Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2/733/346/25
Єдиний унікальний №733/1038/25
Рішення

Іменем України

24 червня 2025 року м.Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі : головуючого судді Вовченка А.В.,

секретаря судового засідання Мошенець Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Ічня цивільну справу за позовом ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

В С Т А Н О В И В :

ТО "ФК"ЄАПБ" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договорам в розмірі 20 957,98 грн. судових витрат по сплаті судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи в розмірі 1514 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що 04 грудня 2012 р. між ПАТ «ОТП банк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № .

Між ПАТ «ОТП банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено Договір відступлення права вимоги №13/10/23, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № від 04 грудня 2012 р.

Пунктом 1.3 Договору факторингу передбачено, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» одержує право (замість т АТ «ОТП банк») вимагати від боржника належного виконання всіх своїх зобов`язань.

Відповідно до Реєстру боржників до Договору відступлення права вимоги № від 04 грудня 2012 р. TOB "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 20957,98 грн., з яких:

16119,60грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу;

4838,38 грн. - сума заборгованості за відсотками;

Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунок ТОВ «ФК «ЄАПБ» , ні на рахунок попереднього кредитора.

З метою досудового врегулювання спору, у зв`язку з істотними порушеннями відповідачем умов Кредитного договору, позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу відповідача було направлено Повідомлення про порядок погашення заборгованості по Кредитним договорам та включення персональних даних Відповідача до бази персональних даних разом з вимогою про погашення загальної суми боргу.

З моменту отримання права вимоги до Відповідача, Позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед TOB "ФК''ЄАПБ":

за кредитним договором № від 04 грудня 2012 р. в розмірі 20957,98 грн., з яких:

16119,60грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу;

4838,38 грн. - сума заборгованості за відсотками;

В позовній заяві просить про розгляд справи без участі представника позивача та задовольнити позов.

У суд ОСОБА_1 не з`явилася, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, поштове відправлення, яке надсилалося на адресу вказану в позовній заяві повернулося без вручення. За таких обставин ОСОБА_1 викликалася до суду шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, однак до суду не прибула.

Судом вжито усіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню ч.8 ст.178 ЦПК України.

Суд розглядає справу у відсутність сторін, вивчивши позовну заяву та матеріали справи, суд приходить до висновку, позов не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що відповідачем в особі ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту з ПАТ «ОТП банк» за № від 04 грудня 2012 р., за яким рахується заборгованість в розмірі 20957,98 грн., з яких:

16119,60грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу;

4838,38 грн. - сума заборгованості за відсотками;

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1049 позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

За зазначеним договором відповідачем порушено умови його виконання.

У відповідності до частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За кредитним договором № від 04 грудня 2012 р., укладеним між ПАТ «ОТП банк» та ТОВ «ЄАПБ» право грошової вимоги перейшло до ПАТ «ЄАПБ».

На підставі договору відступлення права вимоги №13/10/23 від 13.10.2023 , ПАТ "ОТП банк» " передало права вимоги за кредитним договором № від 04 грудня 2012 р. TOB "ФК "ЄАПБ".

Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ч.1 ст.1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.

Позивачем направлялись відповідачу повідомлення про відступлення права вимоги, термін дії кредитних договорів сплив, заборгованість не погашена.

Відповідно до ч.1 ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Враховуючи положення частини першої ст. 16 ч. 2 статті 1050 ЦК України, відсутність доказів направлення кредитором вимоги боржнику про виконання зобов`язання до моменту пред`явлення позову не може бути підставою для відмови у задоволенні позову про повернення заборгованості.

У справі відсутні докази отримання зазначених повідомлень, а відповідач отримавши документи що направлялись судом.

Так, ст. 603 ЦК України визначає, що у разі заміни кредитора боржник має право пред`явити проти вимоги нового кредитора свою зустрічну вимогу до первісного кредитора. У разі заміни зарахування проводиться, якщо вимога виникла на підставі, що існувала на момент одержання (письмового повідомлення про заміну кредитора, і строк вимоги настав до його одержання або цей строк не встановлений чи визначений моментом пред`явлення вимоги. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора, зарахування проводиться, якщо вимога виникла на підставі, що існувала на момент пред`явлення боржникові вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання.

Ця стаття передбачає, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок обставин, передбачених ст. 512 ЦК України. Однією з таких підстав є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (поступка права вимоги).

Враховуючи встановлені судом обставини позовні вимоги позивача є правомірними, але не підлягають задоволенню в зв`язку з застосуванням позовної давності.

Відповідно до ч.1 ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно належним чином засвідченого розрахунку заборгованості за кредитним договором позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором № від 04 грудня 2012 р., укладеним між ним АТ Райффайзен Банк Аваль , останній платіж здійснено 08.02.2016 року.

Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до графіку погашення Додаток 1 до кредитного договору № від 04 грудня 2012 р., право пред`явлення вимоги у кредитодавця виникло з 05 грудня 2014 року відповідно позовна давність для пред`явлення вимоги позивачем за кредитним договором № від 04 грудня 2012 р., сплинула у грудні 2014 року, а позов надійшов до суду 21.05.2025 року, тобто після спливу позовної давності.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 13листопада 2019 року у справі № 335/70/14-ц, у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі статті 1050 ЦК України

Відповідно до ч.5 ст.261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Відповідно до ч.1 ст.262 ЦК України заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи вищезазначене, суд за заявою відповідача застосовує до позовних вимог позовну давність і відмовляє у задоволенні позову.

Крім того, судовий збір сплачений позивачем при подачі позову у розмірі 3028,00 грн., стягненню з відповідача не підлягає .

Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частина 1 статті 141 ЦПК України передбачає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст,16, 512, 603, 1048-1050,1054, 1077, 1080, 1082 ЦК України, ст.ст. 4, 133, 141, 256-262, 264-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

В задоволенні позову ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення виготовлено 24 червня 2025 року.

Суддя А. В. Вовченко