СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 6/759/285/25
ун. № 369/413/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року Суддя Святошинського районного суду м. Києва Журибеда О.М. розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення контролю за виконанням рішення суду,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення контролю для виконання рішення суду в справі №369/413/17 , посилаючись на те, що у відповідності до ст. 129-1 Конституції України та ст. 447 ЦПК України контроль за виконанням судового рішення здійснює суд, а винесена у справі ухвала не виконана станом на дату подачі заяви.

Вивчивши заяву, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03.03.2025 року скаргу ОСОБА_1 на дії/бездіяльність державного виконавця Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бесараб Анюти Миколаївни, заінтересована особи: ОСОБА_2 - задовольнено частково.

Постановлено: визнанати неправомірною бездіяльність державного виконавця Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегоінального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бесараб Анюти Миколаївни щодо примусового виконання рішення Святошинського районного суду м. Києва від 21.02.2019 року у справі №369/413/17; зобов`язати державного виконавця Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегоінального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бесараб Анюту Миколаївну негайно вжити заходів щодо розробки комплексної стратегії примусового виконання рішення Святошинського районного суду м. Києва від 21.02.2019 року у справі №369/413/17 щодо участі у вільному спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та її вихованні батьком ОСОБА_1 , який проживає окремо від неї, зокрема, в частині виконання вимог частини четвертої статті 64-1 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ст. 129-1 Конституції України держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

У ч. 3 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 р. № 1402-VIII суттєво доповнено конституційну норму положенням про те, що контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом.

Даний обов`язок передбачено не лише на національному рівні, а також і на міжнародному рівні.

Так, Європейський суд з прав людини (даліЄСПЛ) зазначає, що виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина "судового процесу"для реалізації ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини (даліЄКПЛ). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні від 20.07.2004р.у справі "Шмалько проти України" зазначив, що відповідно до ст. 6 ЄКПЛ, виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як неодмінна складова судового розгляду.

У ЦПК України закріплено мету цивільного судочинства, якою є ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, де виконання судових рішень є однією із основних гарантій цього захисту.

З метою покращення належного та своєчасного виконання судового рішення у цивільних справах, суд повинен здійснювати судовий контроль за його виконанням.

Даний інститут детально закріплено в Розділі VII ЦПК України.

Незважаючи на те, що цей розділ має назву «Судовий контроль за виконанням судових рішень», в самому розділі фактично йдеться про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців.

Положеннями ст. 447-1 ЦПК України, яка віднесена до вказаного розділу, визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Отже, як із змісту положень розділу VII під назвою «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України, так із змісту положень ст. 447-1 ЦПК України вбачається, що судовий контроль за виконанням рішення суду, яке ухвалено в цивільній справі, реалізується лише шляхом розгляду скарг на рішення, дію або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, якщо ними порушено права чи свободи сторін виконавчого провадження, в тому числі стягувача.

Вжиття інших видів судового контролю за виконанням судового рішення Цивільним процесуальним кодексом України не передбачено, а тому подана заява ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, а саме ухвали від 03.03.2025 року в справі №3690/413/17 не передбачено положеннями розділу VII ЦПК України, а тому така не може бути розглянута у вказаному заявником порядку та її слід повернути заявнику.

Керуючись статтями 3, 447-453, 381, 389 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення контролю за виконанням рішення суду повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та не підлягає оскарженню.

Суддя О.М. Журибеда