Провадження № 22-ц/801/1325/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дернова В. В.
Доповідач:Панасюк О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2025 рокуСправа № 127/10827/25м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Панасюка О. С. (суддя доповідач),

суддів Ковальчука О. В., Сала Т. Б.,

з участю секретаря судового засідання Куленко О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області у складі судді Дернової В. В. від 09 квітня 2025 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про стягнення трьох процентів річних, інфляційних витрат, моральної шкоди,

встановив:

07 квітня 2025 року ОСОБА_1 звернувся з цим позовом, за яким просив стягнути з Головного управління Пенсійного фону України у Вінницькій області за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання з відповідного казначейського рахунку на його користь 3 % річних у розмірі 25 290 грн 00 к., інфляційні втрати в розмірі 101 323 грн 29 к., 16 000 грн 00 к. у відшкодування моральної шкоди.

Вказував, що він є пенсіонером органів внутрішніх справ і у зв`язку неналежним виконанням Головним управлінням Пенсійного фону України у Вінницькій області вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21 лютого 2028 року «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» звертався до Вінницького окружного адміністративного суду з відповідними позовними заявами про перерахунок пенсії. Рішення у таких справа, ухвалені на його користь, що набрали законної сили, тривалий час не виконувались, у зв`язку з чим йому завдані збитки, які він обрахував у вказаному розмірі, а також моральна шкода.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09 квітня 2025 року у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 відмовлено. Роз`яснено його право на звернення з цим позовом в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що спір щодо нарахування, сплати та перерахунку соціальних виплат підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, спір за позовними вимогами про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних на підставі статті 625 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) з одночасним відшкодуванням моральної шкоди також підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, невідповідність висновків, викладених в ухвалі суду, обставинам справи, просив ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 09 квітня 2025 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована, в основному, доводами ОСОБА_1 щодо суті його позовних вимог до Головного управління Пенсійного фону України у Вінницькій області.

Щодо підстав для відмови у відкритті провадження у справі, то звертав увагу, що з вимогою про визнання протиправним рішень, дій чи бездіяльності органу державної влади у цій позовній заяві він не звертався, предметом позову є вимоги про відшкодування майнової і моральної шкоди, які мають розглядатися за правилами цивільного судочинства.

Головне управління Пенсійного фону України у Вінницькій області подало відзив на апеляційну скаргу, за яким просило залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, як таку, що постановлена з дотриманням норм процесуального права, відповідно до обставин справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги апеляційний суд прийшов до висновку, що вона задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Частиною першою статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Встановлено, що у квітні 2025 року ОСОБА_1 звернувся з позовом, за яким просив стягнути з Головного управління Пенсійного фону України у Вінницькій області за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання з відповідного казначейського рахунку на його користь 3 % річних у розмірі 25 290 грн 00 к., інфляційні втрати в розмірі 101 323 грн 29 к., 16 000 грн 00 к. у відшкодування моральної шкоди.

В позовній заяві покликався на те, що рішення Вінницького окружного адміністративного суду, що набрали законної сили і якими Головне управління Пенсійного фону України у Вінницькій області зобов`язано здійснити йому перерахунок та виплату пенсії відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21 лютого 2028 року «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», тривалий час не виконуються, що призводить до безпідставного користування його грошовими коштами, інфляційного їх знецінення та завдає йому моральних страждань.

Статтею 124 Конституції України передбачено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних особистих прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є зазвичай фізична особа (стаття 19 ЦПК України).

Натомість публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих правовідносин з їх специфічними суб`єктами та їх підпорядкованістю.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають, зокрема, у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій; на публічно-правові спори, у тому числі на спори фізичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності (пункт 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Тому загальними критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути і пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

У відповідності до пункту 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року № 280, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 263 КАС України справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Таким чином на правовідносини з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат поширються юрисдикція адміністративних судів.

Частиною п`ятою статті 21 КАС України передбачено, що вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та 3% річних, передбачене положеннями статті 625 ЦК України, є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно й вимога про їх сплату є додатковою до основної вимоги, а поєднання цих вимог у одній справі не є обов`язковим.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 09 лютого 2021 року у справі № 520/17342/18 дійшла висновку про те, що ураховуючи акцесорний характер визначених статтею 625 ЦК України зобов`язань, спори про відшкодування передбачених ними грошових сум, з огляду на їх похідний характер від основного спору, підлягають розгляду за правилами тієї юрисдикції, за правилами якої підлягає розгляду основний спір.

Аналіз положень частини п`ятої статті 21 КАС України та частини першої статті 19 КАС України у їх поєднані дозволяє зробити висновок, що юрисдикція спору про стягнення моральної шкоди із суб`єкта владних повноважень визначається як за правовою природою правовідносин, зокрема публічно-правових, так і у зв`язку з тим, чи пред`явлено позов про стягнення моральної шкоди в одному проваджені з вимогою про вирішення публічно-правового спору.

Ураховуючи те, що спір щодо нарахування, сплати та перерахунку соціальних виплат підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, спір за позовними вимогами про стягнення інфляційних втрат та 3% річних на підставі статті 625 ЦК України з одночасним відшкодуванням моральної шкоди також підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Саме такі висновки містяться у постанові Верховного Суду від 12 грудня 2023 року у справі № 552/880/21 (провадження № К/990/29980/23), на яку послався суд першої інстанції. Відступу від такого висновку Верховний Суд не здійснював.

Таким чином доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, що тягнуть за собою скасування ухвали суду першої інстанції з направленням справи для продовження розгляду.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381 383 ЦПК України апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 09 квітня 2025 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

(Повний текст судового рішення виготовлено 23 червня 2025 року).

Головуючий О. С. Панасюк

Судді: О. В. Ковальчук

Т. Б. Сало