ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6922/25 Справа № 189/2525/24 Суддя у 1-й інстанції - Чорна О. В. Суддя у 2-й інстанції - Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2025 року Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.,

за участю секретаря Сахарова Д.О.,

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області у складі судді Чорної О.В. від 01 квітня 2025 року по справі за заявою ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , заінтересовані особи - Служба у справах дітей Синельниківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, Васильківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_5 , про усиновлення,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2024 року ОСОБА_4 та ОСОБА_2 звернулись до суду з заявою про усиновлення дітей обґрунтовуючи її тим, що ОСОБА_4 11 липня 2023 року уклав шлюб з ОСОБА_2 . До моменту укладення шлюбу вони проживали разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2013 року. За час проживання до шлюбу у ОСОБА_4 та ОСОБА_2 народилося двоє спільних дітей - син, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та донька, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 3 2021 року із ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , а також їхніми спільними неповнолітніми дітьми: сином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та донькою, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживають ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , які являються рідними братом та сестрою ОСОБА_2 та залишилися без батьківського піклування у зв?язку зі смертю батьків. Відповідно до рішень виконавчого комітету Курахівської міської ради з 07.10.2021 року №20-9 та №20-8 неповнолітнім ОСОБА_5 та ОСОБА_8 було надано статуси дітей-сиріт. Підставою для надання статусів стали свідоцтво про смерть батька серії НОМЕР_1 , видане 30.05.2011 року виконкомом Дачненської сільської ради Мар`їнського району Донецької області та свідоцтво про смерть матері серії НОМЕР_2 , видане 20.09.2021 року виконкомом Курахівської міської ради Мар`їнського району Донецької області. ОСОБА_5 та ОСОБА_8 є рідними братом і сестрою ОСОБА_2 , яких за рішенням виконавчого комітету Великоновосілківської селищної ради Донецької області від 01.11.2021 року влаштовано під піклування ОСОБА_2 . Зазначають, що за період перебування дітей в родині між ними склався тісний емоційний контакт, доброзичливі та люблячі стосунки, взаєморозуміння. Заявники забезпечили дітей всім необхідним, проводять з ними час, турбуються про їх розвиток. Заявники ОСОБА_4 та ОСОБА_2 з правовими наслідками усиновлення та виховання неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_8 ознайомлені, добре розуміють усі аспекти, пов`язані з процесом усиновлення дітей та вважають себе психологічно та матеріально готовими до цього. Тому заявники просили ухвалити рішення про усиновлення ОСОБА_4 та ОСОБА_2 неповнолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; змінити по-батькові усиновлених дітей з « ОСОБА_4 » та « ОСОБА_4 » на « ІНФОРМАЦІЯ_15 » та « ІНФОРМАЦІЯ_15 » відповідно; зобов?язати Васильківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця село Сухі Яли Мар?їнського району Донецької області, №8 від 12 квітня 2007 року, здійснений виконкомом Дачненської сільської ради Мар?їнського району Донецької області, в частині відомостей про батька дитини, зазначивши: по-батькові змінити з « ОСОБА_4 » на « ІНФОРМАЦІЯ_15 »; батько: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , громадянин України; в частині відомостей про матір дитини, зазначивши: матір: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , громадянка України; прізвище дитини змінити з « ОСОБА_4 » на « ІНФОРМАЦІЯ_15 »; зобов?язати Васильківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженки село Сухі Яли Мар?їнського району Донецької області, №9 від 16 березня 2010 року, здійснений виконкомом Дачненської сільської ради Мар?їнського району Донецької області, в частині відомостей про батька дитини, зазначивши: по-батькові змінити з « ОСОБА_4 » на « ІНФОРМАЦІЯ_15 »; батько: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , громадянин України; в частині відомостей про матір дитини, зазначивши: магір: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , громадянка України; прізвище дитини змінити з « ОСОБА_4 » на « ІНФОРМАЦІЯ_15 ».

Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2025 року в задоволенні заяви ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , заінтересовані особи - Служба у справах дітей Синельниківської РДА Дніпропетровської області, Васильківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про усиновлення дітей - відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_4 , ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , посилаючись на порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про задоволення заяви у повному обсязі.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується письмовими матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого виконкомом Дачненської сільської ради Мар`їнського району Донецької області (а.с. 36).

Батьками ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого виконкомом Дачненської сільської ради Мар`їнського району Донецької області (а.с. 41).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , ОСОБА_15 , помер ІНФОРМАЦІЯ_11 в с. Сухі Яли Мар`їнського району Донецької області (а.с. 45).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , померла ІНФОРМАЦІЯ_13 в м. Курахове Мар`їнського району Донецької області (а.с. 44).

Рішеннями виконавчого комітету Курахівської міської ради №20-8 та №20-9 від 07.10.2021 неповнолітньому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та малолітній ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , надано статус дітей-сиріт (а.с. 37-38, 42-43).

Рішенням виконавчого комітету Великоновосілківської селищної ради Донецької області №247 від 01.11.2021, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , призначено опікуном над неповнолітніми ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та покладено на неї персональну відповідальність за життя, здоров`я, фізичний і психічний розвиток дітей (а.с. 46-47).

Згідно повідомлень служби у справах дітей Курахівської міської ради №57/02-15.3 та №56/02-15.3 від 06.08.2024, неповнолітні ОСОБА_5 та ОСОБА_8 поновлені на місцевому обліку дітей, які підлягають усиновленню (а.с. 50, 51).

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 11.07.2023 року зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис під №306, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_6 , виданого Васильківським відділом ДРАЦС у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.19).

Відповідно до свідоцтв про народження серії НОМЕР_7 та серії НОМЕР_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.54, 55).

Згідно довідок Багатирського старостинського округу Великоновосілківської селищної ради Донецької області №364 та №365 від 05.08.2024 року, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 зареєстровані та проживають за адресою по АДРЕСА_1 з липня 2013 року (а.с. 20, 21).

З довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 13.03.2023 вбачається, що ОСОБА_2 та неповнолітні ОСОБА_5 та ОСОБА_8 перебувають на обліку, як внутрішньо-переміщені особи з 13.03.2023 року та фактично проживають за адресою по АДРЕСА_2 (а.с. 23, 52, 53).

12 серпня 2024 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 звернулися до начальника Служби у справах дітей Синельниківської РДА Чернишової В. із заявами про усиновлення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , які є рідними братом та сестрою опікуна ОСОБА_2 (а.с. 12).

Також, 12 серпня 2024 року неповнолітні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в присутності головного спеціаліста служби у справах дітей Синельниківської РДА Степаненко В.М., написали заяви, якими надали згоду на їх усиновлення рідною сестрою ОСОБА_2 та її чоловіком ОСОБА_4 (а.с. 35, 40).

Відповідно до висновку №225 від 16.08.2024 року, Служба у справах дітей Синельниківської РДА вважає за можливе та доцільне поставити на облік кандидатів в усиновлювачі громадян ОСОБА_4 та ОСОБА_2 та присвоїти обліковий номер №4/24 від 16.08.2024 року (а.с. 10-11).

ОСОБА_4 та ОСОБА_2 з порядком та умовами усиновлення, правами і обов`язками усиновлювачів, правовими наслідками усиновлення, порядком здійснення контролю за умовами проживання та виховання усиновленої дитини ознайомлені, добре розуміють усі аспекти, пов`язані з процесом усиновлення дитини (а.с. 14).

Згідно витягу з інформаційно-аналітичної системи "Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості", ОСОБА_4 станом на 30.07.2024 року до кримінальної відповідальності не притягувався, незнятої чи непогашеної судимості не мав та в розшуку не перебуває (а.с. 28).

Згідно витягу з інформаційно-аналітичної системи "Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості", ОСОБА_2 станом на 27.07.2024 року до кримінальної відповідальності не притягувалася, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с. 29).

За результатами медичного обстеження ОСОБА_4 здоровий, що підтверджується висновок про стан здоров`я особи від 30.07.2024 року, виданим КП «Великоновосілківської районної ради «Великоновосілківський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» та довідкою про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричних оглядів, у тому числі на предмет вживання психоактивних речовин №88 (а.с.24, 25).

За результатами медичного обстеження ОСОБА_2 здорова, що підтверджується висновок про стан здоров`я особи від 30.07.2024 року, виданим КП «Великоновосілківської районної ради «Великоновосілківський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» та довідкою про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричних оглядів, у тому числі на предмет вживання психоактивних речовин №89 (а.с.26, 27).

З довідки №50 від 01.08.2024 року вбачається, що ОСОБА_4 працює у Фермерському господарстві « ОСОБА_17 » з 15.04.2024 року по теперішній час та займає посаду водія автотранспортних засобів. Загальна сума доходу за період з 15.04.2024 року по 31.07.2024 року становить 20234,78 грн. (а.с. 30).

Відповідно до довідки про отримання (неотримання) допомоги від 02.08.2024 року, ОСОБА_2 перебуває на обліку в УСЗН Синельниківської РДА, з 01.02.2024 року по 31.07.2024 року їй призначено допомогу на дітей, над якими встановлено опіку, допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам. Загальна сума доходу за період з 01.02.2024 року до 31.07.2024 року, становить 109330,00 грн. (а.с. 31).

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 13.08.2024 року за адресою по АДРЕСА_2 проживають без реєстрації, як внутрішньо переміщені особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 . В будинку є електро-, водо- та газопостачання, пічне опалення. Матеріально-побутові та санітарно-гігієнічні умови проживання задовільні. В будинку чисто, просторо, затишно, є всі необхідні меблі та речі. Родина в повному обсязі забезпечена необхідними продуктами харчування. ОСОБА_5 та ОСОБА_8 перебувають під опікою ОСОБА_2 з листопада 2021 року та проживають у цій сім`ї. За період проживання між цими дітьми, опікуном та її чоловіком та рідними дітьми подружжя склалися добрі, люблячі стосунки. Підопічні діти добре адаптувалися в сім`ї, мають родинні зв`язки з ними. У спілкуванні з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 та їх рідними дітьми встановлено, що вони вважають ОСОБА_5 та ОСОБА_8 своїми повноправними членами сім`ї. Між ними встановлений тісний родинний контакт, тому вони готові усиновити їх, дати своє прізвище та піклуватися про них на рівні з рідними дітьми. У бесіді з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 встановлено, що діти не заперечують щодо усиновлення їх рідною сестрою та її чоловіком, так як за період проживання в цій сім`ї між ними склалися люблячі стосунки, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 піклуються про них, їх здоров`я та розвиток, забезпечують одягом та взуттям. Родина постійно спільно проводить дозвілля, між дітьми також дружні стосунки (а.с. 33).

Згідно висновку Синельниківської районної військової адміністрації Дніпропетровської області про доцільність усиновлення ОСОБА_4 та ОСОБА_2 неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , та відповідність усиновлення інтересам дітей №24-2619/0/114-24 від 27.08.2024 року, орган опіки та піклування враховуючи висновок служи у справах дітей Синельниківської райдержадміністрації від 16.08.2024, та беручи до уваги факт встановлення їх тісного контакту з вказаними дітьми, створення належних умов для їх виховання та проживання, з метою реалізації права дітей-сиріт проживати у сім`ї та мати батьків, - вважає, що усиновлення ОСОБА_4 та ОСОБА_2 неповнолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є доцільним та відповідає інтересам дітей (а.с. 6-8).

В судовому засіданні суду першої інстанції був опитаний ОСОБА_5 , який пояснив, що йому виповнилося 18 років, зараз він навчається у ВПУ №75, отримує стипендію. Після смерті матері він разом з меншою сестрою почав проживати у родині старшої сестри. ОСОБА_4 та ОСОБА_2 для них як батьки, між ними склалися дуже добрі стосунки, вони допомагають йому у всьому.

Допитана в судовому засіданні місцевого суду неповнолітня ОСОБА_8 пояснила, що зараз їй виповнилося 15 років. Її мама померла у ІНФОРМАЦІЯ_13 батько помер ще раніше. Після смерті батьків вона та її брат, ОСОБА_5 , почали проживати в родині їхньої рідної сестри ОСОБА_2 , яку вона сприймає як маму, та її чоловіком ОСОБА_4 . Разом вони проживають уже 3 роки. Не заперечує щоб її усиновили заявники.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із статтею 20 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою. Держави-учасниці відповідно до своїх національних законів забезпечують зміну догляду за дитиною. Такий догляд може включати, зокрема усиновлення.

Частиною першою статті 21 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено, що держави-учасниці, які визнають і/чи дозволяють існування системи усиновлення, забезпечують, щоб найкращі інтереси дитини враховувалися в першочерговому порядку.

На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладено у пункті 8 статті 7 СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини.

Згідно зі статтею 4 Європейської конвенції про усиновлення дітей, ратифікованої Верховною Радою України 15 лютого 2011 року (далі - Конвенція про усиновлення дітей), компетентний орган не приймає рішення про усиновлення, якщо не є переконаним, що усиновлення відповідатиме найвищим інтересам дитини. У кожному випадку компетентний орган приділяє особливу увагу важливості того, що усиновлення забезпечує дитину стабільними та гармонійними домашніми умовами.

Усиновлення є прийняттям усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя (стаття 207 СК України).

Відповідно до положень частин першої, другої, четвертої статті 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: 1) стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; 2) мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; 3) мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; 4) взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; 5) особу дитини та стан її здоров`я; 6) ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити.

При дотриманні всіх умов, встановлених СК України, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини.

Суд, постановляючи рішення про усиновлення повнолітньої особи, враховує мотиви, на підставі яких особи бажають усиновлення, можливість їхнього спільного проживання, їхній сімейний стан та стан здоров`я, а також інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом статті 217 СК України у випадках, коли дитина, стосовно якої розглядається питання про усиновлення, має батьків, обов`язковою умовою його позитивного вирішення є їхня вільна та безумовна згода.

Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом (частина п`ята статті 217 СК України).

Статтею 218 СК України визначено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками.

Статтею 5 Європейської конвенції про усиновлення передбачено, що рішення про усиновлення не приймається, якщо не надано принаймні таких згод, які не відкликані: a) згоди матері й батька; або в разі відсутності й батька, й матері, які могли б надати згоду, згоди будь-якої особи чи установи, які вповноважені надати таку згоду замість них; b) згоди дитини, яка відповідно до закону вважається такою, що має достатній рівень розуміння; дитину вважають такою, що має достатній рівень розуміння, після досягнення віку, який визначено законом та який не повинен перевищувати 14 років; c) згоди другого з подружжя чи зареєстрованого партнера усиновлювача.

Усиновлення здійснюється на підставі рішення суду (частина перша статті 207 СК України) і вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення (стаття 225 СК України).

Правові наслідки усиновлення визначені статтею 232 СК України.

Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 232 СК України усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків.

Відповідно до статті 233 СК України на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін.

Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється.

Отже, в контексті положень законодавства про усиновлення та батьківство, усиновитель робить свідомий та виважений вибір набути прав батька стосовно дитини, яка не є його кровною, та приймає на себе кореспондуючий цьому обов`язок стати рідною людиною цій дитині, вживати всіх можливих заходів та дій в інтересах дитини, займатися питаннями її виховання та розвитку таким чином і обсягом, яке в мінімальному значенні закріплено у законодавстві та диктується загальними уявленнями про батьківство. При цьому зовнішньо також має прослідковуватися те, що дитина відчуває, що вона перебуває в такому оточенні, яке забезпечить їй у необхідному випадку допомогу, зокрема і на її прохання, у звичайних побутових обставинах.

Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» роз`яснено, що вирішуючи заяву про усиновлення по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона є необхідною); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги частин першої - третьої статті 218 СК України щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам.

Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 01 червня 2022 року у справі № 759/9639/18 (провадження № 61-1599св22).

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності, - суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що встановлені обставини справи не дають підстав для задоволення заяви про усиновлення, оскільки таке усиновлення не буде відповідати інтересам дітей, не стане підставою для стабільних і гармонійних умов їх життя.

Так, місцевий суд обґрунтовано надав критичної оцінки висновку про доцільність усиновлення ОСОБА_4 та ОСОБА_2 дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з огляду на наступне.

Згідно із статтею 211 Сімейного кодексу України, усиновителем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновителем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менше як на п`ятнадцять років. Різниця у віці між усиновлювачем та дитиною не може бути більшою ніж сорок п`ять років.

Разом з тим, судом встановлено, що заявник ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_14 , ОСОБА_5 як дитина, якого вона має намір усиновити, народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , тобто заявник як усиновлювач є старшою за свого рідного брата ОСОБА_5 на 13 років і 6 місяців, отже різниця у віці є меншою ніж 15 років, що суперечить вимогам статті 211 Сімейного кодексу України.

За вказаних обставин, висновок Синельниківської районної військової адміністрації Дніпропетровської області №24-2619/0/114-24 від 27.08.2024 року в частині того, що ОСОБА_2 може бути усиновлювачем ОСОБА_5 - суперечить вимогам вищезазначеної норми закону.

Суд наголошує, що Сімейний кодекс України є спеціальним Законом, який регулює сімейні правовідносини, в тому числі усиновлення, та не містить норми, яка передбачає можливість зменшення різниці у віці між усиновителем та дитиною.

Норма статті 211 Сімейного кодексу України є імперативною, не містить виключень та застережень, а тому посилання представника органів опіки та піклування на те, що усиновлення заявницею ОСОБА_5 буде відповідати якнайкращим інтересам дитини є хибним, оскільки дотримання як найкращих інтересів дитини не може відбуватись всупереч вимогам закону, з порушенням норм закону, які носять імперативний характер та не мають виключення.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що заявниця ОСОБА_2 є рідною сестрою повнолітнього ОСОБА_5 та неповнолітньої ОСОБА_8 . Визначені Сімейним кодексом України права та обов`язки між рідними братами і сестрами є відмінними від прав і обов`язків дітей та батьків.

Суд критично оцінює твердження, що між повнолітнім ОСОБА_5 та 15-річною ОСОБА_8 , з одного боку, і їхньою рідною сестрою ОСОБА_2 , з іншого боку, склались відносини саме дітей та матері; відповідні докази судам не представлені. ОСОБА_5 та ОСОБА_8 відчувають турботу опікуна - рідної сестри ОСОБА_2 .

Не наведено обгрунтування та не надано доказів, що усиновлення ОСОБА_2 свого повнолітнього брата та 15-річної сестри відповідає інтересам останніх, призведе до змін на краще у побуті чи у подальшій долі ОСОБА_5 , ОСОБА_8 .

Також висновок служби у справах дітей щодо доцільності усиновлення не є достатньо об`єктивним та обґрунтованим, в основу якого покладено лише дослідження побутових умов проживання та майнового стану заявників, проте не перевірено дійсні обставини усиновлення, справжню мету та мотиви, на підставі яких, зокрема, заявник ОСОБА_4 бажає усиновити дітей, що є головним у забезпеченні найкращих інтересів дітей.

Так, судом встановлено, що у даному випадку ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , згідно змісту заяви про усиновлення, проживають разом без реєстрації шлюбу з 2013 року. Однак, лише у 2023 році, вже після початку повномасштабної військової агресії рф проти України, заявники ОСОБА_4 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб, а питання про усиновлення ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , які перебувають під опікою ОСОБА_2 з 2021 року, згідно рішення виконавчого комітету Великоновосілківської селищної ради Донецької області №247 від 01.11.2021, заявники ініціювали лише у 2024 році.

Отже, часові рамки укладання шлюбу та подання документів на усиновлення у 2024 році, зважаючи на те, що діти знаходяться під опікою у ОСОБА_2 з 2021 року, свідчать про відсутність щирості усиновлення зі сторони, зокрема, ОСОБА_4 .

Крім того, заявниками належних доказів факту проживання чоловіка та жінки у фактичних подружніх стосунках без реєстрації шлюбу до 2023 року не надано.

Зазначені події викликають обґрунтовані сумніви щодо добросовісності усиновлення. Суд вважає, що такими діями заявник ОСОБА_4 намагається приховати, або створити для себе інші правові наслідки та умови, що пов`язані із усиновленням. Усиновлення повинно мати на меті створення умов для повноцінного розвитку і виховання дитини, забезпечення найкращих інтересів дитини, а не створення передумов для виникнення інших прав у заявника або звільнення від мобілізації заявника на період воєнного стану. Тобто, сам по собі інститут усиновлення не повинен бути формальним, не може бути підставою лише для реалізації інтересів заявника.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 224 Сімейного кодексу України, суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема, мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину.

Суд зазначає, що звернення до суду із заявою про усиновлення не повинно бути зумовлено бажанням досягнути іншого правового наслідку, ніж юридичне оформлення родинного зв`язку (можливо, вже наявного фактично).

Однак, ні у суді першої інстанції, ні у суді апеляційної інстанції жодним із заявників не не зазначено та не доведено чітких, переконливих мотивів, що спонукають їх на усиновлення дітей, а лише узагальнено вказано про наявність між заявниками та ОСОБА_5 і ОСОБА_8 теплих взаємин, бажання проживати разом як родина на законодавчому рівні. При цьому, як зазначалась вище та не заперечується заявниками, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 і так з 2021 року проживають разом із заявниками, оскільки ОСОБА_2 є їх опікуном. Підстав для відмови від опіки чи її скасування заявниками не зазначено.

Крім того, колегія наголошує, що ОСОБА_5 на день розгляду справи вже виповнилося 18 років, заявник ОСОБА_4 не довів суду, для чого саме він має намір усиновити вже дорослого громадянина, якому виповнилось 18 років, з яким заявник почав спільно проживати з 2021 року, однак звернувся до суду з заявою про усиновлення лише у 2024 році.

Також, повнолітній ОСОБА_5 , якого у судовому засіданні суду апеляційної інстанції 06 серпня 2025 року залучено до участі у справі як заінтересовану особу, не надав переконливих пояснень, яким чином поліпшиться його становище, та що взагалі зміниться у його житті у разі його усиновлення ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

Суд першої інстанції, з яким погоджується суд апеляційної інстанції, правильно зазначив, що ОСОБА_5 до повноліття мав та станом на цей час неповнолітня ОСОБА_8 має статус дитини-сироти, що свідчить про наявність низки пільг та соціальних гарантій в Україні, що передбачені, зокрема, ЗУ «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», включаючи фінансову допомогу, безоплатне навчання, безкоштовне відвідування закладів культури, допомогу у період канікул тощо, які у разі їх усиновлення можуть бути припинені.

Зазначене, в свою чергу, свідчить про те, що в даному конкретному випадку інтереси заявників превалюють над інтересами ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , а інтереси останніх є другорядними.

Виходячи з викладеного, встановивши, що заявниками не доведено, що метою усиновлення повнолітнього (на тепер) ОСОБА_5 та неповнолітньої ОСОБА_8 , є надання їм батьківської любові та домашнього затишку, що заявники повністю приймають на себе обов`язки по вихованню, утриманню ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , зважаючи на наявність двох рідних дітей, у зв`язку з чим у них є значний обсяг обов`язків щодо участі у вихованні та утриманні власних дітей; встановивши, що різниця у віці заявниці та повнолітнього ОСОБА_5 складає менше п`ятнадцяти років, - місцевий суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_4 та ОСОБА_2 про усиновлення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Доводи апеляційної скарги про те, що опитані в судовому засіданні ОСОБА_5 та ОСОБА_8 зазначили, що їх усиновлення відбувається виключно в їх інтересах та надали відповідні письмові згоди на їх всиновлення - не спростовують наведених вище висновків суду про недоведеність відповідності усиновлення інтересам повнолітнього (на тепер) ОСОБА_5 та неповнолітньої ОСОБА_8 .

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, колегія дійшла висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення місцевого суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 18 серпня 2025 року.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді В.С. Городнича

М.Ю. Петешенкова