Провадження №2-др/522/114/25
30 травня 2025 року м.Одеса
Приморський районний суд м.Одеси
у складі: головуючого судді - Домусчі Л.В.,
за участі секретаря судового засідання Навроцької Є.І.,
У провадженні Приморського районного суду м.Одеси перебувала справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РАДА 5» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної шкоди у порядку регресу.
Рішенням суду від 01.05.2025 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «РАДА 5» залишено без задоволення.

09.05.2025 року представник ОСОБА_1 адвокат Мартинчук В.В. надав суду заяву про ухвалення додаткового рішення у даній справі, в якому просив стягнути з ТОВ «Рада 5» на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесених відповідачкою під час розгляду справи у розмірі 108 800,00 грн., які складаються з витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 93 050,00 грн. та витрат пов`язаних з проведенням експертизи у розмірі 15 750,00 грн.

Матеріали заяви суддя отримала 12.05.2025 року.

Розгляд зазначеної заяви було призначено на 23.05.2025 року.

У судове засідання призначене на 23.05.2025 року представник ТОВ «РАДА 5» не з`явився, 23.05.2025 року через систему Електронний суд надав заяву, в якій зазначив, що заяву про ухвалення додаткового рішення не отримували. Також в зазначений заяви просили у відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, судове засідання провести за відсутністю представника Товариства.

Представник ОСОБА_1 адвокат Мартинчук В.В. у судовому засіданні, враховуючи заяву представника ТОВ «Рада 5», не заперечував проти відкладення розгляду справи.

Розгляд справи відкладено на 30.05.2025 року.

У судове засідання призначене на 30.05.2025 року Мисоцька Л.А. не з`явилася, представник заявниці адвокат Мартинчук через канцелярію суду надав заяву, в якій просив заяву про ухвалення додаткового рішення задовольнити в повному обсязі, справу просив розглянути за відсутністю сторони заявниці.

Представник ТОВ «РАДА 5» у судове засідання не з`явився, через систему Електронний суд надав клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в якому просив зменшити розмір витрат ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу адвоката з 93 050,00 грн. до 13 348,75 грн. Судове засідання просив провести за відсутністю представника Товариства.

В обґрунтування клопотання зазначено, що по-перше, заявлені до відшкодування представником відповідача судові витрати в розмірі 108 800,00 грн становлять близько 40% ціни позову, отже є непропорційними предмету спору і ціні позову (266 975,00 грн), є неспівмірними із складністю справи, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру, а їх стягнення становить надмірний тягар для позивача. По-друге, сума витрат на професійну правничу допомогу в розмір 93 050,00 грн, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку (39 200,00 грн), тобто збільшилась майже вдвічі (без належного обґрунтування), тому в силу ч.4 ст.141 ЦПК України не підлягає відшкодуванню в частині такого перевищення 53 850,00 грн (93 050,00 грн (сума до стягнення) 39 200,00 грн (сума в попередньому розрахунку) = 53 850 грн (сума, яка не підлягає відшкодуванню). По-третє, відповідачем не надано суду доказів, які давали змогу встановити розмір затверджених тарифів на послуги, які адвокатське об`єднання «Де-Юре» надає своїм клієнтам, або визначити розмір погодинної ставки адвоката об`єднання, що унеможливлює встановлення реальної вартості послуг та свідчить про зловживання відповідачем правом на компенсацію правничої допомоги. Вважає, що в матеріалах даної справи відсутні належні, допустимі та достовірні докази щодо підстав для стягнення з ТОВ «РАДА 5» витрат на професійну правничу допомогу в сумі 93 050,00 грн., оскільки відсутнє документальне підтвердження витрат на правову допомогу в заявленому розмірі. В-четверте, заявлені стороною відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 93 050,00 грн. не були фактичними і неминучими, а їх розмір є необґрунтованим і нерозумним, тому вважає, що витрати підлягають зменшенню, як такі, що не корелюються зі складністю справи (ціною позову і обсягом матеріалів справи), виконаними представником відповідача роботами (наданими послугами), із часом, витраченим на складання процесуальних документів, а також через відсутність особливого чи виняткового значення цієї справи для відповідача. У зв`язку з зазначеним, враховуючи предмет позову, характер спірних правовідносин, складність справи, а також обсяг матеріалів та послуг, наданих представником відповідача, згідно ч.5 ст.137 ЦПК України, просив суд зменшити витрати на правничу допомогу до 13 348,75 грн (5% від ціни позову). Крім того, представник відповідачки обґрунтовує вартість витрат на професійну правничу допомогу в сумі 93 050,00 грн, посилаючись на договір про надання правової допомоги №27/09/22 від 27.09.2022 та додаткову угоду №2 від 05.10.2023 року до цього договору та акт наданих послуг від 05.05.2025 року. При цьому, акт наданих послуг від 05.05.2025 року не містить детального опису кожної послуги та здійснених витрат часу по кожному із видів робіт; погодинної ставки адвоката (тарифів об`єднання), що свідчить про невідповідність заявленої до стягнення суми витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 93 050,00 грн. процесуальним критеріям: співмірності, обґрунтованості і пропорційності, доцільності надання послуг і розумності розміру заявленого відшкодування.

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ст.268 ЦПК України, датою складання повного тексту рішення є 09.06.2025 року.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи встановлено, що в провадженні Приморського районного суду м.Одеси перебувала справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РАДА 5» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної шкоди у порядку регресу.

Рішенням суду від 01.05.2025 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «РАДА 5» залишено без задоволення.

Предметом заяви представника ОСОБА_1 адвоката Мартинчук В.В. про ухвалення додаткового рішення у даній справі від 09.05.2025 року є стягнення з ТОВ «Рада 5» на користь ОСОБА_1 судових витрат, понесених відповідачкою під час розгляду справи у розмірі 108 800,00 грн., які складаються з витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 93 050,00 грн. та витрат пов`язаних з проведенням експертизи у розмірі 15 750,00 грн. (а.а.18-21 т.3).

Представник відповідачки ОСОБА_1 адвокат Мартинчук В.В. 03.11.2022 року на адресу Печерського районного суду м.Києва надав відзив, в якому просив у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «РАДА 5» відмовити у повному обсязі. Також просив стягнути з ТОВ «РАДА 5» на користь ОСОБА_3 судові витрати. У відзиві зазначено, що відповідачка планує понести судові витрати у розмірі 39 200,00 грн., що включає в себе витрати на професійну правову допомогу. (а.с.111-118 т.1).

16.10.2023 року представником ОСОБА_1 адвокатом Мартинчук В.В. на адресу Приморського районного суду м.Одеси було надано відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «РАДА 5» в повному обсязі та стягнути з ТОВ «РАДА 5» на користь ОСОБА_3 судові витрати. У відзиві зазначено, що відповідачка планує понести судові витрати у розмірі 108 800,00 грн., що включає в себе витрати на професійну правову допомогу. (а.с.24-30 т.2).

Згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України).

Згідно з вимогами статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У відповідності до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

- чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

- чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Відповідно до ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до п.48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву.

Згідно ст.246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з Законом "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами статей 79, 84 ЦПК України, витрати на правову допомогу відносяться до судових витрат. Відповідно до статті 84 ЦПК України, витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.

Визначено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4 ст.137 ЦПК України).

Верховний суд зазначав, що у підтвердження здійсненної правової допомоги необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічний правовий висновок щодо витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката міститься у постановах Верховного Суду від 01.10.2018 у справі № 569/17904/17 та від 16.09.2019 у справі № 755/6702/16-а.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Також згідно із статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09.06.2017 гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Виходячи із системного аналізу Великої Палати, надання адвокатом правової допомоги та факт оплати таких послуг може підтверджуватися різними доказами, зокрема, наступними:

- відповідний договір про надання правової допомоги;

- розрахунок наданих послуг;

- детальний опис виконаних доручень клієнта;

- акт прийому-передачі виконаних робіт;

- платіжні доручення, квитанції або касові чеки на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом;

- інші документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги.

Частинами 5, 6 ст.137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до правової позиції Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду, викладеної в постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 3-5, 9 статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 3-5, 9 статті 141 ЦПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд оцінює витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Такий висновок відповідає правовим позиціям, викладеним у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц та від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, від 04 березня 2021 року по справі №280/429/19.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19.

До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Разом з заявою про ухвалення додаткового рішення представником відповідачки для підтвердження надання правничої допомоги та представництва інтересів ОСОБА_1 адвокатом Мартинчук В.В. надано Договір про надання правової допомоги №27/09/22 від 27.09.2022 року, Додаткову угоду №2 від 05.10.2023 року до Договору про надання правової допомоги №27/09/22 від 27.09.2022 року, Акт наданих послуг від 05.05.2025 року до Договору про надання правової допомоги №27/09/22 від 27.09.2022 року та платіжну інструкцію №5 від 23.10.2023 року у розмірі 15 750,00 грн. за проведення експертизи (а.с.22-23, 24, 25-26, 27 т.3).

Відповідно до наданих суду доказів, вартість наданих послуг становить 93 050,00 грн.

Відповідно до вищевказаного Договору від 27.09.2022 року, укладеного між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «Де-юре», Об`єднання реалізує свої права та обов`язки щодо надання правничої (правової) допомоги через партнерів Об`єднання адвокатів, які входять до складу Об`єднання та адвокатів, які залучаються на умовах трудових та/або цивільно-правових договорів та дані про яких наявні в ЄРАУ, а Клієнт уповноважує Об`єднання представляти його інтереси та вести його справи з усіма необхідними повноваженнями. Необхідність сплати та розмір гонорару визначається Сторонами в додатковій угоді до договору. (а.с.22-23 т.3).

Таким чином в Договорі від 27.09.2022 року не обумовлено розмір коштів за надання правової допомоги.

Суд зауважує, що позов по даній справі подано до суду 21.09.2022 року.

Відповідно до Додаткової угоди №2 від 05.10.2023 року до Договору про надання правничої допомоги №27/09/22 від 27.09.2022 року, сторони погодили, що розмір гонорару за надання правничої допомоги, передбаченої пунктом 5.1. і даної додаткової угоди складає 93 050,00 грн. Дана Додаткова угода №2 замінює собою Додаткову угоду №1 від 27.09.2022 року (а.с.24 т.3).

При цьому заявник Додаткову угоду №1 від 27.09.2022 року суду не надає.

Відповідно до Акту наданих послуг від 05.05.2025 року до Договору про надання правової допомоги №27/09/22, Об`єднання надало, а Клієнт отримав наступні послуги (правову допомогу) у зв`язку із розглядом справи №757/25663/22-ц в Печерському районному суді м.Києва та Приморському районному суді м.Одеси на підставі Договору:

- дослідження позову та доданих до нього документів, аналіз законодавства та судової практики, підготовка відзиву та направлення його іншим учасникам справи та до Печерського районного суду м.Києва 16 800,00 грн.;

- дослідження відповіді на відзив, підготовка заперечень на відповідь на відзив та направлення їх іншим учасникам справи та до Печерського районного суду м.Києва 5 800,00 грн.;

- підготовка та участь у судових засіданнях по справ (включно з тим, що були призначені, але не відбились з об`єктивних підстав) 30 800,00 грн.:

- 24 лютого 2023 року;

- 30 березня 2023 року;

- 27 липня 2023 року;

- 30 жовтня 2023 року;

- 04 грудня 2023 року;

- 29 січня 2024 року;

- 26 лютого 2024 року;

- 04 червня 2024 року;

- 24 вересня 2024 року;

- 18 березня 2025 року;

- 01 травня 2025 року.

- ознайомлення з матеріалами справи у приміщенні Приморського районного суду м.Одеси 11 жовтня 2023 року 2 400,00 грн;

- підготовка відзиву та направлення його іншим учасникам справи та до Приморського районного суду м.Одеси 12 600,00 грн.;

- дослідження відповіді на відзив, підготовка заперечень на відповідь на відзив та направлення їх іншим учасникам справи та до Приморського районного суду м.Одеси 10 000,00 грн.;

- звернення до експерта з метою отримання висновку експерта та вчинення необхідних для отримання відповідного доказу дій. Подання вказаного доказу до Приморського районного суду м.Одеси 18 400,00 грн., з яких: 15 750,00 грн. витрати на проведення експертизи;

- підготовка та подання пояснень і заперечень з питань, що виникають під час судового розгляду, підготовка та подання процесуальних заяв і клопотань, зокрема: заяви про стан розгляду справи; заяв про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції; повідомлення щодо причин не участі представника відповідача у судовому засіданні; заяв про ознайомлення з матеріалами справи; подання заяви про відкладення 12 000,00 грн. Загальні витрати на правову допомогу 93 050,00 грн. та витрати на проведення експертизи 15 750,00 грн. (а.с.25-26 т.3).

На підтвердження за проведення судової будівельно-технічної експертизи представником відповідачки було надано платіжну інструкцію від 23.10.2023 року на суму 15 750,00 грн. (а.с.27 т.3).

За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналіз зазначеної постанови свідчить про те, що вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Із заяви вбачається, що представник відповідачки просить стягнути суми витрат на професійну правничу допомогу, які відповідачка понесла внаслідок розгляду справи №757/25663/22-ц за наданні ним відповідачці послуги у розмірі 93 050,00 грн.

Розподіляючи витрати, понесені ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу, слід дійти висновку про те, що наявні в матеріалах справи документи, надані представником відповідачки, є підставою для часткового відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу.

При цьому суд враховує, що Акт наданих послуг від 05.05.2025 року не містить детального опису кожної послуги та здійсненних витрат і часу по кожному виду робіт; погодинної ставки адвоката, що свідчить про невідповідність заявленої до стягнення суми витрат на професійну правничу допомогу.

Суд вважає обґрунтованими витрати на складання та подання відзиву у розмірі 16 800,00 грн., при цьому підготовка відзиву зазначено двічі у п.1 та п.5, а тому у таких витратах у розмірі 12 600,00 грн. - слід відмовити.

Крім того, до вказаного Акту двічі включено вартість підготовки відзиву та дослідження відповіді на відзив та підготовку заперечень.

Щодо цих витрат (дослідження відповіді на відзив, підготовка заперечень на відповідь на відзив та направлення їх іншим учасникам справи до Печерського - 5 800,00 грн. та до Приморського районного суду м.Одеси - 10 000,00 грн., суд звертає увагу, що дана заява практично у своїх доводах повторюється, має невеликий обсяг, а тому суд вбачає можливим стягнути витрати у розмір 5 800,00 грн.

З приводу відшкодування витрат за участь адвоката у судових засіданнях у розмірі 30 800,00 грн. суд вбачає, що такий розмір не є обґрунтованим, оскільки, по-перше, не зазначено кількість витрачених годин; по-друге, представник відповідачки зазначає участь у 11 судових засіданнях, проте як на 24.02.2023 року судом судове засідання не призначалося, 20.03.2023 року у судове засідання сторони не з`явилися, 26.02.2024 року судове засідання не відбулося через оголошення у м.Одесі та Одеській області повітряної тривоги, 04.06.2024 року судове засідання було відкладено через відсутність електроенергії у приміщенні суду та 24.09.2024 року суддя перебувала на лікарняному, тобто представник відповідачки приймав участь у 6 судових засіданнях.

При цьому не вказано скільки годин ним було витрачено на їх участь, проте в Додатковій угоді №2 не зазначені такі витрати та їх розмір, а тому суд не вбачає підстав для задоволення в цій частині (30 800,00 грн).

Щодо стягнення витрат за складання пояснень і заперечень з питань, що виникають під час судового розгляду, подання процесуальних заяв та клопотань (заяви про стан розгляду справи; заяв про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції; повідомлення щодо причин не участі представника відповідача у судовому засіданні та заяви про відкладення розгляду справи) у розмірі 12000 грн., суд зазначає, що складання таких заяв/клопотань на думку суду є нескладною процесуальною дією, є типовими. Крім того, суд зазначає, що такі заяви є правом, а не обов`язком сторони, а тому подання вищевказаних заяв не може розцінюватися як надання правничої допомоги. А тому суд вважає, що в цій частині заява не підлягає задоволенню.

За таких обставин, з урахуванням вимог статей 137, 141 ЦПК України, а саме: критерію реальності наданих адвокатських послуг - , конкретних обставин справи, заперечень на заяву про ухвалення додаткового рішення, складності справи та обґрунтованості витрат, Суд вважає, що з ТОВ «Рада 5» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню допомога у розмірі 22 600,00 грн. на відшкодування витрат, понесених на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції.

Звернувшись до суду з заявою про стягнення судових витрат, сторона відповідачки також просив стягнути витрати за звернення до експерта з метою отримання висновку експерта та вчинення необхідних для отримання відповідного доказу дій. Подання вказаного доказу до Приморського районного суду м.Одеси 18 400,00 грн., з яких: 15 750,00 грн. витрати на проведення експертизи.

Такі витрати передбачені відповідно до п.2 ч.3 ст.133 ЦПК України.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву.

Витрати, пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, становлять ті оплатні дії, які передбачені цивільно-процесуальних кодексом.

На підтвердження зазначеного представником відповідачки було надано Платіжну інструкцію від 23.10.2023 року №5 у розмірі 15 750,00 грн.

Суд вважає, що проведена судово будівельно-технічна експертиза була надана для розгляду даної справи, а тому витрати на її проведення у розмірі 15 750,00 грн. були необхідні та підтверджені належним чином, та мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони.

Такий висновок відповідає правовим позиціям, викладеним у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц та від 12.05.2020 року у справі №904/4507/18, від 04 березня 2021 року по справі №280/429/19.

При цьому суд не вбачає підстав для стягнення з позивача 2 650,00 грн., оскільки такі витрати не доведені належним чином.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За викладених обставин, враховуючи заперечення представника позивача, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість заяви представника відповідачки по розподіл судових витрат, та вважає за можливе стягнути з ТОВ «Рада 5» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 22 600,00 грн. та витрати за проведення експертизи у розмірі 15 750,00 грн.

Керуючись ст.ст.4, 76-81, 133, 137, 141, 247, 258-260, 264, 268, 270, 353, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Постановити у справі додаткове рішення.

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Мартинчука Владислава Валерійовича про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 5» (, м.Київ, вул.Анни Ахматової, 3) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судові витрати, пов`язані з розглядом справи у загальному розмірі 38 350 (тридцять вісім тисяч триста п`ятдесят) гривень 00 копійок, які складаються з;

- витрат за надання правової (правничої) допомоги у розмірі 22 600 (двадцять дві тисячі шістсот) гривень 00 копійок;

- витрат за проведення судової будівельно-технічної експертизи у розмірі 15 750 (п`ятнадцять тисяч сімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

В іншій частині заяви відмовити.

На додаткове рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлено 09.06.2025 року.

Суддя Л.В.Домусчі