Справа № 581/374/25
Провадження № 2/581/258/25
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

24 червня 2025 року с-ще Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області в складі: головуючого - судді Бутенка Д.В., за участю секретаря судового засідання Бочкун Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Липова Долина цивільну справу спрощеного позовного провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання кредиту

в с т а н о в и в:

Сутність заявлених до суду вимог

У травні 2025 року ТОВ «Алекскредит» через систему «Електронний суд» звернулося до суду з вказаним позовом, який мотивувало тим, що 25 листопада 2019 року між ТОВ «Алекскредит» та ОСОБА_1 укладено договір про надання кредиту № 2944180, відповідно до п. 1.1. якого визначення понять і термінів, які містяться у цьому договорі, тлумачаться відповідно до цього Договору та розділу 2 Правил надання кредиту ТОВ «Алекскредит» (далі Правила), що розміщені на сайті кредитодавця https://alexcredit.ua. Вказаний договір було оформлено у порядку, передбаченому розділом 4 Правил. Відповідно до п. 5.1. та п. 5.2. Правил сторони домовилися, що договір укладається в електронній формі шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. На підставі укладеного договору відповідно до п.п. 1.3.,1.7.,3.1. договору кредитодавець 25 листопада 2019 року перерахував на картковий рахунок позичальника кредитні кошти (позику) у розмірі 8000 грн 00 коп, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним до 22 червня 2020 року (включно). Пунктом 1.7. Договору визначено порядок нарахування процентів за користування кредитом, відповідно до якого: у випадку використання кредиту (п. 2.20. Правил) менше ніж 5 (п`ять) календарних днів, включаючи дострокове виконання зобов`язань (п. 2.12. Правил), позичальник сплачує фіксовану суму процентів за користування кредитом, яка складає 6,80% від визначеної в п. 1.3. цього договору суми кредиту; у випадку використання позичальником лояльних (покращених) умов кредитування, а саме при повному поверненні суми кредиту (п. 1.3. договору) та сплати процентів за користування кредитом протягом 30 календарних днів з 25 листопада 2019 року до 25 грудня 2019 року (включно) (базовий період - п. 2.4. Правил) процентна ставка за один день користування кредитом складає 1,36% (акційна ставка (п. 2.1. Правил) або ставка за програмою лояльності (п. 2.34. Правил). Орієнтовна загальна вартість кредиту при використанні лояльних (покращених) умов кредитування складає 11 264,00 грн, у тому числі основна сума кредиту 8 000,00 грн, проценти за користування кредитом 3 264,00 грн; при використанні позичальником загальних умов кредитування процентні ставки складають: в базовий період з 25 листопада 2019 року до 25 грудня 2019 року (включно) - 1,70 % за один день користування кредитом (базова процентна ставка - п. 2.3. Правил); в спеціальний період (п. 2.40. Правил) з 26 грудня 2019 року до 22 червня 2020 року (включно) 3 % за один день користування кредитом (спеціальна процентна ставка - п. 2.34. Правил). Орієнтовна загальна вартість кредиту при використанні загальних умов кредитування складає 12 085,40 грн; використання базової процентної ставки у базовому періоді, нарахування процентів у спеціальному періоді за спеціальною процентною ставкою є правом кредитодавця. Кредитодавець без погодження з позичальником може на свій розсуд зменшити нарахування встановлених договором процентів за користування кредитом. Відповідно до п. 3.1. договору сторони погодили, що строк дії договору (п. 2.41. Правил) встановлюється з дати укладення договору (п.2.9. Правил) 25 листопада 2019 року до кінцевої дати виконання договору 22 червня 2020 року (включно), закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, у тому числі сплати заборгованості, яке мало місце під час дії договору, якщо позичальник виконає зобов`язання/сплатить заборгованість за договором до кінцевої дати виконання договору, договір припиняє дію у дату повернення/погашення кредиту (п. 2.8. Правил). Зазначило, що позивач належним чином у повному обсязі виконав свої зобов`язання за договором, а саме 25 листопада 2019 року надав кредит відповідачу у розмірі, передбаченому умовами договору у сумі 8000 грн 00 коп, шляхом перерахування на картковий рахунок котрий надано позичальником ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , а відповідач всупереч умовам договору, не виконав свого зобов`язання, не здійснив жодного платежу, тому станом на 30 квітня 2025 року має непогашену заборгованість перед ТОВ «Алекскредит» за договором про надання кредиту №2944180 від 25 листопада 2019 у розмірі 55230 грн 00 коп, з яких 8000 грн 00 коп - сума кредиту; 47230 грн 00 коп - нараховані проценти первісним кредитором; 12000 грн 00 коп - нараховані позивачем відсотки за користування кредитом; яку разом із судовим збором у розмірі 2422 грн 40 коп товариство просило суд стягнути з відповідача.

Позиція позивача, відповідача, представника відповідача по даній справі

Представник позивача про час та місце розгляду справи повідомлявся в порядку п.1 ч.7 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явився, при поданні позову до суду прохав справу розлядати без участі позивача, не заперечував про розгляд справи у заочному порядку.

Відповідачка ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у судове засідання не з`явилася.

Представник позивачки, адвокат Мушка Н.М. у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності відповідачки. 20 червня 2025 року через систему «Електронний суд» подала до суду відзив на позовну заяву у якому прохала суд у задоволенні позовних вимог відмовити повністю з наступних підстав:

1) Позивачем не надано пояснення щодо суми заборгованості за договором. Сама позовна заява не містить розрахунків, а лише констатує наявність недоказаного розміру всієї суми непогашеного кредиту. Зокрема, суму безпідставно нарахованих відсотків у розмірі 47230 гривень. Тому, як видно із вищезазначеного, заявлені позивачем суми процентів до стягнення не ґрунтуються на умовах кредитного договору і наданому самим же позивачем розрахунку, а тому і не підлягають задоволенню. Іншого належного розрахунку, який би узгоджувався із матеріалами справи, умовами кредитного договору, позивач не представив, хоча в цій частині саме на ньому лежить процесуальний обов`язок доказування, а тому цей конкретний позов не може бути задоволений, оскільки він є необґрунтованим, а позовні вимоги - недоведені. Надані позивачем виписка та розрахунок заборгованості за кредитом, підготовлені робітниками банку, є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідачів. Сама позовна заява не містить таких даних, а лише констатує наявність недоказаного розміру всієї суми непогашеного кредиту. Документами, які можуть підтвердити наявність або відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені згідно з нормам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», оскільки лише первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій та складені під час здійснення господарської операції - є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій. Проте позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту та його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, та ін.), тому відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, а також суми відсотків, зазначені в розрахунку та довідці є правильними. Доведеність наявної суми заборгованості за кредитним договором, є обов`язком позивача, який він не виконав, оскільки не довів належними та допустимими доказами її розмір. Окрім цього, матеріали справи не містять і доказів того, що кредитодавцем виконані умови кредитного договору №2944180 від 25 листопада 2019 року та надано позичальнику ОСОБА_1 кредит, оскільки відсутні докази того, на який саме рахунок або картку перераховувались кредитні кошти та докази того, що ці реквізити вказані відповідачем. У договорі у розділі «реквізити сторін» не було вказано рахунку відповідачки, як «позичальника». Більш того, відсутні будь-які інші докази, які б свідчили про факт фактичного отримання кредитних коштів відповідачем. Надані позивачем документи не містять підтвердження руху коштів або зарахування будь-якої суми на рахунок відповідача. Відсутні докази ІР-адреси, з яких здійснювалось входження до системи, ідентифікатори пристрою, номер телефону чи інша інформація. Це має суттєве значення з огляду на численні випадки шахрайського оформлення кредитів на третіх осіб без їх участі, що визнається судами підставою для відмови у задоволенні позову.

2) Розмір нарахованої сума заборгованості за звичайними відсотками значно перевищує розмір заборгованості за кредитом. Визначений договором розмір відсотків за користування кредитними коштами значно перевищує середньо банківський відсоток по кредитам. Більш того, розмір відсотків більш ніж у п`ять разів перевищує розмір тіла кредиту, а тому умови договору з таким розміром відсотків не відповідає принципу співрозмірності порівняно з тілом кредиту, а також принципу добросовісності, розумності та справедливості відповідно до економічних умов, які існують в країні у зв`язку з військовими діями.

3) Матеріали справи не містять належного та допустимого доказу, який би підтверджував факт укладення договору між позивачем та відповідачем. Оферта, паспорт споживчого кредиту та договір про надання кредиту містить, замість підпис позичальника, алфавітно-цифрову послідовність «РS2944180», яка може бути одноразовим ідентифікатором. Однак, алфавітно-цифрова послідовність «РS2944180» - не дозволяє встановити, ким саме та коли підписано даний договір. Вона не має сертифікату електронного підпису, не перевіряється відкритим ключем, а тому не може розглядатися як достовірне підтвердження волевиявлення з боку відповідача на укладення кредитного договору. Натомість, вона є лише простим набором символів, які не мають жодної юридичної сили без відповідного технічного підтвердження. Окрім цього, з додатків, долучених ТОВ «Алекскредит» також невідомо, в якій інформаційно-телекомунікаційній системі створено (сформовано) даний договір та невідомий алгоритм та механізм формування одноразового ідентифікатора. Тобто без належних технічних доказів ідентифікації особи така форма «підписання» не є належним підтвердженням укладення договору, оскільки не відповідає вимогам ані Закону України «Про електронну комерцію», а ні Закону України «Про електронний цифровий підпис». Із огляду на викладене, відсутні правові підстави вважати, що між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов договору у формі, передбаченій чинним законодавством, а тому сам факт укладення договору не доведений належним чином (а.с.67-70).

Процесуальні дії суду у даній справі

Ухвалою Липоводолинського районного суду Сумської області від 14 травня 2025 року даній справі відкрито провадження, призначено судовий розгляд на 10 червня 2025 року о 08 год 30 хв. 10 червня 2025 року розгляд справи відкладено до 24 червня 2025 року у зв`язку з неявкою відповідача вперше до суду без повідомлення причин такої неявки. 24 червня 2025 року спір вирішено по суті.

Установлені судом фактичні обставини даної справи

25 листопада 2019 року між ТОВ «Алекскредит» та ОСОБА_1 укладено договір про надання кредиту №2944180, на підставі якого остання отримала кредит в сумі 8000 грн 00 коп строком до 22 червня 2020 року зі сплатою відсотків за користування кредитом: у випадку використання кредиту менше ніж 5 (п`ять) календарних днів, включаючи дострокове виконання зобов`язань, позичальник сплачує фіксовану суму процентів за користування кредитом, яка складає 6,80% від визначеної в п. 1.3. цього договору суми кредиту; у випадку використання позичальником лояльних (покращених) умов кредитування, а саме при повному поверненні суми кредиту (п. 1.3. договору) та сплати процентів за користування кредитом протягом 30 календарних днів з 25 листопада 2019 року до 25 грудня 2019 року (включно) (базовий період - п. 2.4. Правил) процентна ставка за один день користування кредитом складає 1,36% (акційна ставка (п. 2.1. Правил) або ставка за програмою лояльності (п. 2.34. Правил); при використанні позичальником загальних умов кредитування процентні ставки складають: в базовий період з 25 листопада 2019 року до 25 грудня 2019 року (включно) - 1,70 % за один день користування кредитом (базова процентна ставка - п. 2.3. Правил); в спеціальний період (п. 2.40. Правил) з 26 грудня 2019 року до 22 червня 2020 року (включно) 3 % за один день користування кредитом (спеціальна процентна ставка - п. 2.34. Правил); використання базової процентної ставки у базовому періоді, нарахування процентів у спеціальному періоді за спеціальною процентною ставкою є правом кредитодавця. Пропозиція укласти договір (оферта) щодо надання кредиту, договір та паспорт споживчого кредиту були підписані електронним підписом одноразовим ідентифікатором (а.с.9-11,12-14,15-16).

До позовної заяви позивачем також додано Правила надання кредиту ТОВ «Алекскредит», що розміщені на сайті кредитодавця https://alexcredit.ua, які є публічною пропозицією (офертою), у розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України, укласти договір на умовах, що запропоновані Товариством (а.с.23-31).

ТОВ «Алекскредит» належним чином у повному обсязі виконало свої зобов`язання за договором, а саме 25 листопада 2019 року надало кредит ОСОБА_1 у розмірі, передбаченому умовами договору у сумі 8000 грн 00 коп, шляхом перерахування на картковий рахунок наданий останньою № НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою ТОВ ФК «Елаєнс» від 04 квітня 2025 року (а.с.17).

Відповідно до детального розрахунку заборгованості за договором про надання кредиту від 25 листопада 2019 року відповідачка свої зобов`язання по сплаті відсотків та тіла кредиту не виконувала, жодних проплат у рахунок погашення боргу протягом листопада 2019 року по червень 2020 року не здійснювала, внаслідок чого утворилась заборгованість за договором про надання кредиту №2944180 в сумі 55230 грн 00 коп, яка складається з: суми кредиту у розмірі 8000 грн 00 коп, суми нарахованих відсотків за корстування кредитом у розмірі 47230 грн 00 коп (а.с.19-22).

Норми права, які підлягають застосуванню у даній справі

Частиною 1 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно зі ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі ст.ст.526,530 ч.1 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Частиною 1 статті 634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Висновки суду по суті заявлених вимог

За встановлених обставин справи суд уважає, що між сторонами виникли цивільні правовідносини врегульовані ст.ст.509, 526, 547, 549, 1048, 1050, 1054 ЦК України, відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У разі прострочення відповідачем повернення чергової частини кредитних коштів позивач має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов договору. За невиконання зобов`язання може бути встановлена відповідальність у виді пені і штрафу.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 була ініціатором укладання договору про надання кредиту, прийняла оферту укласти кредитний договір із ТОВ «Алекскредит», зазначила бажаний розмір споживчого кредиту, надала необхідні для укладання правочину особисті дані, зокрема, реєстраційний номер облікової картки платника податків, паспортні дані (а.с.9-11,12-14,15-16,18).

Пропозиція укласти договір (оферта) щодо надання кредиту, договір та паспорт споживчого кредиту підписані відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, тобто сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов електронного правочину, уклавши його відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію».

Із наданого позивачем суду розрахунку вбачається повне неповернення відповідачем отриманих кредитних коштів та процентів за їх користування у строки визначені електронним кредитним договором, тому суд уважає, що підлягають до стягнення суми заборгованості за кредитом на користь позивача. Розрахунок суми заборгованості відповідає умовам кредитного договору, докази зворотнього у суду відсутні.

Із урахуванням вищенаведеного, суд уважає, що право позивача на вільне володіння та користування належними йому грошовими коштами є порушеним і воно підлягає судовому захисту, а тому з відповідача необхідно стягнути фактично отриману суму кредитних коштів та борг за відсотками.

Доводи представника відповідача ОСОБА_2 про недоведеність факту укладення кредитного договору між сторонами спору, відсутності обгрунтованих розрахунків боргу по кредиту, завищеність розміру відсотків у порівнянні із розміром тіла кредиту суд уважає неперекнливими і такими, що не можуть бути підставою для відмови у задоволенні заявленого позову, оскільки судом достовірно установлено укладення сторонами спору в електронному вигляді кредитного договору із досягненням згоди щодо всіх істотних умов цього правочину та попереднього прийняття оферти щодо надання кредиту відповідачу саме в електронній формі з використанням одноразового електронного ідентифікатора. Також суд уважає, що відповідачка суду не довела ту обставину, що вона не використовувала одноразовий ідентифікатор для підписання електронної форми кредитного договору від 25 листопада 2019 року, що відповідно до норм статей 12, 81 ЦПК України є її процесуальним обов`язком. Наданий суду розрахунок боргу по кредиту та доводи позивича, викладені ним у позові, щодо умов та періодичності виникнення заборгованості по грошовому зобов`язанню при відсутності жодних проплат зі сторони відповідача у рахунок погашення кредитної заборгованості є нескладним, він грунтується на укладеному кредитному договорі та відомостях, зазначених у ньому, є достатньо для правильного обрахунку судом розміру боргу по кредитному договору; також відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на спростування відомостей наданого товариством розрахунку заборгованості за вищевказаним правочином, який недійсним в судовому порядку не визнавався.

Розподіл судових витрат по справі

Відповідно до ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Суд, ураховуючи повне задоволення заявленого позову уважає, що з відповідача ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь позивача 2422 грн 40 коп повернення сплаченого ТОВ «Алекскредит» судового збору при його зверненні до суду з даним позовом.

Керуючись ст. 2,4,12,13,81,89,141,263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання кредиту.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» заборгованість за договором про надання кредиту №2944180 від 25 листопада 2019 року в розмірі 55230 (п`ятдесят п`ять тисяч двісті тридцять) гривні 00 копійок, із них: сума кредиту - 8000 (вісім тисяч) гривень 00 копійок, сума нарахованих відсотків за користування кредитом - 47230 (сорок сім тисяч двісті тридцять) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» 2422 грн 40 коп повернення судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» (місцезнаходження юридичної особи: м.Київ пр. Леоніда Каденюка, буд. 23, ).

Відповідач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Повний текст рішення суду складено 24 червня 2025 року.

Суддя Д. В. Бутенко