від 16.11.2021 року «За» ОСОБА_1 чи іншою особою?

7. Чи виконано підпис у графі видаткового касового ордеру від 11 грудня 2022 року «Підпис одержувача» ОСОБА_1 чи іншою особою?

8. «Чи виконано рукописний текст у графі видаткового касового ордеру від 11 грудня 2022 року «Одержав» ОСОБА_1 чи іншою особою?

9. Чи виконано рукописний текст у графі видаткового касового ордеру від 11 грудня 2022 року «За» ОСОБА_1 чи іншою особою?

10. Чи виконано підпис у графі видаткового касового ордеру від 18 вересня 2023 року «Підпис одержувача» ОСОБА_1 чи іншою особою?

11. Чи виконано рукописний текст у графі видаткового касового ордеру від 18 вересня 2023 року «Одержав» ОСОБА_1 чи іншою особою?

12. Чи виконано рукописний текст у графі видаткового касового ордеру від 18 вересня 2023 року «За» ОСОБА_1 чи іншою особою?

13. Чи виконаний підпис у пункту Відомостях на видачу пшениці за 2023 рік, «Підпис » від імені ОСОБА_1 , тією особою, від імені якої він зазначений - ОСОБА_1 чи іншою особою?

Проведення експертизи доручено експертам Київського відділення Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса», попереджено експертів про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України.

Витрати на проведення судово-технічної експертизу покладено на позивачку, витрати на проведення судово-почеркознавчої експертизи покладено на відповідача.

Для проведення експертизи надано матеріали даної цивільної справи № 134/1896/24, в яких мається експериментальні зразки підпису ОСОБА_1 на 12 аркушах та вільні зразки підпису та почерку ОСОБА_1 , які містяться в документах: видаткові касові ордери від 16 листопада 2021 року, 11 грудня 2022 року, 18 вересня 2023 року; відомостях на видачу пшениці за 2023 рік; в заяві ОСОБА_1 від 21.08.2020 року та 27.11.2020 року, яка подана нею до приватного нотаріуса Тульчинського нотаріального округу Вінницької області Питель М.С.; в наказі від 31.01.2022 року № 02-02/06 «Про прийняття на роботу ОСОБА_1 », в заяві ОСОБА_1 про прийняття на роботу від 31.01.2022 року, в наказі від 08.08.2022 року № 02-02/72 «Про надання матеріальної допомоги», в заяві ОСОБА_1 про надання матеріальної допомоги на оздоровлення від 08.08.2022 року, в наказі від 04.07.2023 року № 02-02/58 «Про надання матеріальної допомоги», в заяві ОСОБА_1 про надання матеріальної допомоги на оздоровлення від 04.07.2023 року, в заяві про надання відпустки від 04.07.2023 року, в заяві про надання відпустки від 29.09.2023 року, в наказі від 08.07.2024 року №02-02/94 «Про надання матеріальної допомоги», в заявім ОСОБА_1 про надання матеріальної допомоги на оздоровлення від 08.07.2024 року, в заяві ОСОБА_1 про надання відпустки від 08.07.2024 року, в заяві ОСОБА_1 про надання відпустки від 04.10.2024 року; в матеріалах цивільної справи № 134/1332/23 за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Чабанюк А.Я.» про розірвання договору оренди землі.

Провадження по цивільній справі зупинено до отримання експертного висновку.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, ФГ «Чабанюк А.Я.» подало апеляційну скаргу, оскільки вважає, що ухвала постановлена з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи та порушенням норм процесуального права, що перешкоджає подальшому провадженню у справі та підлягає скасуванню у відповідності до ст.379 ЦПК України, із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції в порушенням норм процесуального права, не зазначив в ухвалі перелік об`єктів, що підлягають дослідженню; безпідставно поклав обов`язок щодо оплати за проведення експертизи на відповідача; судом обмежено право відповідача на апеляційне оскарження ухвали про призначення експертизи, оскільки зазначено, що вона оскаржується в частині зупинення провадження у справі.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача адвокат Корнійчук С.А. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду без змін.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно ч.1-3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Згідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 1 Закону України «Про судову експертизу» передбачено, що судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

Частиною першою статті 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб.

Приписами частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 12 ЦПК України, суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показами свідків.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

За ч. ч. 4, 5 ст. 103 ЦПК України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виконають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Відповідно до статей 42, 48 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

За положеннями статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Тобто, серед джерел доказів, відповідно до статті 76 ЦПК України, крім іншого, є висновок експерта.

При вирішенні питання про призначення експертизи суди повинні керуватися статтями 103-113 ЦПК України, Законом України «Про судову експертизу», Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 8 жовтня 1998 року №53/5, та враховувати роз`яснення, дані в постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року №8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», з урахуванням особливостей правового регулювання захисту конкретних суб`єктивних прав.

Відповідно до ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Як передбачено ч. 3 ст. 103 ЦПК України, при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно.

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта.

Як визначено у статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.

За змістом частини третьої статті 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Судова експертиза повинна призначатися лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі, і не може стосуватися тлумачення і застосування правових норм.

Із аналізу вказаних норм вбачається, що судова експертиза призначається у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судову експертизу» судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, їх територіальні філії, експертні установи комунальної форми власності, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом.

У відповідності до ст. 104 ЦПК України, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу(осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Ухвала про призначення експертизи направляється особам, яким доручено проведення експертизи, та учасникам справи. Об`єкти та матеріали, що підлягають дослідженню, направляються особі, якій доручено проведення експертизи (провідному експерту або експертній установі).

У разі виникнення сумніву щодо змісту та обсягу доручення призначений судом експерт невідкладно подає суду клопотання щодо його уточнення або повідомляє суд про неможливість проведення ним експертизи за поставленими питаннями.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 107 ЦПК України матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом, або учасник справи, якщо експертиза проводиться за його замовленням. При призначенні експертизи суд з урахуванням думки учасників справи визначає, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи. Суд може також заслухати призначених судом експертів з цього питання. Копії матеріалів, що надаються експерту, можуть залишатися у матеріалах справи.

Експерт не має права з власної ініціативи збирати матеріали для проведення експертизи, розголошувати відомості, що стали йому відомі у зв`язку з проведенням експертизи, або повідомляти будь-кому, крім суду та учасника справи, на замовлення якого проводилася експертиза, про її результати.

При визначенні матеріалів, що надаються експерту чи експертній установі, суд у необхідних випадках вирішує питання про витребування відповідних матеріалів за правилами, передбаченими цим Кодексом для витребування доказів.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, суд зазначив в ухвалі матеріали, що надаються для дослідження.

Апеляційний суд бере до уваги вимоги п.2.1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08 жовтня 1998 року №1950/5, відповідно до якого експерт має право відповідно до процесуального законодавства заявляти клопотання про надання додаткових матеріалів і зразків та вчинення інших дій, пов`язаних із проведенням експертизи.

Експерт може відмовитися від проведення експертизи, якщо наданих йому матеріалів недостатньо для виконання покладених на нього обов`язків, а витребувані додаткові матеріали не надані або якщо поставлені питання виходять за межі його спеціальних знань. Повідомлення про відмову має бути вмотивованим.

Пунктом 2.2. цієї Інструкції визначено, що на експерта покладаються обов`язок повідомити в письмовій формі органу (особі), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), про неможливість її проведення та повернути надані матеріали справи та інші документи, якщо поставлене питання виходить за межі компетенції експерта або якщо надані йому матеріали недостатні для вирішення поставленого питання, а витребувані додаткові матеріали не були надані.

Із вказаних вище положень слідує, що експерт, якому доручено проведення експертизи, після отримання процесуального документа про призначення експертизи може клопотати перед судом про надання матеріалів і зразків, необхідних для проведення експертизи та про вчинення інших дій, пов`язаних із її проведенням.

Після отримання такого клопотання суд повинен поновити провадження у справі, викликати учасників справи в судове засідання та, з`ясувавши думку учасників справи, визначити, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи. Суд може також викликати та заслухати призначеного експерта з цього питання.

Як вбачається з ухвали суду, судом першої інстанції поставлені питання перед експертом, в яких саме документах (об`єктах) необхідно виконати судову експертизу, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Згідно з ч. 7 ст. 72 ЦПК України експерт має право на оплату виконаної роботи та на компенсацію витрат, пов`язаних з проведенням експертизи і викликом до суду.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані з проведенням експертизи.

Частиною 6 ст. 139 ЦПК України визначено, що розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплата робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Як вбачається з викладеного та відповідних роз`яснень, наданих у абз. 2 п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» №8 від 30 травня 1997 року, оплата експертизи в цивільній справі провадиться за рахунок сторони, яка порушила відповідне клопотання. Якщо експертиза призначається за клопотанням обох сторін або з ініціативи суду, кошти на її оплату вносяться обома сторонами порівну. У разі незгоди сторони (сторін) оплатити вартість експертизи суд розглядає справу на підставі наявних доказів.

У роз`ясненнях, викладених у п. 45 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року, також вказано, що вирішуючи питання про відшкодування витрат, пов`язаних із проведенням судових експертиз, суду необхідно враховувати, що витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести сторона, яка заявила клопотання про проведення судової експертизи, а якщо таке клопотання заявлено двома сторонами, то витрати несуть обидві сторони порівну. Тому в ухвалі про призначення експертизи суд вправі зобов`язати відповідну сторону перерахувати, у тому числі шляхом здійснення попередньої оплати, суму витрат на проведення експертизи експертній установі (судовому експерту, який не є працівником державної спеціалізованої установи) (ст. 7 Закону України «Про судову експертизу»). У разі відмови чи ухилення заінтересованої сторони від оплати витрат, пов`язаних із проведенням судової експертизи, суд скасовує ухвалу про призначення судової експертизи і настають наслідки, передбачені за ухилення від участі в експертизі.

Законом не заборонено оплатити витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, іншою стороною у справі.

Після закінчення розгляду справи витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, підлягають розподілу судом на загальних підставах.

Крім того, згідно зі ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Як вбачається з матеріалів справи, представник ОСОБА_2 адвокат Корнійчук С.А. звернувся до суду з клопотанням про призначення судово-технічної експертизи. Представник ФГ «Чабанюк А.Я.» адвокат Купрій О.М. звернувся до суду з клопотанням, в якому запропонував свої питання щодо проведення судово-почеркознавчої експертизи.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги щодо неправомірності покладення судом обов`язку по оплаті експертизи на відповідача, як безпідставні, оскільки сторони у справі під час розгляду справи в суді першої інстанції не заперечували проти проведення судової експертизи, кожна із сторін запропонувала свої питання на розгляд експерту, ці питання були враховані судом та включені до переліку питань, що визначені в ухвалі суду, тому суд першої інстанції правомірно поклав обов`язок оплати експертизи пропорційно на кожну із сторін відповідно до кількості поставлених ними перед експертом питань.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції обмежено право відповідача на апеляційне оскарження ухвали про призначення експертизи є безпідставними, оскільки апеляційним судом відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргу ФГ «Чабанюк А.Я.», тобто відповідача не обмежено у праві на апеляційне оскарження зазначеної ухвали суду.

Відтак, вказані доводи апеляційної скарги не можуть слугувати підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду.

Виходячи із наведеного, апеляційний суд не вбачає порушень судом першої інстанції норм процесуального права та цивільного судочинства при вирішенні питання про призначення експертизи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону і не може бути скасована з підстав, наведених в апеляційній скарзі, а тому оскаржувану ухвалу слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства «Чабанюк А.Я.» залишити без задоволення.

Ухвалу Крижопільського районного суду Вінницької області від 05 травня 2025 року про призначення експертизизалишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 20 червня 2025 року.

Головуючий Сопрун В.В.

Судді Береговий О.Ю.

Сало Т.Б.