Справа № 344/4571/25
Провадження № 2/352/649/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 рокум. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі судді Гриньків Д.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

І. Короткий зміст позовних вимог.

14.03.2025 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 22.12.2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» був укладений кредитний договір № 101973464 в електронній формі, згідно з умовами якого відповідач отримав у кредит 10 000 грн, строком на 21 день зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом та стандартною процентною ставкою -5% та комісії за надання кредиту 1100 грн. ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит на потрібну їй суму. Відповідач зі свого боку не виконав умов кредитного договору.

16.07.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений договір факторингу №16072024, відповідно до умов якого позивач набув прав вимоги, втому числі і за кредитним договором №101973464 від 22.12.2021 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачем. Відтак, у зв`язку із невиконанням відповідачем умов кредитного договору, за ним утворилася заборгованість в загальному розмірі 15707,99 грн, з яких прострочена заборгованість за основною сумою боргу становить 7730 грн; прострочена заборгованість за відсотками 6877,99 грн, та заборгованість за комісією 1100 грн яку і просить стягнути позивач.

25.12.2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Селфі кредит» було укладено кредитний договір №180437 в електронній формі, відповідно до умов якого позичальник отримав у кредит 3000 грн на строк 30 днів зі сплатою процентів за користування кредитом за стандартною процентною ставкою 1,90% в день, та зниженою процентною ставкою 1,90% вдень, які застосовуються на умовах, зазначених у договорі.До вказаного договроу між тими ж сторонами була укдладена додаткова угода від 22.01.2022 року про продовження строку кредитування ще на 30 днів Однак позичальник свої обов`язки щодо договору не виконував належним чином, у зв`язку із чим утворилась заборгованість.

29.02.2024 року між ТОВ «Селфі кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений договір факторингу №29022024. У відповідності до умов якого позивач набув права вимоги до боржника відповідача по справі в загальній сумі 5964 грн, з яких: 3000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу та 2964 грн сума заборгованості за відсотками, яку і просить стягнути позивач та судові витрати.

ІІ.Стислий виклад позиції учасників справи.

Представник позивача в у позовній заяві просив справу розглядати у спрощеному позовному провадженні без участі представника позивача, проти заочного рішення не заперечував.

Відповідачу ОСОБА_1 була надіслана ухвала про відкриття провадження у справі, разом із копією позовної заяви з додатками, днем вручення якої відповідно до п.4 ч.6 ст.272 ЦПК України є 14.05.2025 року.

ІІІ. Відомості про рух справи. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17.03.2025 року справу передано до Тисменицького районного суд Івано-Франківської області за підсудністю.

Ухвалою від 21.04.2025 року провадження у справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.

ІV. Фактичні обставини справи.

Щодо кредитного договору №101973464 від 22.12.2021 року.

Судом встановлено, що 22.12.2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» укладено договір про споживчий кредит №№101973464, у відповідності до умов якого відповідач отримав кредит у сумі 10 000 грн, строком на 21 день, тобто до 12.01.2022 року (а.с.7-11)

Комісія за надання кредиту 1100 грн, проценти за користування кредитом 2625 грн, які нараховуються за ставкою 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п.1.5.1. , п.1.5.2. Договору).

Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки фіксована (п. 1.6., п.1.7. договору).

У п. 2.3.1. договору вказано, що продовження вказаного у п.1.3 договору строку кредитування може відбуватися на пільгових та на стандартних умовах.

Згідно п. 2.3.1.1. договору позичальник має право неодноразово продовжувати за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту товариством, розміщених на веб-сайті товариства і є невід`ємною частиною договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у тому числі сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено пільговий період нараховуються за ставкою визначеною п.1.5.2. договору.

Що стосується пролонгації на стандартних умовах, така передбачена у п. 2.3.1.2. договору та передбачає наступне: позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням усіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування але загалом не може перевищувати 60 днів. З а стандартних умов пролонгації діє відсоткова ставка, визначена п. 1.6 договору.

2.4.1. Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше дати остаточного погашення, згідно п.1.4 договору, а у випадку пролонгації не пізніше дати завершення періоду, на який продовжено строк кредитування.

Договір підписано 22.12.2021 о 21:22 ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором W23043 (а.с.7).

В додатку №1 до договору №101973464 від 22.12.2021 року міститься графік платежів, в якому зазначена інформація щодо дати видачі кредиту 22.12.2021, дати платежу 12.01.2022 року, кількість днів у розрахунковому періоді 21, чиста сума кредиту 10 000 грн, проценти за користування кредитом 2625 грн, комісія за надання кредиту - 1100 грн, реальна річна процентна ставка 24,452% (а.с.11зв).

У паспорті споживчого кредиту №101973464 від 22.12.2021 року зазначена інформація та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача: тип кредиту: кредит, сума кредиту: 10 000.00 грн, строк кредитування: 21 днів, мета отримання: задоволення потреб позичальника, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача: процентна ставка: 1,25 % за кожен день користування кредитом в межах пільгового періоду вказаного в п.1.3. договору, стандартна ставка: 5.00 % за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом продовження строку користування кредитом вказаного у п. 1.3 договору на стандартних умовах, згідно п. 2.3.1.2. договору; тип процентної ставки: фіксована; комісія за надання кредиту 1100 грн, платежі за супровідні послуги кредитодавця, обов`язкові для укладання договору: відсутні; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк кредитування згідно п.1.3 договору (у т. ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) складає 13725 грн; реальна річна процентна ставка 24,452% річних; порядок повернення кредиту; кількість та розмір платежів, періодичність внесення визначається графіком платежів згідно додатку №1; додаткова інформація; інші важливі правові аспекти (а.с.12).

Видача відповідачу кредиту в сумі 10 000 грн за договором №101973464 від 22.12.2021 здійснена шляхом перерахування на банківську картку НОМЕР_1 22.12.2021 року підтверджується платіжним дорученням №36967298 від 22.12.2021 року, де платником є ТОВ «Мілоан», отримувачем ОСОБА_1 (а.с.13).

У відомості про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором №101973464 від 22.12.2021 року, укладеним з відповідачем, зазначено, що 22.12.2021 року було надано кредит в сумі 10 000 грн, в цей же день нараховано комісію за надання кредиту в сумі 1100 грн, у період з 22.12.2022 року по 11.01.2022 року було нараховано відсотки згідно п. 1.5.2. договору в розмірі 125 грн в день, при цьому відповідачем було здійснено сплату тіла кредиту в загальному розмірі 2270 грн, відсотки за користування кредитом в розмірі 3817 грн, комісії за управління та обслуговування кредиту, яка була сплачена відповідачем для пролонгації дії договору в сумі 2270 грн (а.с.19).

16.07.2024 року між ТОВ «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №16072024, за умовами якого позивач набув право вимоги, серед інших, до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №101973464 від 22.12.2021 року на суму заборгованості 15707,99 грн, що підтверджується витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 16072024 від 16.07.2024 року (а.с15-16,18.).

Щодо кредитного договору №180437 від 25.12.2021 року.

25.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено договір №180437 про надання споживчого кредиту на підставі Закону України «Про електронну комерцію», відповідно до умов якого товариство надало відповідачу грошові кошти в розмірі 3000 грн строком на 30 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,90% - стандартна процентна ставка в день, та 1,90% в день знижена процентна ставка.(а.с.27-31).

Згідно п. 1.1 договору укладення договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт. Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході.

Згідно п. 2.1 договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної карти № НОМЕР_2 (а.с.27зв.).

Згідно п. 3.1 Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод факт/факт.

У розділі 4 договору передбачено пролонгацію строку кредиту, який може бути продовжено за ініціативою споживача на підставі додаткової угоди між сторонами договору або в порядку автопролонгації, яка передбачає наступне. Так, пунктом 4.3.1. договору визначено, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строку кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше 90 календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача.

Сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно графіка платежів, крім випадку визначеного в п.п. 6.1.1 договору (п.6.1 Договору).

Відповідно до п.п.10.2, 10.6 договору, договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє до повного виконання споживачем зобов`язань за ним. Цей договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного зі сторони товариства аналогом власноручного підпису уповноваженої особи товариства та відтиску печатки товариства, що відтворені засобами копіювання в особистий кабінет споживача для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом споживача, що створений шляхом використання споживачем одноразового ідентифікатора, який формується автоматично на стороні товариства для кожного разу використання та направляється споживачу на номер мобільного телефону повідомлений останнім товариству в ІТС товариства/ зазначений у цьому договорі.

Вказаний договір було підписано ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором А073 25.12.2021 року (а.с.31).

До матеріалів справи позивач додав паспорт споживчого кредиту, в якому зазначено основні умови кредитування, а саме: тип кредиту - кредит, сума кредиту - 3000 грн, строк кредитування - 30 днів з можливістю пролонгації та автопролонгації, мета отримання кредиту - споживчі (особисті) потреби, спосіб та строк надання кредиту - шляхом перерахування кредитодавцем грошових коштів за реквізитами платіжної картки зазначеної споживачем, інформація щодо орієнтовної реальної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача: - процентна ставка фіксована, стандартна процентна ставка в день 1,90%, (693,50 % - річних), знижена процентна ставка 1,90% в день, (693,50 % річних), загальні витрати за кредитом за стандартною процентною ставкою - 1710 грн, за зниженою процентною ставкою 1710 грн, порядок повернення кредиту, інші важливі правові аспекти. (а.с.32-33).

22.01.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до договору №180437 від 25.12.2021, якою сторони домовились продовжити строк кредиту на 30 днів, тобто до 22.02.2022, із застосуванням стандартної процентної ставки, орієнтовна загальна вартість кредиту 4710 грн. Додаткова угода підписана ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором 22.01.2022 року (а.с.34).

Розрахунок заборгованості, долучений до матеріалів справи, містить інформацію, щодо заборгованості за період з 25.12.2021 по 23.05.2022 року за договором позики 180437 від 25.12.2021 року, боржником за яким є ОСОБА_1 , у відповідності до якого проценти за надання кредиту в розмірі 1,90%, що становить 57 грн, нараховувались у період з 25.12.2021 по 23.05.2022 року включно, з 26.02.2022 року по 01.05.2022 року нарахування відсотків за користування кредитом не здійснювалось. Період автопролонгації почався з 26.02.2022 року та тривав 87 днів до 23.05.2022 року. На погашення заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитом відповідачем 22.01.2022 року було сплачено 1653 грн. Станом на 23.05.2022 року загальна заборгованість за договором становить 5964 грн, з яких: 3000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; - 5964 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с.42-43).

29.02.2024 року ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів», уклали договір факторингу №29022024 , згідно умов якого позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором 180437 від 25.12.2021 року в загальній сумі 5964 грн, що підтверджується витягом з реєстру боржників до вказаного договору факторингу (а.с.37-39, 41).

V.Мотиви з яких виходить суд та норми права.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За правилами ч. 1ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з положеннями ч. 2ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно положень статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем він вважається укладеним в письмовій формі.

З огляду на зазначені норми права Верховний Суд в своїх постановах дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі205,207 ЦК України).

Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі №561/77/19.

Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» передбачено договір про надання фінансових послуг (включно, мікропозики) укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг"; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/ або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; в порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію".

Закон України від 03.09.2015 року №675-VIII «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У статті 3 цього Закону зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч.3ст.11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із ч.6 ст.11 Закону України №675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченомуст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченомуст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилами ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1, 3 ст. 1056-1 ЦК України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

В п. 1ст. 629 ЦК України вказано, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 1ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В п. 1ст. 612 ЦК України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.

При цьому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 року (справа №444/9519/12) та від 31.10.2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.

Щодо відступлення прав вимоги новому кредитору

Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора; зобов`язання в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями статті 516 ЦК України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

За приписами статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.

У таких випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Згідно зі статтею 1080 ЦК України презюмується дійсність договору факторингу незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.

За правилом статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Стосовно стягнення комісії за надання кредиту.

Як виснував Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 6 листопада 2023 року (справа №204/224/21), якщо в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), та не узгоджено їх зі споживачем, то такі умови є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Держава забезпечує особливий захист більш слабкого суб`єкта економічних відносин, а також фактичну, а не формальну рівність сторін у цивільно-правових відносинах, шляхом визначення особливостей договірних правовідносин у сфері споживчого кредитування та обмеження дії принципу свободи цивільного договору. Це здійснюється через встановлення особливого порядку укладення цивільних договорів споживчого кредиту, їх оспорювання, контролю за змістом та розподілу відповідальності між сторонами договору (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 11.12.2024 у справі №753/25744/21).

VІ. Висновки суду.

Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене.

Так, судом встановлено, що 22.12.2021 року ОСОБА_1 уклав з ТОВ «Мілоан», договір про споживчий кредит № №101973464 в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» на суму 10 000 грн строком на 21 днів, шляхом переказу на його банківську картку та зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,25 % від суми фактичного залишку по кредиту за кожен день користування та 5% в день - в період пролонгації строку дії договору на стандартних умовах.

Отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 10 000 грн підтверджено платіжним дорученням про перерахування суми кредиту.

При цьому суд враховує, що 12.01.2022 року, 27.01.2022 року 29.01.2022 року, 03.02.2022 року, 11.02.2022 року та 19.02.2022 року відповідачем здійснено пролонгації договору на пільгових умовах в загальному строком на 30 днів, вчинивши дії, передбачені п 2.3.1.1. договору, а саме: сплачено в рахунок погашення тіла кредиту в загальному 2270 грн, в рахунок погашення відсотків за користування кредитом в загальному 3817грн та в рахунок погашення нарахованої комісії за управління та обслуговування кредиту 2270 грн, окрім цього відповідач здійснив пролонгацію дії договору на стандартних умовах шляхом продовження користування кредитними коштами, відповідно, нарахування відсотків за таких умов здійснювалося за стандартною процентною ставкою, визначеною п. 1.6 договору.

В подальшому на підставі договору факторингу №16072024 від 16.07.2024 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» правомірно набув прав вимоги до ОСОБА_1 за договором №101973464 від 22.12.2021 в загальній сумі 15707,99 грн, з яких прострочена заборгованість за основною сумою боргу становить 7730 грн; прострочена заборгованість за відсотками 6877,99 грн.

А отже, вимоги позивача про стягнення заборгованості з відповідача за кредитним договором №101973464 від 22.12.2021 року в сумі 14607,99 грн, що становлять заборгованість за тілом кредиту та відсотками за користування кредитом, підлягають до задоволення.

Щодо стягнення 1100 гривень комісії, яка передбачена умовами договору, то суд зазначає, що оскільки в кредитному договорі не обумовлено за перелік яких саме послуг позичальник повинен сплачувати комісію, то така умова кредитного договору є нікчемною та такою, яка суперечить Закону України «Про споживче кредитування» та Закону України «Про захист прав споживачів». А тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Щодо договору про надання споживчого кредиту № 180437 від 25.12.2022 року, суд зазначає наступне.

Так, судом встановлено, що 25.12.2021 року між відповідачем та первісним кредитором, яким є ТОВ «Селфі кредит» укладено договір № 180437, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у сумі 3000 грн на строк 30 днів, зі сплатою процентів за користування кредитом за стандартною процентною ставкою в сумі 1,90 % в день та зниженою процентною ставкою 1,90% в день, які застосовуються відповідно до умов, зазначених у договорі.

Фактично отримані позичальником кошти за тілом кредиту у розмірі 3000 грн в добровільному порядку ТОВ «Селфі кредит» в повному обсязі повернуті не були, позивачем правомірно нараховано заборгованість за відсотками в сумі 2 964, що підлягають стягненню на користь позивача.

При цьому судом враховано укладення між тими ж сторонами додаткової угоди, згідно якої відбулася пролонгація договору на 30 днів, а також період автопролонгації договору, який становив 87 днів, що відповідає умовам п.4.3.1. договору.

В подальшому на підставі договору факторингу №29022024 від 29.02.2024 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» правомірно набув прав вимоги до ОСОБА_1 за договором № 180437 від 25.12.2021 року в загальній сумі 5964 грн.

А отже, вимоги позивача про стягнення заборгованості з відповідача за кредитним договором № 180437 від 25.12.2021 року в сумі 5964 грн підлягають до задоволення.

Відтак, позов слід задовольнити частково.

VІІ. Судові витрати.

Згідно із ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому з відповідача слід стягнути 2 874,31 гривень судового збору на користь позивача.

На підставі наведеного, ст.ст. 525, 526, 610, 611, 1048, 1054, 1055, 1056-1, 1077, 1078 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 19, 76, 81, 82, 89, 141, 247, 258, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість в загальній сумі 20 571 (двадцять тисяч п`ятсот сімдесят одну) грн 99 коп., з яких: за договором про споживчий кредит №101973464 від 22.12.2021 року 7 730 (сім тисяч сімсот тридцять) грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6 877 (шість тисяч вісімсот сімдесят сім) грн 99 коп. - сума заборгованості за відсотками та заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №180437 від 25.12.2021 року, з яких: 3 000 (три тисячі) грн сума заборгованості за основною сумою боргу та 2 964 (дві тисячі дев`ятсот шістдесят чотири) грн сума заборгованості за відсотками.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 874 (дві тисячі вісімсот сімдесят чотири) грн 31 коп.

Згідно ст.273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів», вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, 01032, ;

Представник позивача: Кудіна Анастасія В`ячеславівна, вул. Лісова, 2 поверх 4, м. Бровари, Київська область 07400, РНОКПП: НОМЕР_3 ;

Відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Рішення складене у повному обсязі 17.06.2025 року.

Суддя Тисменицького районного суду

Івано-Франківської області Гриньків Д.В.