"17" червня 2025 р. Справа № 363/3170/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Лукач О.П., перевіривши на відповідність вимогам статей 175, 177 ЦПК України позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства «Науково-дослідний інститут «КВАНТ» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати та компенсації втрати частини доходів,

ВСТАНОВИВ:

10.06.2025 до Вишгородського районного суду Київської області, засобами поштового зв`язку, надійшла вказана позовна заява, у якій позивач просить стягнути з відповідача на його користь:

204 848, 82 грн. - в рахунок погашення заборгованості по виплаті заробітної плати;

23 005,00 грн. середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати на дату подачі позовної заяви;

57285,98 грн компенсацію втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Відповідно до частини першої статті 187 ЦПК України суд відкриває провадження у справі за позовною заявою за відсутності підстав для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження.

Перевіривши матеріалами позовної заяви, суд вважає необхідним залишити позовну заяву без руху з таких підстав.

Так, статтею 175 ЦПК України встановлено вимоги до позовної заяви, а статтею 177 цього Кодексу документи, що додаються до позовної заяви.

Відповідно до частини четвертої статті 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору (частина четверта статті 174 ЦПК України).

Звертаючись до суду із вказаною позовною заявою, позивач, посилаючись на положення пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», зазначає, що від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин.

Однак, із таким тлумаченням позивачем положень пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» не можливо погодитися з таких підстав.

Так, Законом України «Про судовий збір» визначено правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

У постанові Верховного Суду України від 30.11.2016 у справі № 6-1121цс16 зроблено висновок, що починаючи з 01.09.2015, позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позивачів у двох категоріях: про стягнення заробітної плати та про поновлення на роботі.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №910/4518/16, позовна вимога про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні є майновою вимогою.

У позовній заяві ОСОБА_1 , крім вимоги про стягнення заборгованості з невиплаченої заробітної плати, заявлено ще дві вимоги майнового характеру про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати на дату подачі позовної заяви, посилаючись на положення статті 117 КЗпП, а також компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Такий правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-301гс18).

Крім цього, у постанові Великої Палати ВС від 08.02.2022 у справі №755/12623/19 (провадження №14-47цс21) зазначено, що середній заробіток за час вимушеного прогулу, передбачений ч.2 ст.235 КЗпП України, та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, визначений ст.117 цього Кодексу, мають різну правову природу. Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

Таким чином, на вимоги даного позову про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати на дату подачі позовної заяви та компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків їх виплати, не розповсюджується пільга щодо звільнення від сплати судового збору передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Законом України «Про державний бюджет України на 2025 рік» встановлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 3028,00 гривень.

Ставки сплати судового збору встановлено частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якої за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою або особою - підприємцем складає 1% ціни позову, мінімум - 1211 грн. 20 коп., максимум - 15140 грн.

Відповідно до пунктів 3, 5 частини третьої статті 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

В порушення зазначених вимог до позовної заяви, позивачем не визначено та не зазначено ціну поданого ним позову.

З огляду на викладене, позивачу необхідно зазначити ціну позову та враховуючи розмір середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати у сумі 23 005,00 грн. та розмір компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків їх виплати, у сумі 57285,98 грн, судовий збір який підлягає сплаті позивачем за звернення до суду з даними вимогами, буде становити суму у 1211 грн. 20 коп.

Суддя зауважує, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням права позивача на доступ до правосуддя.

Так, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, сформульованою, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 31), в яких зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою; регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що позовна заява подана з недотриманням вимог, встановлених статями 177 ЦПК України, які є імперативними нормами закону та мають вичерпний перелік вимог щодо належного оформлення позовної заяви.

Відповідно до статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду заяви постановляє ухвалу про залишення її без руху.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву ОСОБА_1 без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, зазначених у цій ухвалі, шляхом зазначення ціни позову та подання до суду документів, що підтверджують сплату позивачем судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Або, в разі наявності у позивача визначених законом підстав для звільнення його від сплати судового збору, вказаного вище, позивач повинен зазначити про такі підстави надавши відповідні докази.

Згідно із частиною третьою статті 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись статтями 175, 177, 185 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства «Науково-дослідний інститут «КВАНТ» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати та компенсації втрати частини доходів залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня отримання ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків у встановлений строк, заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Лукач