Справа № 740/1495/25
Провадження № 2/740/1006/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2025 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі

головуючого судді Шевченко І. М.,

за участі секретаря судового засідання Ісаєнко А. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (далі ТОВ «ФК «Ейс», товариство) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

установив:

У березні 2025 року позивач звернувся до суду з указаним позовом про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором № 225361982 від 28.07.2021 у розмірі 28 910,96 грн, а також судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрат на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, строком до 28 листопада 2019 року. У подальшому між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» укладено додаткові угоди № 19, 26, 27, 31, 32, якими строк дії договору факторингу № 28/1118-01 неодноразово продовжувався, востаннє до 31 грудня 2024 року. Виконання умов указаного договору здійснювалося протягом всього часу його дії. За договором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язувалося відступити ТОВ «Таліон плюс» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, які не є разовим документом, оскільки договір факторингу передбачає можливість їх укладення множинну кількість разів. Договір факторингу № 28/1118-01 є рамковою угодою, оскільки підтверджує згоду двох сторін співпрацювати протягом визначеного проміжку часу, а саме з 28.11.2018 по 31.12.2024. Відповідно «Манівео швидка фінансова допомога» відступило дійсне право вимоги до ТОВ «Таліон плюс», оскільки з урахуванням визначених строків дії вищевказаного договору факторингу, його виконання здійснювалося не одномоментно, а протягом всього часу його дії. 30.10.2023 між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» укладено договір факторингу № 30/1023-01, строком до 31 грудня 2024 року. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 30.10.2023 до договору факторингу № 30/1023-01 від 30.10.2023 від ТОВ «Таліон плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» перейшло право вимоги до відповідачки на загальну суму 28 910,96 грн. У подальшому 17.04.2024 між ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» укладено договір факторингу № 17/04/24, відповідно до якого ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» зобов`язалося відступити ТОВ «ФК «Ейс» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язання за якою настав або виникне в майбутньому; перехід прав вимоги до боржників від ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» до ТОВ «ФК «Ейс» відбувся в момент підписання ними акта прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого ТОВ «ФК «Ейс» стало кредитором відносно боржників та набуло відповідні права вимоги. Згідно з актом прийому-передачі реєстру боржників до ТОВ «ФК «Ейс» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором у розмірі 28 910,96 грн, з яких: 17 603,68 грн заборгованість за кредитом; 11 307,28 грн заборгованість за несплаченими процентами за користування кредитом.

28.07.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 225361982 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідачка підписала кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового ідентифікатора MNV9DW37. Зокрема, 28.07.2021 о 17-42 год. ОСОБА_1 увела ідентифікатор у відповідне поле ІТС та натиснула кнопку «Так», що є підтвердженням підписання договору. На підставі вказаного договору відповідачка отримала грошові кошти в сумі 24 250,00 грн. Унаслідок невиконання відповідачкою умов кредитного договору утворилася заборгованість у розмірі 28 910,96 грн, з яких: 17 603,68 грн заборгованість за кредитом; 11 307,28 грн заборгованість за процентами, яку позивач просив стягнути на свою користь.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 31 березня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 05 травня 2025 року 10-00 год., яке в подальшому відкладено на 16 червня 2025 року 14-00 год.

У відзиві на позовну заяву відповідачка просила частково задовольнити позовні вимоги позивача, а саме стягнути з неї заборгованість у розмірі 13 225 грн (тіло кредиту), а в решті позовних вимог відмовити. Частково погоджуючись з позовними вимогами, відповідачка зазначила, що дійсно 28.07.2021 уклала з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» електронний договір про надання споживчого кредиту та отримала грошові кошти в розмірі 24 250,00 грн. Сторони домовилися розділити сплату заборгованості на 6 платежів по 5512,62 грн. Відповідачка повернула первинному кредитору суму кредиту в розмірі 11 025,00 грн. Станом на обумовлений день повернення кредиту відповідачка не змогла повернути кредитні кошти в повному обсязі у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем, в якому вона перебуває на цей час. Згідно з наданим позивачем розрахунком за користування кредитними коштами нараховано проценти в розмірі 11 307,28 грн. При цьому позивач не надсилав на її адресу листи чи попередження щодо простроченої заборгованості та необхідності її сплати. Таким чином, строк нарахування процентів відповідно до усталеної судової практики та ст. 1049 ЦК України спливає 28.07.2022, а тому нарахування процентів після 28.07.2022 є таким, що не відповідає нормам закону, а позовні вимоги в цей частині не підлягають задоволенню. Таким чином, нарахування процентів за користування кредитом у період з 28.07.2022 по дату звернення позивача до суду з указаним позовом є незаконним.

Представник позивача адвокат Тараненко А. І. подав до суду додаткові пояснення , в яких не погодився з доводами відповідачки та зазначив, що сторонами погоджено всі істотні умови договору, які регулюють порядок нарахування процентів за кредитним договором. Додані до позовної заяви докази містять необхідні обчислення сум, які позивач просить стягнути з відповідачки. Так, згідно з наданим первісним кредитором розрахунком заборгованості, ОСОБА_1 частково погашала заборгованість за кредитним договором, у зв`язку з чим у той період нарахування їй процентів здійснювалося за дисконтною процентною ставкою. Після припинення погашення заборгованості почала застосовуватися базова процентна ставка. Зауважив, що відповідачкою не надано власного розрахунку заборгованості, а також доказів, які б підтверджували повне погашення відповідачкою заборгованості за кредитним договором.

У судове засідання учасники справи не з`явилися.

Представник позивача адвокат Тараненко А. І. в позовній заяві просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, повідомлена про дату, час та місце розгляду справи належним чином шляхом направлення рекомендованої кореспонденції. Жодних заяв/клопотань - не подавала.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази кожного окремо та в сукупності, суд дійшов таких висновків.

Судом установлено, що 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01 строком до 28 листопада 2019 року. Згідно з умовами цього договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Разом з правом вимоги до фактора переходять всі інші права та обов`язки клієнта за кредитним договором. У випадку укладення сторонами більш ніж одного реєстру прав вимог, кожен наступний реєстр прав вимог є самостійним додатком, та не замінює попередній. Згідно з п. 1.3 указаного договору право вимоги усі права клієнта за кредитним договором, у тому числі, права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитним договором, строк платежу за якими настав, а також прав вимоги, які виникнуть у майбутньому (а. с. 31 - зворот 34).

Строк дії вказаного договору факторингу № 28/1118-01 неодноразово продовжувався сторонами, востаннє до 31 грудня 2024 року, шляхом підписання додаткових угод № 19, 26, 27, 31, 32 (а. с. 37 43).

13 листопада 2021 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон плюс" підписано реєстр права вимоги № 160, в якому зазначено про відступлення права вимоги до ТОВ "Таліон плюс" стосовно відповідачки за кредитним договором № 225361982 від 28.07.2021 у розмірі 28 910,96 грн, із яких: 17 603,68 грн заборгованість за основним боргом; 11 307,28 грн заборгованість за процентами (а. с. 44).

30.10.2023 між до ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» укладено договір факторингу № 30/1023-01, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон плюс» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги (а. с. 46-48).

Згідно з платіжною інструкцією в національній валюті № 4939 від 31.10.2023 ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" перерахувало ТОВ «Таліон плюс» 3 139 070,13 грн як плату за відступлення прав вимоги згідно з реєстром прав вимоги № 1 від 30.10.2023 та договором факторингу № 30/1023-01 від 30.10.2023 (а. с. 71).

30.10.2023 між ТОВ "Таліон плюс" та ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" підписано реєстр прав вимоги № 1 від 30.10.2023, в якому зазначено про відступлення права вимоги до ТОВ "Онлайн фінанс" стосовно відповідачки за кредитним договором № 225361982 від 28.07.2021 у розмірі 28 910,96 грн, із яких: 17 603,68 грн заборгованість за основним боргом; 11 307,28 грн заборгованість за процентами (а. с. 49).

У подальшому 17.04.2024 між ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» укладено договір факторингу № 17/04/24, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» зобов`язалося відступити ТОВ «ФК «Ейс» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язання за якою настав або виникне в майбутньому. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який є невід`ємною частиною договору (а. с. 51-54).

Згідно з платіжною інструкцією в національній валюті № 2567 від 17.04.2024 ТОВ "ФК "Ейс" перерахувало ТОВ «Онлайн фінанс» 256 113,45 грн як плату за відступлення прав вимоги за договором факторингу № 17/04/24 від 17 квітня 2024 року (а. с. 71 - зворот).

17.04.2024 між ТОВ «Онлайн фінанс» та ТОВ "ФК "Ейс" підписано реєстр боржників до договору факторингу від 17.04.2024 № 17/04/24, в якому зазначено про відступлення права вимоги до ТОВ "ФК "Ейс" стосовно відповідачки за кредитним договором № 225361982 від 28.07.2021 у розмірі 28 910,96 грн, із яких: 17 603,68 грн заборгованість за основним боргом; 11 307,28 грн заборгованість за процентами (а. с. 57).

На підтвердження заявлених вимог позивачем надано договір № 225361982 від 28.07.2021, укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, згідно з умовами якого позичальник отримав кредитні кошти в сумі 24 250,00 грн зі сплатою відсотків річних у розмірі 0,69 % у день від суми кредиту за час користування ним; строк кредитування 84 дні (а. с. 12-13).

До позову додано заявку про отримання грошових коштів у кредит від 28.07.2021, відповідно до якої відповідачка вказує персональні дані для отримання кредиту (а. с. 20 зворот).

Відповідно до платіжного доручення № 10119afd-38a9-4002-ad5c-07fa40d4031c від 28.07.2021 та електронного повідомлення АТ «Таскомбанк» від 08.08.2024 на кредитний рахунок ОСОБА_1 первісним кредитором перераховано кредитні кошти в розмірі 24 250,00 грн (а. с. 29 зворот, 30).

До позовної заяви додано розрахунок заборгованості первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за кредитним договором № 225361982, зі змісту якого убачається, що нарахування заборгованості у розмірі 28 910,96 грн, із яких: 17 603,68 грн тіло; 11 307,28 грн проценти, здійснювалося за період з 28.07.2021 по 20.10.2021. При цьому 11.08.2021, 25.08.2021 та 31.10.2021 ОСОБА_1 сплатила 6646,32 грн на погашення тіла кредиту та 4383,92 грн на погашення процентів за користування кредитними коштами, а всього 11 030,24 грн (а. с. 59, 60).

Згідно з випискою з особового рахунку, наданого ТОВ «ФК «Ейс», станом на 23.01.2025 заборгованість за кредитним договором № 225361982 від 28.07.2021 становить 28 910,96 грн, із яких: 17 603,68 грн за сумою кредиту; 11 307,28 за процентами (а. с. 61).

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про недоведеність позовних вимог та у зв`язку з цим відсутність підстав для задоволення позову.

За приписами статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема, пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина перша статті 519 ЦК України).

Таким чином, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. У справах про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора та чи існують ці права на момент переходу (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 року у справі № 752/8842/14-ц).

Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора, є істотними умовами цього договору.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Пунктом 1 розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 06.02.2014 року № 352 «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03.04.2009 року № 231», передбачено, що до фінансової послуги факторингу віднесено сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів - суб`єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі, права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі, шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення.

Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.

Статтею 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 12 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з підстав недоведеності та необґрунтованості позовних вимог.

Так, з матеріалів справи вбачається, що кредитний договір був укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 28 липня 2021 року, натомість договір факторингу № 28/1118-01, за яким ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон плюс» право вимоги до відповідачки, укладений 28.11.2018. Тобто на момент укладення договору факторингу ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором та ОСОБА_1 , і в первісного кредитора не виникло права вимоги за неіснуючим зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ «Таліон плюс» на підставі договору факторингу від 28.11.2018.

Оскільки ТОВ «Таліон плюс» право вимоги стосовно відповідачки як боржника у зобов`язанні не набуло, таке право не могло бути передане цим товариством на підставі договору факторингу від 30.10.2023 ТОВ «ФК «Онлайн фінанс», яке, у свою чергу, не могло передати таке право в подальшому на підставі договору факторингу від 17.04.2025 ТОВ «ФК «Ейс», яке за вищенаведених обставин не має права вимагати від відповідачки сплати заборгованості за кредитним договором № 225361982, укладеним 28 липня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 .

Доводи сторони позивача про те, що договором факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, на підставі якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передало ТОВ «Таліон плюс» право вимоги до відповідачки за кредитним договором № 225361982, було передбачено можливість відступлення прав вимоги, які виникнуть у майбутньому, суд вважає необґрунтованими, оскільки додатковими угодами лише продовжувався строк дії договору факторингу від 28 листопада 2018 року, при цьому обсяг прав та обов`язків сторін за цим договором додатковими угодами не змінювався. Ці додаткові угоди не є новими договорами факторингу, і не свідчать жодним чином про перехід до ТОВ «Таліон плюс» від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» права вимоги до відповідачки за кредитним договором, який укладено 28 липня 2021 року.

Крім того, належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 02 листопада 2021 року у справі № 905/306/17, від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі № 334/6972/17, від 27 вересня 2021 року у справі № 5026/886/2012).

Разом з тим позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження оплати за перехід від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон плюс» права грошової вимоги за договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018.

Таким чином, позивачем не доведено факт відступлення права грошової вимоги стосовно ОСОБА_1 за кредитним договором № 225361982 від 28 липня 2021 року від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон плюс», відповідно від ТОВ «Таліон плюс» до ТОВ «ФК « Онлайн фінанс» та відповідно від ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» до ТОВ «ФК «Ейс».

За таких обставин суд дійшов висновку про відмову задоволенні позову.

У свою чергу доводи відповідачки, викладені у відзиві на позовну заяву, не впливають в цілому на висновки суду про недоведеність і необґрунтованість позовних вимог.

Статтею 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.

Таким чином, понесені позивачем судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст. 2, 4, 5, 12, 13, 76 - 81, 89, 141, 223, 263 - 265, 272 - 274 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. М. Шевченко