Справа № 541/1938/25
Номер провадження 2-о/541/104/2025
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 червня 2025 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Дністрян О.М.,

при секретарі Докуніній А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миргород в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Великосорочинська сільська рада Миргородського району Полтавської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Акрітов П.К., звернулась до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування заяви зазначила, що їй належить Державний акт на право власності на земельну ділянку cepii ЯБ №416457 від 08.02.2006, площею 3.10га, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та Державний акт на право власності на земельну ділянку cepii ПЛ № 2074885 від 08.02.2006, площею 0,64га, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території В. Сорочинської сільської ради Миргородського району, в яких її прізвище записано із помилкою « ОСОБА_2 » замість вірного « ОСОБА_3 ». Помилка в написанні прізвища виникла через те, що 02.11.2016 мені видали паспорт громадянина України НОМЕР_1 з уточненим прізвищем « ОСОБА_3 » замість « ОСОБА_2 », який був зазначений у паспорті НОМЕР_2 від 20.09.1996. Факт належності заявнику Державних актів на право власності на земельні ділянки підтверджується довідкою Миргородського міськрайонного відділу Державної міграційної служби України від 01.12.2016, з якої слідує, що ОСОБА_1 02.11.2016 виданий новий паспорт громадянина України зі зміненим прізвищем з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 » та власне паспортом громадянина України. Для подальшого розпорядження належними їй земельними ділянками заявнику необхідно встановити, що державні акти на право власності на земельну ділянку дійсно належать їй, адже її прізвище в актах на земельні ділянки та в паспорті різниться. Отримати нові державні акти з виправленим прізвищем неможливо, оскільки Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права та їх обтяження на земельні ділянки реєструються у Державному реєстрі прав, іншого порядку чинне законодавство не передбачає. Просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт належності їй Державного акту на право власності на земельну ділянку cepii ЯБ №416457 від 08.02.2006, площею 3.10га, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та Державного акту на право власності на земельну ділянку cepii ПЛ № 2074885 від 08.02.2006, площею 0,64га, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території В. Сорочинської сільської ради Миргородського району.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі та без участі заявника, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.

Представник заінтересованої особи Тищицький О. в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини у справі.

Судом встановлено, що 08 лютого 2006 року громадянці ОСОБА_1 на підставі розпорядження голови Миргородської райдержадміністрації від 25.10.2005 №249 було видано: Державний акт на право власності на земельну ділянку ПЛ №2074885, кадастровий номер :00:007:0313, площею 0,6га, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території В. Сорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області; Державний акт на право власності на земельну ділянку ЯБ №416457, кадастровий номер :00:011:0208, площею 3,10га, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території В. Сорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області (а.с. 9-12).

В паспорті громадянина України НОМЕР_3 зазначено наступні дані: ОСОБА_1 , дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження село Савинці Миргородського району Полтавської області, виданий Миргородським МРВ УДМС України в Полтавській області 02 листопада 2016 року (6-7).

Згідно довідки Миргородського міськрайонного відділу Міграційної служби України в Полтавській області №36-7054 від 01.12.2016, виданої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженці с. Савинці Миргородського району Полтавської області, в тому, що їй 02.11.2016 Миргородським МРВ УДМС України в Полтавській області видано паспорт громадянина України НОМЕР_3 в зв`язку з уточненням прізвища « ОСОБА_2 » на підставі паспорта КН236377 від 20.09.1996, виданого Миргородським МРВ УМВС України в Полтавській області, свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 , виданого виконавчим комітетом Жовтневої сільської ради Решетилівського району Полтавської області 11.03.1972 (а.с. 13).

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та статтею 8Конституції України гарантовано кожному право звернення до суду за захистом конституційних прав і свобод людини і громадянина.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих; немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.95 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої Можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.95 при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

У відповідності до п. 1 постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Факт належності правовстановлюючих документів має для заявниці юридичне значення і необхідний їй для розпорядженням своїм майном.

Обставини, які б спростовували зазначений факт, судом не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 ЦПК України передбачено, що при ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 77, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Великосорочинська сільська рада Миргородського району Полтавської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , Державного акту на право власності на земельну ділянку площею 3.10 га, серія ЯБ №416457, виданого 08 лютого 2006 року на підставі розпорядження голови Миргородської райдержадміністрації від 25.10.2005 №249.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , Державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,64 га, серія ПЛ №2074885, виданого 08 лютого 2006 року на підставі розпорядження голови Миргородської райдержадміністрації від 25.10.2005 №249.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка с. Савинці Миргородського району Полтавської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Заінтересована особа Великосорочинська сільська рада Полтавської області, вул. Гоголя, 26, с. Великі Сорочинці, Миргородський район, Полтавська область, .

Суддя О.М. Дністрян