Справа № 309/1814/25
Провадження № 2/309/585/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2025 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді Орос Я.В.

за участю секретаря : Калинич Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду, цивільну справу за позовом: ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Плешинець Микола Васильович, до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Плешинець М.В., звернулась до Хустського районного суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що 31 серпня 2006 року між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 укладено шлюб, який зареєстрований виконкомом Довжанської сільської ради за актовим записом № 32. Від шлюбу в них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 від 03 травня 2007 року.

21 серпня 2018 року рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області у справі № 301/1648/18 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірваний .

Після розірвання шлюбу син ОСОБА_3 залишився проживати з матір`ю. Після чого на позивачку повністю ляг тягар, щодо утримання сина. Внаслідок чого ОСОБА_1 була змушена звернутись до суду із позовом про стягнення аліментів. За наслідком розгляду Хустський районний суд Закарпатської області 25 вересня 2023 року у справі № 309/3905/23, виніс рішення, яким вирішив стягувати з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 гривень щомісячно, але не менше ніж розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 серпня 2023 року і до досягнення дитиною повнолітнього віку, крім цього судом вирішено питання про стягнення і додаткових витрат на лікування дитини ОСОБА_3 , у розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з 21 серпня 2023 року і до досягнення дитиною повнолітнього віку .

Син після закінчення у червні 2024 року загальноосвітньої школи продовжив навчання з метою здобуття вищої освіти. З 03.09.2024 року він навчається в Економічному університеті в Братиславі на факультеті менеджменту підприємницької діяльності, що підтверджується відповідною довідкою від 03.09.2024 року. Після досягнення сином 18 років відповідач не бажає нести ніяких витрат на освіту сина і у добровільному порядку допомоги на навчання сина не надає.

Враховуючи вищевикладене позивачка змушена звернутись до суду через відсутність добровільної допомоги з боку відповідача у зв`язку продовженням сином навчання після досягнення повноліття, який не має самостійних джерел доходу і у зв`язку з навчанням у вищому навчальному закладі потребує матеріальної допомоги. Окрім витрат на оплату навчання, син потребує додаткових витрат, пов`язаних з навчальним процесом, як-то: на придбання навчального приладдя, підручників, оплату житла для проживання в іншій місцевості, харчування, проїзд до місця навчання, комунікаційний зв`язок і т.п. Тягар вищезазначених витрат несе позивачка, але її заробітна плата не дозволяє покрити всіх навіть невідкладних витрат її сім`ї, враховуючи що позивачка є інвалідом ІІІ групи, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_2 . Тому виникла потреба у матеріальній допомозі батька.

Відповідач є працездатним, вад здоров`я не має, будь-яких інших перешкод для праці не має. Він має здатність і можливість заробляти з тим, щоб надати допомогу своєму сину на навчання та здобуття вищої професійної освіти. Будь-якими зобов`язаннями перед третіми особами відповідач не обтяжений; осіб, яких він зобов`язаний утримувати, немає.

З огляду на зазначене, вважає, що у батька сина є можливість надавати допомогу повнолітньому сину, яка продовжує навчання, і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги.

В своєму позові позивачка просить суд ухвалити рішення, яким стягувати аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання у розмірі 5000 гривень щомісячно до досягнення сином 23 річного віку, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму на одну особу на місяць, за умови продовження навчання, починаючи з 21 травня 2025 року.

Відповідно до ч.2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно ч. 3ст. 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку.

Враховуючи викладене, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідачу ОСОБА_2 було надіслано копію ухвали суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами та було запропоновано подати відзив. До матеріалів справи долучено конверт з відміткою від укрпошти про «відсутність адресата за вказаною адресою», що в силу п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України вважається, що відповідач належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи .

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилалася, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази на підтвердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає, позовні вимоги слід задоволити частково, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено та належними доказами доведено, що сторони перебували у шлюбі, від якого у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 від 03 травня 2007 року (а.с.7).

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів. За наслідком розгляду Хустський районний суд Закарпатської області 25 вересня 2023 року у справі № 309/3905/23, виніс рішення, яким вирішив стягувати з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 гривень щомісячно, але не менше ніж розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 серпня 2023 року і до досягнення дитиною повнолітнього віку, крім цього судом вирішено питання про стягнення і додаткових витрат на лікування дитини ОСОБА_3 , у розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з 21 серпня 2023 року і до досягнення дитиною повнолітнього віку (а.с.10-12) .

Син після закінчення у червні 2024 року загально - освітньої школи продовжив навчання з метою здобуття вищої освіти. З 03.09.2024 року він навчається в Економічному університеті в Братиславі на факультеті менеджменту підприємницької діяльності, що підтверджується відповідною довідкою від 03.09.2024 року (а.с.13-15).

За змістом ч. ч. 1,2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років з умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених статті 182 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у латника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Пленум Верховного Суду України у п. 15 постанови № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" зазначив, що відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198. 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. У п. 20 цієї ж постанови Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право а звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.

За змістом ч. 1 ст. 182, ч. 1 ст. 199, ч. 1 ст. 200 СК України при визначенні розміру аліментів (частки від заробітку (доходу) на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання та у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, суд враховує, що батьки мають рівні права та обов`язки щодо їх утримання у такому випадку, розмір необхідної матеріальної допомоги від батьків, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність на його утриманні інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, можливість надавати таку матеріальну допомогу.

СК України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина.

Пред`являючи позов, ОСОБА_1 зазначала, що син сторін потребує матеріальної допомоги батька, посилаючись, зокрема, на витрати у зв`язку із навчанням.

Зокрема суд вважає за необхідне вказати на те, що як батько так і мати мають в однаковій мірі брати участь у матеріальному забезпеченні дитини та у її вихованні.

На підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, з урахуванням встановлених обставин, суд, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, оцінивши докази у їх сукупності, приходить до обґрунтованого висновку про те, що повнолітній син сторін, який навчається у вищому навчальному закладі, потребує матеріальної допомоги, а тому стягнення аліментів з батька на його утримання є необхідним, оскільки обов`язок з утримання дитини покладається на обох батьків.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Враховуючи вищевикладене, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення аліментів на утримання сина сторін до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років, слід задовольнити, так як повнолітній син продовжує навчання, в зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Також суд враховує відсутність у суду інформації про стан здоров`я та матеріальний стан відповідача, наявність у нього на утриманні інших осіб, а тому, суд вважає, що з відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти у розмірі 4000 гривень (чотири тисячі гривень ) щомісячно до досягнення сином 23 річного віку, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму на одну особу на місяць, за умови продовження навчання, починаючи з 21 травня 2025 року.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір на користь держави в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, ст. 16, 181-183,199-201 Сімейного кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Плешинець Микола Васильович задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3 зареєстроване місце проживання якого є АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 , мешканки АДРЕСА_2 , аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання у розмірі 4000 гривень (чотири тисячі гривень ) щомісячно до досягнення сином 23 річного віку, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму на одну особу на місяць, за умови продовження навчання, починаючи з 21 травня 2025 року.

Стягнути ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3 зареєстроване місце проживання якого є АДРЕСА_1 на користь держави 1211 грн. 20 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Хустський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлено 23.06.2025 року.

Суддя Хустського

районного суду: Орос Я.В.