Справа № 138/1597/25
Провадження №:2-о/138/84/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2025 м. Могилів-Подільський

Суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області Київська Т.Б., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до суду з вказаною вище заявою, у якій просить встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не проживав з померлим ОСОБА_4 на момент його смерті, а також просить визнати його таким, що не прийняв спадщину. Підставою для звернення до суду із вказаною заявою є оформлення спадщини та реєстрації права власності на спадкове майно.

Ознайомившись зі змістом заяви, приходжу до висновку, що у відкритті провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Також п. 1постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

За змістом ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Згідно з ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов:

- згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Схожі за змістом висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18, від 18 січня 2024 року № 560/17953/21.

Так, заявник зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 . На день його смерті за адресою його зареєстрованого місця проживання були також зареєстровані мати ОСОБА_1 , батько ОСОБА_2 , баба ОСОБА_5 та брат ОСОБА_6 . Після смерті ОСОБА_4 мати разом з братом звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Разом з тим, нотаріусом було роз`яснено їм, що оскільки ОСОБА_2 був зареєстрований разом з померлим, то вважається таким, що автоматично прийняв спадщину. Заявник стверджує ту обставину, що ОСОБА_2 у 2022 році виїхав за кордон і з того часу за місцем реєстрації не з`являвся. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду із вказаною заявою.

Зважаючи на зміст заяви та її прохальної частини, суд вважає, що заявник намагається довести те, що ОСОБА_2 не прийняв спадщину та не має права на неї, а спадкоємцями є лише вона та її син ОСОБА_6 . Тобто, фактично бажає усунути ОСОБА_2 від спадкування.

З огляду на викладене та враховуючи те, що встановлення факту, про який просить заявник, фактично пов`язане з наступним вирішенням спору про право, зокрема, права на спадщину ОСОБА_7 після смерті його сина, суд приходить до висновку, що із даної заяви, вбачається спір про право, який не підлягає розгляду в порядку окремого провадження. В зв`язку з цим, у відкритті провадження у справі слід відмовити.

Водночас суд роз`яснює, що заявник не позбавлена права звернутися до суду із позовом про захист своїх прав, які вважає порушеними, не визнаними чи оспореними із належним дотриманням вимог цивільного процесуального законодавства в порядку позовного провадження.

Керуючись ст.3, 185-186, 258-261, 293-294, 315 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Заяву з доданими до неї документами повернути заявнику відповідно до частини 3 статті 186 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або складення. Учасник справи якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Т.Б.Київська