ПОСТАНОВА

Іменем України

10 червня 2025 року м. Кропивницький

справа № 404/1839/24

провадження № 22-ц/4809/766/25

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Єгорової С. М., суддів: Карпенка О. Л., Чельник О. І.,

секретар судового засідання Соловйова І. О.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Відділ освіти Ольгинської селищної військово-цивільної адміністрації Волноваського району Донецької області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18 лютого 2025 року у складі головуючого судді Кулінки Л. Д.

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог, відзиву на позов і рішення суду першої інстанції.

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Відділу освіти Ольгинської селищної військово-цивільної адміністрації Волноваського району Донецької області, в якому просив визнати незаконним та скасувати наказ Відділу освіти Ольгинської селищної військово-цивільної адміністрації Волноваського району Донецької області № 19 з/п «про припинення збереження середнього заробітку ОСОБА_1 » в частині припинення з 19 липня 2022 року ОСОБА_1 вчителю фізичної культури Новотроїцького закладу загальної середньої освіти I-III ступенів № 4 Ольгинської селищної територіальної громади збереження середнього заробітку на час несення служби за контрактом та стягнути з відповідача на користь педагогічного працівника, який проходив службу за контрактом, ОСОБА_1 , середній заробіток з моменту припинення таких виплат, а саме: з 19 липня 2022 року по 23 грудня 2023 року, тобто до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо впорядкування надання та використання відпусток, а також інших питань» № 3494-XI від 22 листопада 2023 року, в сумі 368 729,15 грн.

В обгрунтування позовних вимог зазначав, що позивач є педагогічним працівником Новотроїцького закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №4 Ольгинської селищної територіальної громади.

З 01 вересня 2016 року ОСОБА_1 займав посаду вчителя початкових класів, а з 01 вересня 2017 року переведений на посаду вчителя фізкультури.

З 25 вересня 2019 року позивач перебуває на службі за контрактом у Збройних Силах України.

24 вересня 2019 року ОСОБА_1 був звільнений від виконання посадових обов`язків на час несення військової служби згідно частини третьої статті 119 Кодексу законів про працю України.

Зазначає, що весь час, на підставі статті 119 Кодексу законів про працю України, за ним зберігалось місце роботи та він отримував середній заробіток.

15 липня 2022 року згідно наказу Відділу освіти Ольгинської селищної військово-цивільної адміністрації Волноваського району Донецької області № 19 з/п «Про припинення збереження середнього заробітку ОСОБА_1 ». позивачеві була здійснена остання виплата середнього заробітку.

Вказує, що даний наказ він не отримував, а про зміни нарахування заробітної плати повідомлений не був.

Позивач вважає, що має право на отримання середнього заробітку, а тому він звернувся до відповідача із заявою про нарахування та виплату середнього заробітку за період з липня 2022 року по час звернення.

Однак отримав відповідь, що підстави для нарахування та виплати відсутні. Як на підставу для припинення виплати, Відділом освіти Ольгинської селищної військово-цивільної адміністрації Волноваського району Донецької області зазначено те, що виплата середньомісячного заробітку не зберігається на підставі Закону України від 01 липня 2022 року №2352-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин, частини 3 ст. 119 Кодексу законів про працю України.

19 січня 2024 року ОСОБА_1 повторно звернувся до відповідача із заявою про нарахування та виплату середнього заробітку за період з липня 2022 року по 24 грудня 2023 року, тобто до дня набрання чинності Законом України від 01 липня 2022 року №2352-IX.

На вказане звернення позивач отримав відмову із зазначенням того, що відсутні підстави для нарахування йому заробітної плати, відтак він змушений звернутись до суду за захистом своїх прав.

У відзиві на позов представник відповідача заперечив щодо задоволення позовних вимог. Зазначив, що з 01 вересня 2016 року позивач перебуває у трудових відносинах з відповідачем, займає посаду вчителя фізичної культури Новотроїцького закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №4 Ольгинської селищної територіальної громади.

Наказом керівника Новотроїцького закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 4 від 24 вересня 2019 року № 132-к, на підставі наказу військової частини НОМЕР_1 від 25 вересня 2019 року №73-ВС, позивача було звільнено від виконання посадових обов`язків на час несення військової служби. Тобто, з цієї дати позивач не виконує роботу, визначену трудовим договором між ним і відповідачем.

Враховуючи, що прикінцевими та перехідними положеннями Закону України від 01 липня 2022 року № 2352-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» не визначено особливостей застосування норми частини третьої статті 119 Кодексу законів про працю України, тому з дня набрання чинності цього Закону за працівниками, призваними (прийнятими) до дня набрання чинності Законом на військову службу зберігається лише місце роботи (посади).

Закон не має зворотної дії в часі, оскільки не поширюється на безстрокові трудові договори, укладені до його прийняття.

Крім того представник зазначив, що на момент видачі наказу Відділом освіти Ольгинської селищної військово-цивільної адміністрації Волноваського району Донецької області від 19 липня 2022 року № 19/зп «Про припинення збереження середнього заробітку ОСОБА_1 », керівник Новотроїцького закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №4 Ольгинської селищної територіальної громади, який повинен був своїм наказом припинити збереження середнього заробітку позивачу та ознайомити позивача під підпис, перебував на непідконтрольній Україні території.

Вказав, що позивач перебуває на військовій службі саме за контрактом з 25 вересня 2019 року. З березня місяця 2022 року по червень місяць 2022 року заробітна плата позивачу була виплачена в повному обсязі. Через неможливість евакуації бухгалтерських документів, заробітна плата нараховувалась відповідно до лютого місяця 2022 року. На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» (із змінами), позивачу було здійснено перерахунок середнього заробітку та у грудні місяці 2023 року зараховано і виплачено різницю (а.с.44-51).

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18 лютого 2025 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Відділу освіти Ольгинської селищної військово-цивільної адміністрації Волноваського району Донецької області, про визнання незаконним та скасування наказу про припинення виплат середньої заробітної плати, та стягнення середнього заробітку.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції керувався тим, що з моменту набрання чинності Законом Українивід 01 липня 2022 року № 2352-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин», відповідач позбавлений обов`язку зберігати за позивачем середній заробіток, оскільки відповідні положення частини третьої статті 119 Кодексу законів про працю України виключені. При цьому, припинення відповідачем нарахування та виплати середнього заробітку позивачу було спрямовано на приведення трудових правовідносин з позивачем у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин».

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Турта Аліна Віталіївна, подав апеляційну скаргу, в якій з підстав неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права ставить питання про скасування рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18 лютого 2025 року та ухвалення нового про задоволення позовних вимог.

Представник зазначає, що позивач має право на виплату середнього заробітку із 19 липня 2022 року по 23 грудня 2023 року.

Вказує, що законом № 2352-ІХ не внесено зміни до інших законів, які передбачають гарантії для громадян України призваних на військову службу за призовом під час мобілізації встановлені нормами інших законів (зокрема, для педагогічних чи науково- педагогічних працівників). Тобто, для окремих категорій суб`єктів (зокрема, для педагогічних чи науково-педагогічних працівників) призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, та згідно ст. 39 Закону № 2232-ХІІ прийнятим на військову службу за контрактом, збережено таку гарантію як попередній середній заробіток.

Представник звернула увагу суду на постанову Верховного суду у складі Касаційного цивільного суду від 16 жовтня 2023 року у справі №718/209/23. Зазначила, що висновки у цій постанові є релевантними до спірних правовідносин, а відтак підлягають застовуванню судом.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача просив відмовити у задоволенні вимог апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Зазначив, що позивач не виконуєроботу, визначену трудовим договором між ним і відповідачем з 25 вересня 2019 року,оскільки його було звільнено від виконання посадових обов`язків на час несення військової служби.

Наказом Відділу освіти Ольгинської селищної військово-цивільної адміністрації Волноваського району Донецької області від 19 липня 2022 року № 19/зп «Про припинення збереження середнього заробітку ОСОБА_1 » з 19 липня 2022 року було припинено збереження позивачу середнього заробітку на час перебування на військовій службі за контрактом.

Вказує, що на момент видачі наказу Відділом освіти Ольгинської селищної військовоцивільної адміністрації Волноваського району Донецької області від 19 липня 2022 року № 19/зп «Про припинення збереження середнього заробітку ОСОБА_1 », керівник Новотроїцького закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №4 Ольгинської селищної територіальної громади, який повинен був своїм наказом припинити збереження середнього заробітку позивачу та ознайомити позивача під підпис, перебував на непідконтрольній Україні території.

Наказом Відділу освіти Ольгинської селищної військово-цивільної адміністрації Волноваського району Донецької області від 31 серпня 2022 року № 23/к «Про призначення виконуючою обов`язки директора Новотроїцького ЗЗСО І-ІІІ ступенів № 4» було призначено виконуючого обов`язки директора Новотроїцького закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 4 Ольгинської селищної територіальної громади на період відсутності директора у зв`язку із збройною агресією.

Позивач перебуває на військовій службі саме за контрактом з 25 вересня 2019 року. З березня місяця 2022 року по червень місяць 2022 року заробітна плата позивачу була виплачена в повному обсязі. Через неможливість евакуації бухгалтерських документів, заробітна плата нараховувалась відповідно до лютого місяця 2022 року (а.с.158-160).

Позиція апеляційного суду.

Відповідно до ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Заслухавши пояснення представника позивача адвоката Турти А. В., представника відповідача ОСОБА_2 , перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Встановлені судом першої інстанції неоспорені обставини, а також обставини встановлені апеляційним судом.

З 01 вересня 2016 року позивач перебуває у трудових відносинах з відповідачем, займає посаду вчителя фізичної культури Новотроїцького закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №4 Ольгинської селищної територіальної громади, що підтверджується копією трудової книжки НОМЕР_2 (а.с.9-11).

Відповідно до довідки Новотроїцького закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №4 Ольгинської селищної територіальної громади ОСОБА_1 був прийнятий до Новотроїцького закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №4 Ольгинської селищної територіальної громади на посаду вчителя фізкультури з 01 вересня 2016 року на підставі наказу № 93-к від 31 серпня 2016 року, а з 24 вересня 2019 року звільнений від виконання посадових обов`язків на час несення військової служби на підставі наказу № 132-к від 24 вересня 2019 року по теперішній час (а.с.13).

Згідно довідки Військової частини НОМЕР_3 від 17 листопада 2023 року, старший солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за контрактом в Збройних Силах України з 25 вересня 2019 року по теперішній час (а.с.20).

Наказом № 19/зп від 19 липня 2022 року, виданого відділом освіти Ольгинської селищної військово-цивільної адміністрації Волноваського району Донецької області, відповідно до Закону України від 01 липня 2022 року № 2352-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин», частини третьої статті 119 Кодексу законів про працю України, припинено ОСОБА_1 , вчителю фізичної культури Новотроїцького закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №4 Ольгинської селищної територіальної громади, з 19 липня 2022 року збереження середнього заробітку на час несення військової служби за контрактом (а.с.14).

Згідно довідки №38/01-21 від 26 лютого 2024 року виданої Відділом освіти Ольгинської селищної військово-цивільної адміністрації Волноваського району Донецької області, з березня місяця 2022 року по червень місяць 2022 року заробітна плата позивачу була виплачена в повному обсязі. Зазначено, що через неможливість евакуації бухгалтерських документів, заробітна плата нараховувалась відповідно до лютого місяця 2022 року. На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» (зі змінами), позивачу було здійснено перерахунок середнього заробітку та у грудні місяці 2023 року зараховано та виплачено різницю у відповідності до постанови №100 (а.с.15-16).

На заяви позивача, Новотроїцьким закладом загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №4 Ольгинської селищної територіальної громади, та відділом освіти Ольгинської селищної військово-цивільної адміністрації Волноваського району Донецької області, надано відповідь, згідно якої повідомлено про неможливість виплати середнього заробітку за період з липня 2023 року по теперішній час, оскільки Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин», від 01 липня 2022 року внесено зміни до частини третьої статті 119 Кодексу законів про працю України, а саме починаючи з 19 липня 2022 року за захисниками, зокрема мобілізованими, строковиками, контрактниками, резервістами, роботодавця не зберігають середній заробіток (а.с.17-18).

Мотиви, з яких виходить колегія суддів апеляційного суду.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК).

Відповідно до вимог частин 1, 6 ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Статтею 65 Конституції України передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Визначення засад оборони України та підготовки держави до оборони, порядок та підстави призову на військову службу, умови її проходження, правове регулювання соціального і правового статусу військовослужбовців визначаються Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу», Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Указами Президента України та іншими підзаконними актами.

Проходження військової служби в Збройних Силах України, врегульовано Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Проходження військової служби здійснюється, зокрема, громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

У листі Міністерства оборони України № 322/2/8417 від 01 жовтня 2015 року «Щодо особливого періоду» зазначено, що особливий період в Україні настав з 17 березня 2014 року на підставі Указу № 303/2014 та триває, а його скасування буде здійснено окремим Указом Президента України «Про демобілізацію» після стабілізації на Сході України.

Саме з періоду оголошення Президентом України часткової мобілізації (17 березня 2014) відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» пов`язано настання особливого періоду, який закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу.

Такий правовий висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 серпня 2020 року у справі № 813/402/17.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом України від 03 березня 2022 року № 2105-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію», у зв`язку із введенням воєнного стану на території України, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» оголошено та проводиться загальна мобілізація.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції керувався тим, що з моменту набрання чинності Законом України від 01 липня 2022 року № 2352-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин», відповідач позбавлений обов`язку зберігати за позивачем середній заробіток, оскільки відповідні положення частини третьої статті 119 Кодексу законів про працю України виключені. При цьому, припинення відповідачем нарахування та виплати середнього заробітку позивачу було спрямовано на приведення трудових правовідносин з позивачем у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин».

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду враховуючи таке.

З 01 вересня 2016 року позивач перебуває у трудових відносинах з відповідачем, займає посаду вчителя фізичної культури Новотроїцького закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №4 Ольгинської селищної територіальної громади, що підтверджується копією трудової книжки НОМЕР_2 (а.с.9-11).

Відповідно до довідки Новотроїцького закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №4 Ольгинської селищної територіальної громади ОСОБА_1 був прийнятий до Новотроїцького закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №4 Ольгинської селищної територіальної громади на посаду вчителя фізкультури з 01 вересня 2016 року на підставі наказу № 93-к від 31 серпня 2016 року, а з 24 вересня 2019 року звільнений від виконання посадових обов`язків на час несення військової служби на підставі наказу № 132-к від 24 вересня 2019 року по теперішній час (а.с.13).

Згідно довідки військової частини НОМЕР_3 від 17 листопада 2023 року, старший солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за контрактом в Збройних Силах України з 25 вересня 2019 року по теперішній час (а.с.20).

Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_3 №1434 від 17 листопада 2023 року, старший солдат ОСОБА_1 в період з 25 вересня 2019 року по 30 липня 2020 року, з 06 серпня 2020 року по 16 березня 2022 року брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської фередарції в Донецькій та Луганській областях, забезпечення їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах здійснення зазначених заходів у м. Маріуполь, Донецька область (а.с.19).

Наказом № 19/зп від 19 липня 2022 року, виданого відділом освіти Ольгинської селищної військово-цивільної адміністрації Волноваського району Донецької області, відповідно до Закону України від 01 липня 2022 року № 2352-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин», частини третьої статті 119 Кодексу законів про працю України, припинено ОСОБА_1 , вчителю фізичної культури Новотроїцького закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №4 Ольгинської селищної територіальної громади, з 19 липня 2022 року збереження середнього заробітку на час несення військової служби за контрактом (а.с.14).

Згідно положень частини 2 статті 39 Закону, громадяни України, які проходять базову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або прийняті на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану, користуються гарантіями, передбаченими частиною третьою статті 119 Кодексу законів про працю України, а також частиною першою статті 53 і частиною другою статті 57 Закону України "Про освіту", частиною другою статті 44, частиною першою статті 54 і частиною третьою статті 63 Закону України "Про фахову передвищу освіту", частиною другою статті 46 Закону України "Про вищу освіту".

Частиною 3 статті 119 КЗпП України у редакції, що була чинною до 19 липня 2022 року передбачено, що за працівниками, призваними на строкову військову службу; військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб-підприємців, у яких вони працювали на час призову.

Згідно частини 2 статті 57 Закону України «Про освіту» у редакції, чинній на момент вказаних правовідносин, у разі захворювання педагогічного чи науково-педагогічного працівника, яке тимчасово унеможливлює виконання ним посадових обов`язків і обмежує можливість перебування у колективі осіб, які навчаються, або тимчасового переведення за цих чи інших обставин на іншу роботу чи проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, або військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період за таким працівником зберігається попередній середній заробіток. У разі хвороби або каліцтва попередній середній заробіток виплачується до відновлення працездатності або встановлення інвалідності.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» № 2352-IX, який набрав чинності 19 липня 2022 року, частину 3 статті 119 КЗпП України викладено у наступній редакції:

«за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи і посада на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб-підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Посилаючись на внесення зазначених змін законодавцем у частину 3 статті 119 КЗпП України, місцевий суд не звернув увагу на ту обставину, що аналогічні зміни, які стосуються соціальних гарантій осіб призваних на військову службу по мобілізації або прийняті на військову службу за контрактом не були внесені до Законів України «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про освіту», «Про фахову передвищу освіту», «Про вищу освіту».

Колегія суддів зазначає, що на рівні Кодексу Законів про працю України не передбачено правила про пріоритетність його норм над нормами інших законів. Правила в статті 4 ЦК України, про пріоритетність його норм над приватно-правовими нормами інших законів, до вирішення колізій між КЗпП України та іншими законами не застосовується.

Частиною другою статті 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачені гарантії для громадян України призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, зокрема, шляхом відсилання як до частини третьої статті 119 КЗпП України, так і до норм інших законів (зокрема, частина друга статті 57 Закону України «Про освіту»).

Законом № 2352-IX не внесено зміни до інших законів, які передбачають гарантії для громадян України призваних на військову службу за призовом під час мобілізації встановлені нормами інших законів (зокрема, для педагогічних чи науково-педагогічних працівників). Тобто, для окремих категорій суб`єктів (зокрема, для педагогічних чи науково-педагогічних працівників) призваних на військову службу за призовом під час мобілізації збережено таку гарантію як попередній середній заробіток.

У частині другій статті 57 Закону України «Про освіту» міститься спеціальна норма щодо положень частини третьої статті 119 КЗпП України, оскільки поширюється на педагогічних чи науково-педагогічних працівників.

Ця норма Закону має перевагу над загальною (частина третя статті 199 КЗпП) нормою (lex specialis derogat generali). Прийнята пізніше в часі загальна норма (частина третя статті 199 КЗпП) не скасовує спеціальної норми (lex posterior generalis non derogat priori speciali). Тому за педагогічними чи науково-педагогічними працівниками призваними на військову службу за призовом під час мобілізації зберігається попередній середній заробіток.

Такого правового висновку дійшов Верховний Суд у складі суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, який викладений у постанові від 16 жовтня 2023 року у справі № 718/209/23 (провадження № 61-11879св23).

Законом України від 01 липня 2022 року № 2352-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» (далі - Закон № 2352-IX), який набрав чинності з 19 липня 2022 року, внесено зміни та у частині третій статті 119 КЗпП України слова «зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток» замінено словами «зберігаються місце роботи і посада».

Однак, відповідно до частини другої статті 57 Закону України «Про освіту» в редакції, чинній на час винесення спірного наказу, у разі захворювання педагогічного чи науково-педагогічного працівника, яке тимчасово унеможливлює виконання ним посадових обов`язків і обмежує можливість перебування у колективі осіб, які навчаються, або тимчасового переведення за цих чи інших обставин на іншу роботу чи проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, або військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період за таким працівником зберігається попередній середній заробіток. У разі хвороби або каліцтва попередній середній заробіток виплачується до відновлення працездатності або встановлення інвалідності.

Аналіз наведених норм права дає підстави дійти висновку про те, що за педагогічними чи науково-педагогічними працівниками, призваними на військову службу за призовом під час мобілізації, зберігається попередній середній заробіток.

Законом України від 22 листопада 2023 року № 3494-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо впорядкування надання та використання відпусток, а також інших питань», який набрав чинності 24 грудня 2023 року, було внесено зміни та у частині другій статті 57 Закону України «Про освіту» слова «чи проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, або військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період» виключено.

Тобто з 24 грудня 2023 року за педагогічними чи науково-педагогічними працівниками, призваними на військову службу за призовом під час мобілізації, не зберігається попередній середній заробіток.

Отже, наведене дає підстави вважати, що у період до 24 грудня 2023 року за педагогічними чи науково-педагогічними працівниками, призваними на військову службу за призовом під час мобілізації, попередній середній заробіток зберігався.

Подібний за змістом висновок викладений у постановах Верховного Суду від 11 вересня 2024 року у справі № 158/2181/23, від 27 листопада 2024 року у справі № 716/2152/23.

У справі, яка переглядається апеляційним судом, установлено, що ОСОБА_1 є педагогічним працівником, який з 25 вересня 2019 року перебуває на військовій службі за контрактом, а тому відповідно до частини другої статті 57 Закону України «Про освіту» в редакції, чинній на час винесення спірного наказу, мав право на отримання середнього заробітку до 24 грудня 2023 року.

Крім того, колегія суддів вважає помилковим посилання відповідача на те, що на позивача не поширюються гарантії, передбачені частиною 2 статті 57 Закону України «Про освіту», оскільки він проходить військову службу за контрактом, а не за призовом.

Так, відповідно до змісту норми права, яка закріплена у частині 2 статті 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» особами, на яких поширюються гарантії щодо збереження місця роботи, посади і середнього заробітку (зокрема, щодо педагогічних чи науково-педагогічних працівників), є громадяни України, які проходять базову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або прийняті на військову службу за контрактом.

Таким чином, припинення здійснення нарахування та виплат середнього заробітку ОСОБА_1 на період проходження ним військової служби за контрактом у Збройних Силах України, починаючи із 19 липня 2022 року, є протиправним.

За таких обставин, наказ Відділу освіти Ольгинської селищної військово-цивільної адміністрації Волноваського району Донецької області № 19 з/п «про припинення збереження середнього заробітку ОСОБА_1 » в частині припинення з 19 липня 2022 року ОСОБА_1 - вчителю фізичної культури Новотроїцького закладу загальної середньої освіти I-III ступенів № 4 Ольгинської селищної територіальної громади збереження середнього заробітку на час несення служби за контрактом, є незаконним та підлягає скасуванню.

З огляду на те, що позовна вимога ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування оспорюваного ним наказу про припинення виплати заробітної плати мобілізованому працівнику підлягає задоволенню, то наявні підстави для стягнення на його користь з відповідача середнього заробітку за період мобілізації під час воєнного стану з 19 липня 2022 року по 24 грудня 2023 року.

Визначаючи розмір середнього заробітку, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, колегія суддів зазначає, що порядок розрахунку середнього заробітку регулюється Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати».

Так, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати (абзац перший пункту 5).

Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період (абзац перший пункту 8).

Згідно довідки №38/01-21 від 26 лютого 2024 року, виданої Відділом освіти Ольгинської селищної військово-цивільної адміністрації Волноваського району Донецької області середньоденний заробіток позивача становить 988, 55 грн.

Таким чином, розмір середнього заробітку за період з 19 липня 2022 року по 23 грудня 2023 року, який підлягає виплаті позивачеві становить 368 729, 15 грн (373 дні * 988, 55 = 368,15 грн).

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Отже, беручи до уваги встановлені обставини справи та зазначені норми матеріального права, які їх регулюють, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні позову.

З врахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції як таке, що прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, в силу вимог ст. 376 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову про визнання незаконним та скасування наказу про припинення виплат середньої заробітної плати та стягнення середнього заробітку.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частинами 1, 6, 13 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору за позовною вимогою про стягнення середнього заробітку.

За позовною вимогою про визнання незаконним та скасування наказу Відділу освіти Ольгинської селищної військово-цивільної адміністрації Волноваського району Донецької області № 19 з/п «про припинення збереження середнього заробітку ОСОБА_1 » в частині припинення з 19 липня 2022 року ОСОБА_1 - вчителю фізичної культури Новотроїцького закладу загальної середньої освіти I-III ступенів № 4 Ольгинської селищної територіальної громади збереження середнього заробітку на час несення служби за контрактом, позивач не звільнений від сплати судового збору.

Отже, з урахуванням зазначеного, у зв`язку із задоволенням апеляційної скарги позивача, із Відділу освіти Ольгинської селищної військово-цивільної адміністрації Волноваського району Донецької області на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1 816, 80 грн

У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору за позовною вимогою про стягнення середнього заробітку із Відділу освіти Ольгинської селищної військово-цивільної адміністрації Волноваського району Донецької області в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в загаьному розмірі 9 218, 22 грн, з яких 3 687, 29 грн за подання позову та 5 530, 93 грн за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. 367, 368, 371, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Турта Аліна Віталіївна, задовольнити.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18 лютого 2025 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до Відділу освіти Ольгинської селищної військово-цивільної адміністрації Волноваського району Донецької області про визнання незаконним та скасування наказу про припинення виплат середньої заробітної плати та стягнення середнього заробітку.

Визнати незаконним та скасувати наказ Відділу освіти Ольгинської селищної військово-цивільної адміністрації Волноваського району Донецької області № 19 з/п «про припинення збереження середнього заробітку ОСОБА_1 » в частині припинення з 19 липня 2022 року ОСОБА_1 - вчителю фізичної культури Новотроїцького закладу загальної середньої освіти I-III ступенів № 4 Ольгинської селищної територіальної громади збереження середнього заробітку на час несення служби за контрактом.

Стягнути з Відділу освіти Ольгинської селищної військово-цивільної адміністрації Волноваського району Донецької області на користь педагогічного працівника, який проходив військову службу за контрактом, ОСОБА_1 середній заробіток з моменту припинення таких виплат, а саме: з 19 липня 2022 року по 23 грудня 2023 року, тобто до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо впорядкування надання та використання відпусток, а також інших питань» № 3494-XI від 22.11.2023, в сумі 368 729,15 грн.

Стягнути з Відділу освіти Ольгинської селищної військово-цивільної адміністрації Волноваського району Донецької області в дохід держави судовий збір в розмірі 9 218, 22 грн.

Стягнути з Відділу освіти Ольгинської селищної військово-цивільної адміністрації Волноваського району Донецької області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1 816, 80 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 20.06.2025.

Головуючий С. М. Єгорова

Судді О. Л. Карпенко

О. І. Чельник