Справа № 462/3884/25
УХВАЛА

23 червня 2025 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Гедз Б.М., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної Казначейської служби України, Держави Україна в особі Залізничного районного суду м. Львова, треті особи: Президент України Зеленський Володимир Олександрович, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями судді, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом до Держави Україна в особі Державної Казначейської служби України, Держави Україна в особі Залізничного районного суду м. Львова, треті особи: Президент України Зеленський Володимир Олександрович, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями судді.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.06.2025 матеріали справи передано судді Гедз Б.М.

Як встановлено із змісту позовної заяви ОСОБА_1 , позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення морального відшкодування, завданого суддею Франківського районного суду м. Львова Кушнір Б.Б. внаслідок не виконання нею обов`язків судді та внаслідок неправомірних рішеннь, що створили штучні перешкоди у доступі до правосуддя, судді Залізничного районного суду м. Львова Мруць І.С., яка є колегою по роботі судді головуючої судді у справі Гедз Б.М., тому 23.06.2025 суддею Залізничного районного суду м. Львова Гедз Б.М. заявлено самовідвід у даній справі з мотивів того, що суддя Залізничного районного суду м. Львова Мруць І. С. є колегою по роботі головуючої судді у вказаній справі, відтак зазначені факти можуть викликати, як в учасників справи, так і у безсторонньої особи сумнів щодо його об`єктивності та неупередженості при розгляді даної справи.

Оглянувши матеріали позовної заяви, вивчивши заяву про самовідвід судді Гедз Б.М., вважаю за необхідне заявити самовідвід з наступних підстав.

Так, відповідно до п. 5 ч.1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною першою ст. 36 ЦПК України встановлено, що з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Згідно з ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно з ч.1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Приймаючи рішення щодо задоволення заяви про самовідвід, вважаю, що відповідно до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в

неупередженості судді.

Згідно з правовими позиціями, висловленими у рішеннях Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ), який констатує порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР (далі - Конвенція), де зазначено, що кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про безсторонність суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 року у справі «Білуха проти України», від 28.10.1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії», від 09.01.2013 року (остаточне 27.05.2013 року) у справі «Волкова проти України») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Згідно п. 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Таким чином, враховуючи, що суддя Залізничного районного суду м. Львова Мруць І. С. є колегою по роботі головуючої судді у справі Гедз Б.М., з метою недопущення будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості головуючої судді, а також забезпечення справедливого, об`єктивного та неупередженого розгляду даної цивільної справи повноважним судом, встановленим законом, суд дійшов переконання, що заява судді Гедз Б.М.про самовідвід є підставною та підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

На підставі викладеного, керуючись ст.36, 39, 40 ЦПК України, суд,-

постановив:

Заяву судді Гедз Б.М. про самовідвід при розгляді позовної заяви ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної Казначейської служби України, Держави Україна в особі Залізничного районного суду м. Львова, треті особи: Президент України Зеленський Володимир Олександрович, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями судді задовольнити.

Матеріали справи № 462/3884/25 передати до канцелярії Залізничного районного суду м. Львова на повторний автоматизований розподіл для визначення судді у порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя (підпис) Б.М. Гедз

З оригіналом згідно.

Оригінал ухвали знаходиться в матеріалах цивільної справи № 462/3884/25.

Суддя Б.М. Гедз