Справа № 182/3371/25
Провадження № 2-н/0182/344/2025
У Х В А Л А
17.06.2025 року м. Нікополь
Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Рунчева О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати з Військової частини НОМЕР_1 , -
02.06.2025 року ОСОБА_1 звернулась до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області та просить видати судовий наказ про стягнення з Військової частини НОМЕР_1 на її користь грошову компенсацію за ненадані та невикористані 514 днів додаткових відпусток за період з 2014 по 2020 рік, виходячи з розміру грошового забезпечення станом на дату звернення з даною заявою про видачу судового наказу до суду, тобто 01.06.2025, у розмірі 424 908 грн. 90 коп.
Дослідивши матеріали поданої заяви, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до вимог ч. 1 статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.
Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.
Захист права у наказному провадженні може мати місце за наявності безспірної вимоги стягувача, що підтверджується належно оформленими письмовими документами.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.
Згідно зі ст. 2 Закону України «Про оплату праці» основна заробітна плата є винагородою за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки ). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.
Відповідно до вимог ст. 94 Кодексу законів про працю України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.
Таким чином, інші платежі: зокрема, компенсація за невикористану відпустку, інфляційні нарахування на вказану компенсацію тощо, не є заробітною платою і тому, в разі заявлення таких вимог, останні не підлягають розгляду в порядку наказного провадження та щодо вказаних виплат не може видаватися судовий наказ.
Як вбачається із прохальної частини, заявниця просить суд стягнути з ВЧ НОМЕР_1 на її користь грошову компенсацію за ненадані та невикористані 514 днів додаткових відпусток за період з 2014 по 2020 рік, виходячи з розміру грошового забезпечення станом на дату звернення з даною заявою про видачу судового наказу до суду, тобто 01.06.2025, у розмірі 424 908 грн. 90 коп., що не передбачено положеннями ЦПК України розгляду у наказному провадженні, а є прерогативою позовного провадження.
Згідно з ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також той факт, що заява подана з порушенням ст.163, 165 ЦПК України, суддя приходить до висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу.
Роз`яснити заявнику, що за правилами частини другої статті 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.
На підставі наведеного та керуючись ст.160-165 ЦПК України , суддя
Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з Військової частини НОМЕР_1 на її користь грошової компенсації за ненадані та невикористані 514 днів додаткових відпусток за період з 2014 по 2020 рік, виходячи з розміру грошового забезпечення станом на дату звернення з даною заявою про видачу судового наказу до суду, тобто 01.06.2025, у розмірі 424 908 грн. 90 коп.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Суддя: О. В. Рунчева