ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 57
Справа №932/7744/24
Провадження №2-о/932/227/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕ М УКРАЇНИ

23 червня 2025 року м.Дніпро

Шевченківський районний суд м. Дніпра в складі:

головуючого судді Ярощук О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кирилішиної В.Д.

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військова частина НОМЕР_1

про встановлення факту перебування на утриманні зниклого безвісті сина військовослужбовця -

у с т а н о в и в :

зміст заяви

10 вересня 2024 ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій просила встановити факт перебування її на утриманні сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначає, що ОСОБА_3 є її сином, і вона перебувала на його повному утриманні у зв`язку з інвалідністю, грошове забезпечення військовослужбовця було єдиним і постійним джерелом засобів для існування заявника.

Встановлення факту перебування на утриманні має для заявника юридичне значення у зв`язку з необхідністю реалізації її права на отримання грошового забезпечення сина, яке йому нараховується по останньому місцю несення служби відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 №884 «Про затвердження порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полог або заручниками, також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх».

процесуальні дії по справі

13 вересня 2024 року ухвалою суду відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду по суті в судовому засіданні, залучено до розгляду справи ІНФОРМАЦІЯ_1 та військову частину НОМЕР_1 як заінтересованих осіб.

Представник військової частини 21.01.2025 подав заяву про розгляд справи за відсутності представника.

ІНФОРМАЦІЯ_1 заяв чи пояснень, пов`язаних із розглядом справи до суду не подавав. Був належним чином повідомлений.

У судовому засіданні 18.06.2025 за клопотанням заявниці допитані свідки: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Заявниця ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 у судовому засіданні вимоги заяви підтримали та прохали її задовольнити.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином.

фактичні обставини справи та докази на їх підтвердження

ІНФОРМАЦІЯ_3 у заявниці ОСОБА_1 народився син ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданий 10.02.2016 року (а.с.11).

Із 19.11.2015 безтерміново ОСОБА_1 має третю групу інвалідності загального захворювання, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_3 серія НОМЕР_4 (а.с.10).

ОСОБА_3 перераховував своїй матері ОСОБА_1 кошти зі своєї картки № НОМЕР_5 (а.с.21), а саме: 19.10.2021 10000,00 грн.; 17.11.2021 -5000,00 грн.; 21.12.2021 - 5000,00 грн; 24.01.2022 - 3000,00 грн; 24.01.2022 - 2000,00 грн; 12.02.2022 - 2000,00 грн (а.с.14-23).

Із копії повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_4 №12469 від 06.11.2023 вбачається, що ОСОБА_1 сповіщається про те, що її син, старший солдат військової частини ОСОБА_3 , 1983 р.н., 09.03.2022 року після бойового зіткнення із противником неподалік населеного пункту Борівське Луганської області отримав поранення та був евакуйований у Шпиталь м. Лисичанськ, після чого безвісти зник. Вважається зниклим безвісти за особливих обставин (а.с.29).

У довідці №3940 від 13.06.2022 про склад сім`ї та зареєстрованих осіб у житловому приміщені за адресою АДРЕСА_1 , зазначено, що ОСОБА_1 зареєстрована разом із сином ОСОБА_3 з 20.09.1999 року (а.с.12).

Відповідно до актів про проживання від 02.10.2024 ОСББ «Запорізьке шосе 10» ОСОБА_1 проживала разом із сином ОСОБА_3 , вела із ним спільне господарство, перебувала на його утриманні (а.с.46).

Із копії довідки Пенсійного фонду від 28.02.2024 вбачається, що ОСОБА_1 отримує пенсію як особа з інвалідністю. Відповідно до довідки про доходи №491501 упродовж з 01.07.2023 по 29.02.2024 ОСОБА_1 отримала 19 947,89 грн. (а.с.24-27).

Допитані у судовому засідання свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 засвідчили, що ОСОБА_3 матеріально забезпечував ОСОБА_1 .

Згідно із витягом з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, станом на 02.04.2025 ОСОБА_3 вважається зниклим (а.с.85).

норми права, що підлягають застосуванню

За змістом частини першої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За змістом статті 315 Цивільного процесуального кодексу України до фактів, що мають юридичне значення належить встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Статтею 319 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Отже, у судовому порядку може бути встановлено факт перебування фізичної особи на утриманні, якщо це має значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.6 ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" в редакції на момент звернення заявника з заявою до суду, було передбачено, що за військовослужбовцями безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України;

Грошове забезпечення виплачується таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Виплата грошового забезпечення цим членам сімей здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців або їх звільнення, або визнання їх у встановленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини.

В той же час, законом України "Про внесення зміни до пункту 6 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" щодо грошового забезпечення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх" від 08.10.2024 р. №3995-ІХ (який набрав законної сили окремими положеннями 21.11.2024, а повністю - з 01 лютого 2025 року) вказану норму права було змінено, і з 01.02.2025 року вона має наступний зміст: за військовослужбовцями, зниклими безвісти зберігається виплата грошового забезпечення; військовослужбовець має право скласти у письмовій довільній формі особисте розпорядження на випадок захоплення його в полон або заручником, інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти про виплату належного йому грошового забезпечення особі (особам) за його вибором, визначивши розмір частки таких осіб у відсотках (далі - особисте розпорядження на випадок полону);

у разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону грошове забезпечення виплачується дружині (чоловіку), законним представникам малолітніх (неповнолітніх) дітей, дітям з числа осіб з інвалідністю з дитинства (незалежно від віку) або їх законним представникам та батькам військовослужбовців (крім тих із зазначених осіб, які одержують від військовослужбовця аліменти, а також батьків, позбавлених батьківських прав, за умови що ці права не були поновлені). Таким особам рівними частками виплачується частина грошового забезпечення, що в загальній сумі не перевищує 50 відсотків грошового забезпечення, визначеного після здійснення встановлених законом відрахувань.

Крім того, відповідно до пункту 6 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у новій редакції, як і у попередній передбачає, що порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовців, зниклих безвісти, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №884 від 30.11.2016 року, право на отримання грошового забезпечення військовослужбовця, зниклого безвісти мають і особи, які перебувають на утриманні військовослужбовців.

Висновки суду.

Із матеріалів справи вбачається, що заявниця ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_3 .

Судом також приймаються до уваги показання свідків та враховується, що сповіщення про зникнення безвісти військовослужбовця військової частини адресовано саме ОСОБА_1 як матері.

Згідно із Постановою Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про становлення фактів, що мають юридичне значення», наведений у ст. 273 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

Відповідно до положень п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

При вирішенні питання щодо встановлення факту перебування заявниці на утриманні сина, який вважається зниклим безвісти, у зв`язку із захистом Батьківщини під час виконання обов`язків військової служби, суд приймає до уваги п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», згідно якого одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

При цьому, суд враховує, що утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у виді грошових переказів, продуктових чи речових посилок тощо. При цьому, отримання ОСОБА_1 пенсії, у зв`язку з інвалідністю не може бути перешкодою для визнання факту перебування на утриманні сина.

Судом встановлено, що син ОСОБА_3 надав матеріальну допомогу своїй матері ОСОБА_1 систематично, до самого свого зникнення, до 09.03.2022 (останній грошовий переказ був 12.02.2022 року).

Таким чином, суд зважає, що оскільки допомога була не одноразовою, а надавалася систематично упродовж певного періоду часу, співвідношення розміру допомоги з боку сина та інших доходів заявниці, то така допомога має характер постійної.

Враховуючи наявні в матеріалах справи письмові докази, а також показання свідків та інші докази у їх сукупності і взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що заявником доведено факт перебування заявниці на утриманні сина ОСОБА_3 .

За таких обставин, заява ОСОБА_1 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 19, 76-81, 89, 259, 265, 273, 293, 294, 315, 317, 319 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 , задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на утриманні її сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 по день визнання його безвісти зниклим 09.03.2022 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: шевченківський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: Військова частина НОМЕР_1 .

Повний текст рішення ухвалено 23 червня 2025 року без проголошення.

Головуюча суддя Оксана ЯРОЩУК