УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2025 року місто Чернігів

Справа №751/8570/24

Провадження №6/751/346/25

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Діденко А. О.

секретаря судового засідання Грищенко Ю. В.

учасники справи:

боржник ОСОБА_1

стягувач Акціонерне товариство «ОБЛТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО»

заінтересована особа - приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Коваль Віталій Олександрович

представник заінтересованої особи адвокат Коверзнев Дмитро Вадимович

представник Акціонерного товариства «ОБЛТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО» - Логвиненко Оксана Віталіївна

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернігова цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Акціонерне товариство «ОБЛТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО», приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Коваль Віталій Олександрович, про поворот виконання рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про поворот виконання судового наказу Новозаводського районного суду міста Чернігова виданого 30.12.2024 у справі №751/8570/24 (провадження №2-н/751/2342/24) та просив зобов`язати АТ «ОБЛТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО» повернути кошти в сумі 7 358,10 грн та 154,40 грн судового збору, а приватного виконавця повернути кошти в сумі 1 175,46 грн.

Заяву мотивує тим, що 30.12.2024 Новозаводським районним судом міста Чернігова було видано наказ № 751/8570/24-2-н/751/2342/24 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ОБЛТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО» кошти в сумі 7358,10 грн.

06.05.2025 судовий наказ було виконано і стягнуто 8 533,56 грн приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Ковалем В.О. на пілставі постанови про арешт коштів боржника від 05.03.2025 серія ВП № 77392414 відповідно до виконавчого провадження.

28.03.2025 ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова скасовано судовий наказ № 751/8570/24-2-н/751/2342/24 від 22.10.2024.

Оскільки судове рішення, на підставі якого з нього стягнуто кошти, скасоване, просить в порядку повороту виконання рішення суду стягнути на його користь сплачені кошти.

Ухвалою від 29.05.2025 прийнято до розгляду заяву та призначено судове засідання.

03.06.2025 та 17.06.2025 представником заінтересованої особи адвокатом Коверзневим Д.В. через канцелярію суду подано додаткові пояснення у справі, згідно яких просить відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 (а.с.72-73). Посилається на те, що чинний процесуальний закон не містить положень щодо можливості повороту виконання саме судового наказу, а витрати виконавчого провадження та винагорода приватного виконавця підлягають окремому оскарженню, однак не можуть бути стягнути в процесі повороту виконання судового рішення.

Представник Акціонерного товариства «ОБЛТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО» заперечував щодо задоволення заяви про поворот виконання рішення суду з мотивів аналогічних зазначеним вище.

Дослідивши матеріали заяви про поворот виконання рішення суду та матеріали виконавчого провадження, суд приходить до наступного.

Згідно із ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.10.2024 Новозаводським районним судом міста Чернігова був виданий судовий наказ за заявою Акціонерного товариства «ОБЛТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води та абонентського обслуговування.

Ухвалою суду від 28.03.2025 року судовий наказ скасовано.

З матеріалів справи вбачається, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Коваля В.О. від 05.03.2025 відкрито виконавче провадження ВП № 77392414 з виконання судового наказу № 751/8570/24-2-н/751/2342/24 виданого 30.12.2024, про стягнення з ОСОБА_1 користь Акціонерного товариства «ОБЛТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО» 1 946,23 грн заборгованості за послуги з централізованого опалення та з постачання теплової енергії за період з 01.11.2021 до 31.07.2024, стягнення 4 026,75грн заборгованості за послуги з централізованого постачання гарячої води за період з 01.01.2022 до 31.07.2024, стягнення 545,38 грн заборгованості зі сплати абонентського обслуговування за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.02.2022 до 31.07.2024 та 232,49грн заборгованості зі сплати абонентського обслуговування за послугу з постачання гарячої води за період з 01.02.2022 до 31.07.2024, стягнення 206,35грн інфляційних втрат та 98,10 грн 3% річних, стягнення 302,80 грн судового збору (а.с.76).

На підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Коваля В.О. від 05.03.2025 з ОСОБА_1 стягнуто основну винагороду у сумі 735,81 грн (а.с.77).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Коваля В.О. від 05.03.2025 визначено розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, де боржником є ОСОБА_1 . Загальна сума мінімальних витрат 439,65 грн (а.с.78)

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Коваля В.О. від 07.03.2025 стягнуто з боржника ОСОБА_1 витрати пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій у сумі 439,65 грн (а.с.79)

Відповідно до постанови приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Коваля В.О. від 07.03.2025 виконавче провадження у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно виконавчого документа закінчено. Залишок нестягненої суми за виконавчим документом 0 грн; сума стягненої винагороди приватного виконавця 735,81 грн. Знято арешт з усіх рахунків, що накладалися постановою про арешт коштів боржника ВП №77392414 від 05.03.2025 (а.с.80 зворот 81).

Загалом, як вбачається із матеріалів справи, на виконання скасованого в подальшому судового наказу було стягнуто: 7358 грн 10 коп заборгованості (з урахуванням сум основного боргу, процентів річних та інфляційних витрат, а також і судового збору, стягнутого судом під час розгляду заяви про видачу судового наказу); 1175 грн 46 коп коштів виконавчого провадження (735,81 грн основної винагороди державного виконавця та 439.65 грн витрат виконавчого провадження).

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Поворот виконання рішення представляє собою повернення стягувачем боржнику всього, що ним було отримано за скасованим згодом рішенням з метою відшкодування боржнику збитків, завданих виконанням рішення. Отже, поворот виконання є процесуальною формою поновлення судом порушених прав боржника, що забезпечує можливість зворотного стягнення зі стягувача всього безпідставно отриманого ним за скасованим рішенням. З іншого боку, поворот виконання рішення є самостійним засобом захисту прав сторін, який повинен здійснюватись шляхом подання заяви про поворот виконання.

Настання повороту виконання можливе у разі, зокрема, скасування судового наказу. За змістом ст. 171 ЦПК України в ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Отже, як вбачається із приписів норм процесуального права, поворот виконання судового рішення у формі наказу безпосередньо передбачений процесуальним законом, що спростовує твердження представників стягувача та заінтересованої особи щодо неврегульованості даного питання процесуальним законом.

Більше того, навіть у випадку існування неврегульованості така неврегульованість би підлягала вирішенню шляхом аналогії процесуального закону, оскільки відсутність ефективної можливості повернення коштів, стягнутим за скасованим судовим рішенням, не ґрунтувалася би на принципі верховенства права та призводила до порушення прав особи, з якої такі кошти стягнуто.

Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.

Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи.

У рішенні Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року по справі №13-рп/2011 роз`яснено, що інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Відтак, поворот виконання рішення це повернення сторін виконавчого провадження в первісне становище у зв`язку із скасуванням виконаного рішення суду з метою поновлення їхніх прав.

За своєю суттю поворот виконання рішення - це процесуальна гарантія захисту майнових прав учасників справи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням (постанова Великої палати Верховного Суду 04.09.2019 року у справі №569/15646/16-ц).

Як визначено у ст. 446 ЦПК України, процесуальні питання, повязані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом. Процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Поворот виконання можливий, у разі якщо: а) позивач одержав від відповідача в порядку виконання рішення майно або грошові кошти; б) виконане рішення скасовано судом чи змінено із задоволенням позовних вимог в меншому розмірі.

За змістом наведених норм закону поворот виконання скасованого рішення суду допускається у разі його фактичного виконання і ухвалення судом нового рішення у справі. За ч.9 ст. 44 ЦПК України, якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Таким чином, відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України, визначено, що поворот виконання можливий при скасуванні судового наказу за клопотанням боржника в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 20 червня 2019 року у справі №336/9595/14, оскільки поворот виконання рішення є гарантією відновлення прав учасників процесу, то суди повинні задовольняти відповідні заяви та повертати відповідачеві стягнуті з нього кошти за скасованим судовим рішенням, за відсутності обмежень, встановлених ст.382 ЦПК України 2004 року(ст.445 ЦПК України у редакції з 15 грудня 2017 року), яка визначає особливості повороту виконання в окремих категоріях справ.

Враховуючи те, що стягнення заборгованості здійснювалося на підставі судового наказу від 23.10.2024 року (справа №751/8570/24), який ухвалою від 28.03.2025 року скасований, сума заборгованості 7358 грн 10 коп, яка була стягнута з ОСОБА_1 , підлягає поверненню в порядку повороту виконання судового рішення.

Водночас відсутні підстави для стягнення основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження.

Згідно з частинами першою та другою статті 42 Закону України «Про виконавче провадження» кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Відповідно до конструкції статті 42 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір та витрати виконавчого провадження є коштами виконавчого провадження.

Статтею 444 ЦПК України передбачено поворот виконання саме рішення суду, водночас виконавчий збір та витрати виконавчого провадження не є сумами, присудженими до стягнення з ОСОБА_1 за судовим рішенням (судовим наказом), тому виконавчий збір та витрати виконавчого провадження, стягнуті на підставі положень Закону України «Про виконавче провадження» при виконанні судового рішення, не можуть бути предметом розгляду заяви про поворот виконання судового рішення.

Стягнуті в процесі виконання рішення суду витрати виконавчого провадження не є грошовими коштами, які були стягнуті з боржника за рішенням суду, а є коштами виконавчого провадження, які не підлягають поверненню в порядку повороту виконання рішення суду.

За змістом ч. 2 ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» витрати органів державної виконавчої служби, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

За змістом частини другої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Щодо вимоги про стягнення судового збору за розгляд заяви на скасування судового наказу, суд зазначає наступне.

Порядок розгляду справ наказного провадження регулюється розділом II ЦПК України «Наказне провадження».

Так, сума судових витрат, що сплачена заявником при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу, підлягає стягненню на його користь з боржника, про що зазначається в судовому наказі (п. 6 ч. 1 ст. 168 ЦПК України).

Однак положення вказаного розділу ЦПК України окремо не встановлюють порядку відшкодування витрат, пов`язаних з розглядом справи, які понесені боржником, зокрема не передбачається стягнення із стягувача на користь боржника судового збору в разі скасування судового наказу.

Отже, аналізуючи системно норми процесуального права, суд доходить висновку, що законодавець не передбачив розподіл судових витрат у разі скасування судового наказу, тобто питання стягнення судових витрат на користь боржника судом не вирішується.

Водночас законодавцем у частині 3 статті 171 ЦПК України визначені процесуальні дії суду, які можуть мати місце разом із скасуванням судового наказу поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

При цьому за змістом ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі скасування судового наказу сума судового збору стягувачу не повертається, а зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви, у разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження.

З огляду на приписи ч. 2 ст. 164 ЦПК України, можна дійти висновку, що розподіл судових витрат, що понесені у наказному провадженні, слід вирішувати у ході розгляду справи у порядку позовного провадження, а саме з урахуванням вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Покладення усіх документально підтверджених судових витрат саме на ту сторону, яка допустила порушення прав іншої особи, та з урахуванням фактичного змісту рішення суду, ухваленого по суті цивільно-правового спору, зокрема обсягу задоволених позовних вимог, відповідатиме таким принципам цивільного судочинства, як верховенство права, пропорційність та змагальність сторін (ст. 10, 11 та 12 ЦПК України).

За таких обставин суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 про поворот виконання судового рішення та стягнення на його користь з Акціонерне товариство «ОБЛТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО» 7 358,10 грн. в порядку повороту виконання судового наказу Новозаводського районного суду міста Чернігова від 22.10.2024 у справі № 751/8570/24.

Також, не підлягає задоволенню вимога про стягнення з ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в сумі 1000 грн 00 коп, яка викладена у письмовому запереченні приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Коваля В.О.

Згідно із ч. 9 ст. 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки в даному випадку спір виник у зв`язку із об`єктивною необхідністю повернення ОСОБА_1 стягнутих із нього коштів, і подання такої заяви судом визнано обґрунтованим та не становить собою зловживання правом, навіть із урахуванням висновку суду про часткове задоволення вимог заяви про поворот виконання судового рішення витрати на правову допомогу з ОСОБА_1 як з управленої сторони стягнуті бути не можуть.

Керуючись ст.ст.171, 444 ЦПК України, суд -

Ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Акціонерне товариство «ОБЛТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО», приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Коваль Віталій Олександрович, про поворот виконання рішення задовольнити частково.

Допустити поворот виконання судового наказу від 22.10.2024 року у справі №751/8570/24.

У порядку повороту виконання судового наказу від 22.10.2024 року виданого Новозаводським районним судом міста Чернігова у справі № 751/8570/24 стягнути з Акціонерного товариства «ОБЛТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО» () грошові кошти на користь ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ) у розмірі 7 358,10 грн.

У задоволенні решти вимог заяви - відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А. О. Діденко