Справа № 2-1854/1986
Провадження № 2-зз/357/24/25
У Х В А Л А

17 червня 2025 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Ярмола О. Я. розглянувши заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

12.06.2025 на адресу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову по справі № 2-1854/1986.

Заява мотивована тим, що заявники являються власниками будинку АДРЕСА_1 на підставі договору обміну від 28.09.1999 року, укладеного з ОСОБА_5 . Однак, заявники під час з`ясування питання отримання дозвільних документів на реконструкцію будинку, дізнались про наявність обтяження вказаного будинку, на підставі ухвали Народного суду м.Біла Церква по справі № 2-1854/1986. В подальшому заявниками було з`ясовано, що попередній власник ОСОБА_5 набула право власності на будинок АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.07.1999. В свою чергу померлий спадкодавець ОСОБА_6 був власником вказаного будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.06.1993, після смерті спадкодавця ОСОБА_7 , яка була позивачем по справі № 2-1854/1986, та саме в її інтересах було накладено арешт на будинок під час розгляду справи про оскарження договору купівлі-продажу.

Заявники вказують, що спір щодо вказаного будинку відсутній понад 40 років, а тому просять скасувати заходи забезпечення позову, вжиті по справі № 2-1854/1986.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов висновку про її повернення заявникам з наступних підстав.

Порядок скасування вжитих судом заходів забезпечення позову врегульовано приписами статті 158 Цивільного процесуального кодексу України.

За загальним правилом заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу.

Так, відповідно до частини 1 статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно частини 1 статті 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Сторонами у цивільному процесі є позивач та відповідач (частина 1 статті 48 ЦПК України).

Разом з тим, із вказаною заявою звертаються нові власники будинку, які не були учасниками справи № 2-1854/1986, а тому вони не можуть звертатися до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову у справі в порядку, встановленому статтею 158 ЦПК України.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» № 5 від 03.06.2016, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу. При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Верховний Суд у постанові від 20.01.2020 у справі № 753/12741/17 також зазначив, що із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У рішенні суду про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту суд зазначає про скасування заходів забезпечення позову, які оскаржуються.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.04.2020 у справі № 607/15533/17.

Згідно з ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне повернути подану заяву про зняття арешту з нерухомого майна та роз`яснити заявникам, що з метою зняття арешту з нерухомого майна вони мають право звернутися до суду з відповідним позовом в загальному порядку.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 10, 42, 158, 185 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову - повернути заявникам.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Суддя О. Я. Ярмола