КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 357/1131/25 Головуючий у суді першої інстанції - Бондаренко О.В.
Номер провадження № 22-ц/824/9607/2025 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря - Русан А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 березня 2025 року, постановлену під головуванням судді Бондаренко О.В., у місті Біла Церква, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, у якому просив суд розірвати шлюб, зареєстрований 20 листопада 1999 року між ним та ОСОБА_2 ..

12 березня 2025 року відповідач - ОСОБА_2 подала до суду заяву, про надання строку для примирення подружжя, мотивуючи тим, що вона перебуває у шлюбі з позивачем вже більше 25 років, від даного шлюбу вони мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також, мають онуку - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заяву обґрунтовано тим, що шлюбні відносини між ними не припинилися 13 березня 2022 року. Це дата мобілізації позивача до лав ЗСУ.

Зазначає, їх шлюбні відносин тривали і в 2022 року, і у 2023 році, і у 2024 році, позивач приїздив додому за місцем реєстрації двічі/тричі на рік, на день народження дітей, саме в цей час брав відпустку на 10-15 днів , в період червня місяця (день народження сина ОСОБА_3 ) та в жовтні місяці (день народження сина ОСОБА_4 ). Виною припинення шлюбних відносин є відстань між ними, причиною якого є повномасштабне військове вторгнення рф на територію України, тому причини та підстави щодо яких припиненні шлюбні відносини є саме війна в Україні і служба чоловіка в лавах ЗСУ.

На даний час між ними відбуваються примирливі процедури задля збереження шлюбу, вживаються заходи щодо врегулювання конфліктів між ними. Тому, просила надати строк для примирення на шість місяців та зупинити провадження у справі.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 березня 2025 року клопотання ОСОБА_2 - задоволено. Надано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 строк для примирення подружжя терміном на шість місяців. Зупинено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу, до закінчення строку для примирення, визначеного судом.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, відповідно до якої просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що надання строку на примирення суперечить його інтересам та моральним засадам. Вказує, що 13 березня 2022 року він був мобілізований до лав ЗСУ та до теперішнього часу здійснює свій обов`язок щодо захисту України. З того часу фактичні шлюбні відносини між ними були припинені, тобто вже на протязі трьох років вони не ведуть спільного побуту, між ними відсутнє порозуміння, любов та повага.

Наголошує, що на даний час має стосунки з іншою жінкою, з якою має намір укласти шлюб, про дану обставину відомо і відповідачу.

Жодних дій, спрямованих на припинення та збереження шлюбу не вживаються.

Звертає увагу суду, що зазначене підтверджується тим фактом, що відповідач направляла заяву про надання строку на примирення на адресу його іншого місця проживання, відмінного від її.

29 квітня 2025 року на адресу апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_2 , відповідно до якого просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заперечуючи проти доводів, викладених у апеляційній скарзі вказує, що надання судом строку для примирення подружжя не суперечить моральним засадам суспільства, сприяє збереженню сім`ї, не є примушуванням сторін до спільного проживання, втручанням у їх приватне життя, порушенням норм моралі, конституційних прав позивача та принципу добровільності шлюбу. Незгода з цим позивача, про яку він вказує в апеляційній скарзі за наявності клопотання іншого з подружжя, який бажає примирення, не є перешкодою для вжиття судом заходів примирення сторін.

20 травня 2025 року від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи без його участі (а.с. 83).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про дату час та місце була повідомлена належним чином (а.с.81-82), тому суд у відповідності до норм ч.2 ст. 372 ЦПК України розглянув вказану справу у їх відсутність.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Зупиняючи провадження у справі та надаючи строк для примирення терміном на один місяць, суд першої інстанції взяв до уваги бажання відповідача зберегти сім`ю, обов`язок суду вживати заходів для примирення чоловіка і жінки та прохання сторони спору вжити такі заходи. Враховуючи обставини даної справи, а саме: те, що сторони у судове засідання не з`явились, тому фактичні взаємини подружжя та дійсні причини позову встановити не виявилось можливим, а причини, зазначені в позовній заяві та відповідачкою у клопотанні, не дають підстав уважати, що примирення між подружжям неможливе та в матеріалах справи відсутні докази того, що збереження шлюбу між сторонами суперечить моральним засадам суспільства, враховуючи, що сторони з поважних причин не проживають разом, що впливає на збереження між ними подружніх відносин та вони не вичерпали усіх можливостей для їх збереження, адже шлюб між ними триває вже 25 років та вони мають неповнолітню дитину, суд дійшов висновку про надання сторонам достатнього строку для примирення на шість місяців, та зупинення провадження у справі.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до роз`яснень, які викладені у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя року», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Згідно з п.4 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення

Відповідно до п.3 ч.1 ст.253 ЦПК України у випадках, встановлених пунктом 4 частини першої статті 251 цього Кодексу, провадження у справі зупиняється до закінчення строку для примирення, визначеного судом.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час розгляду справи з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому її розгляду.

Отже, якщо у справі про розірвання шлюбу, суд дійде висновку про необхідність надання подружжю строку для примирення, який не може перевищувати шести місяців, суд відповідно до імперативної вказівки п.4 ч.1 ст.251 ЦПК України зобов`язаний зупинити провадження у справі на цей строк.

Доводи апеляційної скарги відповідача стосуються того, що надання строку на примирення суперечить інтересам та моральним засадам позивача.

Частиною 7 статті 240 ЦПК України визначено, що у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Враховуючи, що судом першої інстанції виконано вимоги статті 260 ЦПК України щодо зазначення в ухвалі мотивів, з яких він дійшов висновків, надаючи подружжю строк на примирення та з цих підстав зупиняючи провадження у справі, апеляційний суд вважає оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою.

Колегія суддів звертає увагу, що перелік ухвал суду першої інстанції, які підлягають апеляційному оскарженню окремо від рішення суду, передбачений частиною 1 статі 353 ЦПК України. Відповідно до вказаного переліку окремо від рішення по справі може бути оскаржена ухвала суду про зупинення провадження по справі. При цьому окреме оскарження ухвали щодо надання учасникам строку на примирення в порядку статі 111 СК України чинним законодавством не передбачене.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав для задоволення заяви відповідача та надання строку для примирення сторін, а також те, що надання строку на примирення суперечить інтересам та моральним засадам позивача колегією суддів відхиляються, оскільки вказана ухвала підлягає оскарженню лише в частині зупинення провадження, а не самої доцільності надання строку для примирення подружжя.

Враховуючи зазначене, висновки суду першої інстанції щодо зупинення провадження у справі відповідають фактичним обставинам справи, судом дотримано норми процесуального права, що відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дати складення повного тексту постанови.

Текст постанови складено 18 червня 2025 року.

Головуючий суддя : М.А.Яворський

Судді : Т.Ц.Кашперська

В.О.Фінагеєв