Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2025 р. Справа153/745/25

Провадження2/153/242/25-ц

у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Могилів-Подільського району Вінницької області

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Гаврилюк Т.В.

за участю секретаря судового засідання Шарко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №153/745/25 за позовом ТОВ «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «Діджи Фінанс» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути із відповідача на користь ТОВ «Діджи Фінанс» заборгованість за Кредитним договором №3375658 від 26.04.2021 у розмірі 10777.18 грн., судові витрати пов`язані з розглядом даної справи у сумі 2422,40 грн., а також витрати на правову допомогу у сумі 6000 грн. На обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 26.04.2021 за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, в особистому кабінеті на веб-сайті ТОВ «Мілоан», ОСОБА_1 було подано заявку на отримання кредиту №3375658. Дана заява знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті ТОВ «Мілоан». Законодавством України передбачено оформлення кредиту онлайн із використанням одноразового пароля прирівнюється до підписання договору в паперовій формі власноручним підписом. Оскільки ТОВ «Мілоан» було направлено відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при веденні якого відповідач підтверджує прийняття умов кредитного договору №3375658 від 26.04.2021, який також знаходиться у власному кабінеті відповідача на веб-сайті товариства. Таким чином, відповідач уклала договір про споживчий кредит №3375658 від 26.04.2021 з ТОВ «Мілоан» та на підставі платіжного доручення відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 5000 грн. Проте, відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин - ст.526 та ст.527 ЦК України. Внаслідок чого, керуючись нормами ст.ст.530, 1082, 1084 ЦК України, 13.09.2021 згідно умов договору відступлення прав вимоги №07Т, ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги за кредитним договором №3375658 від 26.04.2021 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права вимоги до відповідача. Згідно договору відступлення права вимоги сума боргу перед новим кредитором ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 10777.18 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 4584.00 грн.; заборгованість за відсотками становить 5193.18 грн.; заборгованість за комісійними винагородами становить 1000 грн. Керуючись ст.512-514, 516 ЦК України та у зв`язку з істотними порушеннями відповідачем умов Кредитного договору №3375658 від 26.04.2021, направлено повідомлення про відступлення права вимоги від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», зазначивши інформацію про порядок погашення заборгованості по кредитному договору №3375658 від 26.04.2021. Не зважаючи на це, позичальник не виконала свого обов`язку та припинила повертати наданий їй кредит в строки, передбачені кредитним договором. Тому, позивач змушений звернутися до суду із даним позовом.

26 травня 2025 року відповідно до ухвали судді відкрито спрощене позовне провадження у цій справі. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження на 24 червня 2025 року.

Сторони у судове засідання не з`явилися, так як не викликалися. Про дату та час проведення судового засідання повідомлялися належним чином.

23 червня 2025 року за вхід.№4020 від відповідача ОСОБА_1 надійшла письмова заява, в якій вона просить суд розглядати справу в її відсутність, а також просить суд відмовити у задоволенні позову у зв`язку зі спливом позовної давності.

Відповідно до ч.3 ст.223, ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних доказів.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Заяви, клопотання: заява представника позивача про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, без його участі, а також не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.8 позовної заяви), заява відповідача про застосування строку позовної давності (а.с.70-73).

Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.58-60), про що постановлено ухвалу окремим процесуальним документом.

Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини:

Із копії Договору про споживчий кредит №3375658 від 26.04.2021(а.с.9-10) судом встановлено, що між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит, відповідно до умов якого на умовах повернення, платності, строковості ТОВ надало відповідачу у користування кредитні кошти в розмірі 5000 грн., на строк 15 днів, дата повернення кредиту 11.05.2021, орієнтована загальна вартість кредиту складає 7875.00 грн.

Із копії графіку платежів та паспорту споживчого кредиту (а.с.11) судом встановлено, що ОСОБА_1 ознайомлена із графіком платежів по договору.

Із копії Анкети заяви на кредит №3375658 (а.с.12) судом встановлено, що 26.04.2021 ОСОБА_1 підписала анкету-заяву вказавши свої персональні дані для отримання кредиту в сумі 5000 грн., на строк 15 днів, дата повернення кредиту 11.05.2021, сума до повернення 7875,00 грн..

Із копії платіжного доручення №44759103 від 26.04.2021(а.с.13) судом встановлено, що на картковий рахунок відповідача ОСОБА_1 26.04.2021 перераховано кредитні кошти в сумі 5000 грн. згідно договору №3375658.

Із копії досудової вимоги від 27.09.2023 за вх..№-АВ (а.с.14) судом встановлено, що на адресу ОСОБА_1 надіслано досудову вимогу та наполегливо рекомендовано сплатити заборгованість на користь клієнта за її кредитним договором у розмірі 10777.18 грн. в термін до 15.11.2023.

Із копії відомості про щоденні нарахування та погашення (а.с.15-16) судом встановлено, що залишок боргу складає 10777.18 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 4584,00 грн.; заборгованість за відсотками становить 5193.18 грн.; заборгованість по комісії становить 1000.00 грн.

Із копії Договору факторингу від 13.09.2021, Витягу з Додатку до договору факторингу №07Т від 13.09.21 (а.с.17-24) судом встановлено, що ТОВ «Мілоан» згідно умов договору та прав вимоги №07Т, відступило право вимоги за кредитним договором №3375658 від 26.04.2021 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права вимоги до відповідача.

Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, у зв`язку з наступним:

Згідно з ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.ст.12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Передбачено ст.628 ЦК України, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Згідно ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором.

Відповідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів.

На підставі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

З наданих позивачем доказів слідує, що у зв`язку з порушенням позичальником зобов`язань вона має заборгованість за кредитним договором №3375658 від 26.04.2021 у сумі 10777,18 грн., яка складається з: 4584,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 5193,18 грн. заборгованість за відсотками; 1000,00 грн. заборгованість за комісійними винагородами. Доказів погашення даної заборгованості відповідачем не надано.

Під час розгляду справи відповідач подала письмову заяву про застосування строку позовної давності.

Відповідно до вимог ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з даною вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з вимогами ст.267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Виходячи із змісту вимог статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем.

Аналогічна правова позиція вказана у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.05.2018 у справі №369/6892/15-ц,від 31.10.2018 у справі №367/6105/16-ц,від 07.11.2018 року у справі №575/476/16-ц.

Позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності у суді після закінчення певного періоду часу після вчинення правопорушення.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людині основоположних свобод від 4 листопада 1950 року передбачає, що кожен має право на справедливий розгляд його справи судом. ЄСПЛ зауважує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності у суді після закінчення певного періоду часу після вчинення правопорушення. Періоди позовної давності, які є звичним явищем у національних правових системах Договірних держав, переслідують декілька цілей, що включають гарантування правової визначеності й остаточності та запобігання порушенню прав відповідачів, які могли б бути ущемлені у разі, якщо було б передбачено, що суди ухвалюють рішення на підставі доказів, які могли стати неповними внаслідок спливу часу» (див. mutatis mutandis рішення у справах «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії» від 20 вересня 2011 року («OAO Neftyanaya Kompaniya Yukos v. Russia», заява № 14902/04, пункт 570), «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства» від 22 жовтня 1996 року («Stubbings and Others v. the United Kingdom», заяви № 22083/93 і № 22095/93, пункт 51).

Судом встановлено, що кредитний договір укладено 26 квітня 2021 року на строк 15 днів, тобто до 11.05.2021. Отже, строк на який укладався кредитний договір, закінчився 11 травня 2024 року.

Таким чином, строк позовної давності за даними вимогами закінчився 11 травня 2024 року, а до суду з позовом позивач звернувся лише 19 травня 2025 року.

Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причини пропуску строку позовної давності, позивачем не надано.

Пропуск позовної давності є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Відтак, позовні вимоги про стягнення заборгованості пред`явлені позивачем з пропуском позовної давності.

Відповідно до ст.262 ЦК України заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

Таким чином, заміна кредитора у зобов`язанні, у зв`язку з відступленням права вимоги за кредитним договором, не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

Відповідно до ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, тощо).

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити у зв`язку із пропуском позовної давності.

Відповідно до ч.1, п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача. Оскільки позивачу у задоволені позовних вимог відмовлено, то судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 274, 275, 279, 351, 352, 354, 355 ЦПК України і на підставі ст.ст.6, 15, 16, 252-256, 261, 262, 264-267, 526, 527, 530, 533, 610, 612, 623, 625, 631, 1048-1050, 1051, 1052, 1054, 1055, 1056, 1056-1 ЦК України, ст.129 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», суд

У Х В А Л И В :

У задоволені позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі в тридцяти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Т. В. Гаврилюк