Справа № 445/2999/24
провадження № 2-о/445/67/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Сивака В. М.

присяжних Сагатої О.І., Ковалишин І.Д.

секретаря судового засідання Захарчук Н.Я.

з участю заявниці ОСОБА_1

представника заявниці адвоката Скочко І.Я.

розглянувши в порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні в м. Золочів цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Золочівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Золочівському районі Львівської області ЗМУМЮ про оголошення фізичної особи померлою, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просить оголосити померлим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування своїх вимог вказує, що з 17.01.1976 вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , під час перебування в якому у них народився син - ОСОБА_3 , 1989 року народження. За час шлюбу заявниці, як працівнику Золочівського радіозаводу, була надана квартира в АДРЕСА_1 , в якій вони втрьох проживали, і були прописані. В подальшому квартира була приватизована, кожен з них отримав 1/3 частки даної квартири. Постійної роботи з кінця 1992 року у ОСОБА_2 не було, а тому на початку 1993 року він поїхав на заробітки до м. Москви (Російська Федерація). З того часу відомостей від нього не надходило. Рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 24.02.1995 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано безвісно відсутнім. З того часу останній за місцем реєстрації не з`являвся, ніяких відомостей про його місце перебування не надходило ні заявниці, ні їхньому сину, ні будь-кому іншому. ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 та їхнім сином є співвласниками квартири АДРЕСА_2 . На сьогодні виникли обставини, коли заявниця не може повноцінно використовувати своє право власності на вищевказане нерухоме майно, окрім того, без дозволу безвісно відсутнього ОСОБА_2 не має права прописати інших осіб до даної квартири. В майбутньому ОСОБА_1 планує продати квартиру, але це є неможливим без згоди іншого співвласника. Враховуючи конкретні обставини, які викладені у заяві, заявниця не має іншої можливості розпорядитись належним їй майном, окрім як у судовому порядку оголосити чоловіка померлим. У зв`язку з наведеним, просить заяву задовольнити.

У судовому засіданні заявниця та її представник, адвокат Скочко І.Я., заяву підтримали, просили таку задовольнити.

Представник заінтересованої особи, Золочівського відділу ДРАЦС у Золочівському районі Львівської області Західного МУМЮ, у судове засідання не прибув, однак подав заяву з проханням про розгляд справи у його відсутності, щодо задоволення заяви не заперечив.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Перевіривши матеріали справи, суд знаходить підстави для задоволення заяви з огляду на таке.

Судом встановлено, що заявниця, ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 у с. Вороняки Золочівського району Львівської області 16.02.1953 уклали шлюб, про що свідчить копія свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 .

Рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 24.02.1995 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано безвісно відсутнім.

Згідно копії свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) від 11.01.1996, виданого згідно розпорядження від 25.12.1995 № 115, квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , дійсно належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 - 1/3 частина, ОСОБА_2 - 1/3 частина, ОСОБА_3 - 1/3 частина.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з п. 8 ч. 1, ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнові права фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку встановлення.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5 встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; г) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Як роз`яснено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", слід звернути увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті.

Оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.

Особливості цієї категорії справ, є те що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.

При цьому заявник має мати особисту цивільну-правову заінтересованість у зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини-матеріально-правовий зв`язок або за відсутності такого зв`язку - дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків.

Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 46 Цивільного кодексу України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років.

Відповідно до ч. 3 ст. 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Згідно зі ст. 305 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

У статті 306 Цивільного процесуального кодексу України зокрема визначено обов`язкове зазначення для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Ці відомості дозволяють визначити право осіб на звернення до суду в справі цієї категорії, коло заінтересованих осіб, необхідні докази.

Відповідно до ст. 47 ЦК України, правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження.

Згідно п.13 постанови Пленуму Верхового Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим, у разі неможливості встановлення факту його смерті, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце за певний час та за певних обставин.

Отже, оцінивши наведені заявницею обставини та мету, з якою їй необхідно оголосити особу померлою, є підстави для висновку про наявність між заявницею та особою, яку вона просить оголосити померлою, матеріально-правового зв`язку, а саме: можливість розпорядитись належним їй майном.

Матеріалами справи підтверджується, що місцезнаходження ОСОБА_2 невідоме, він не виходить на зв`язок з рідними, а отже ймовірно є особою, що померла, але юридично це не оформлено.

Таким чином, з`ясувавши обставини справи, суд дійшов до висновку про можливість задоволення заяви ОСОБА_1 про оголошення померлим ОСОБА_2 , оскільки він відсутній в місці постійного проживання, а також відсутні відомості про місце його перебування більше трьох років.

Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити, що у відповідності до вимог ст. 48 ЦК України, у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилась, або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи, або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.

Як передбачено частиною 2 статті 308 ЦПК України, після набрання законної сили рішенням про оголошення фізичної особи померлою суд надсилає рішення відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації смерті фізичної особи, а також до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, а в населеному пункті, де немає нотаріуса, - відповідного органу місцевого самоврядування для вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. За наявності в населеному пункті кількох нотаріусів, а також у випадках, коли місце відкриття спадщини невідоме, рішення надсилається до державного нотаріального архіву з метою передачі його за належністю уповноваженому нотаріусу для вжиття заходів з охорони спадкового майна.

Керуючись ст. ст. 10, 89, 293, 315, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Золочівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Золочівському районі Львівської області ЗМУМЮ про оголошення фізичної особи померлою - задовольнити.

Оголосити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце проживання якого: АДРЕСА_1 , померлим з дня набрання цим рішенням законної сили.

Роз`яснити заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. М. Сивак

Присяжні О.І. Сагата

І.Д. Ковалишин