Справа № 461/9304/24
Провадження № 2/461/392/25
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.06.2025 року Галицький районний суд м. Львова
в складі: головуючої судді Волоско І.Р.
секретар судового засідання Старовецька С.І.
за участю представника відповідача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Червоноградського відділу актів цивільного стану у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Пилипенко Юрій Пилипович про визнання батьківства та визнання права власності в порядку спадкування за законом, -
у провадженні Галицького районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Червоноградського відділу актів цивільного стану у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Пилипенко Юрій Пилипович про визнання батьківства та визнання права власності в порядку спадкування за законом.
В судовому засіданні поставлено на обговорення питання про можливість залишення позову без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача.
Представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_1 не заперечив щодо залишення позову без розгляду.
Інші учасники в судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про дату та час розгляду справи, причину неявки.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Позов надійшов до суду 19.11.2024 року.
Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 02 грудня 2024 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.
Судом встановлено, що на судові засідання 29.05.2025, 19.06.2025 позивач ОСОБА_2 або його представник не з`явилися без поважних причин. Судом про розгляд справи повідомлялися належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. З будь-якими клопотаннями, зокрема, про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю прибуття з поважних причини чи про розгляд справи без їхньої участі, позивач чи його представник до суду не зверталися.
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільних процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.
Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України).
Відповідно до частини четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).
Рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належним їй процесуальним правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року (заява № 3236/03) Європейський суд з прав людини зауважив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (пункт 41 рішення).

Таким чином, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відтак, позивач, будучи ініціатором судового розгляду справи, в першу чергу має активно, не зловживаючи, використовувати свої процесуальні права, тобто здійснювати їх з метою, з якою такі права були надані.

Ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 січня 2023 року у справі № 9901/278/21, провадження № 11-126заі22.

Згідно з частинами першою, другою статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

При цьому, відповідно до частини третьої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини своєї неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

З матеріалів справи вбачається, що в судові засідання на виклики суду 29.05.2025, 19.06.2025 позивач ОСОБА_2 або його представник не з`явилися, що може свідчити про втрату зацікавленості в кінцевому результаті й переслідуванні мети - максимально сприяти у розгляді справи.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частини перша, друга, п`ята статті 223 ЦПК України).

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (пункт 3 частини першої статті 257 ЦПК України).

Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, що бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Вказані наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути і поважними.

Отже, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма є імперативною та дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення у цьому випадку має тільки належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 759/6512/17, провадження № 61-4437св20, від 07 грудня 2020 року у справі № 686/31597/19, провадження № 61-15254св20, від 20 січня 2021 року у справі № 450/1805/18, провадження № 61-2329св20.

Суд зазначає, що пункт 2 частини третьої статті 223 ЦПК України необхідно тлумачити в системному зв`язку з іншими положеннями цієї статті та іншими нормами процесуального закону (ЦПК України), які визначають наслідки повторної неявки позивача, який не подав заяву про розгляд справи за його відсутності, а саме частиною п`ятою статті 223 і пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України.

Так, аналіз положень частини п`ятої статті 223, пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України дає підстави дійти висновку, що процесуальний закон щодо наслідків неявки позивача у судові засідання є зрозумілим і передбачуваним для нього, щодо його застосування існує усталена судова практика. Залишення заяви без розгляду не перешкоджає особі після усунення умов, що були підставою залишення позову без розгляду, звернутися до суду повторно (подібні висновки зроблені Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 березня 2023 року в справі № 711/7486/19, провадження № 61-10183св21)

Суд зобов`язаний залишати позов без розгляду у разі повторної неявки належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі. Зазначене забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору (постанова Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 757/23967/13-ц (провадження № 61-17220св18).

За наведених вище обставин суд вважає, що наявні підстави для залишення позову без розгляду, що не перешкоджає повторному зверненню позивача до суду після усунення умов, що були підставою для залишення позовної заяви без розгляду.

Окрім цього, ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 31.10.2024 року вжито заходи забезпечення позову до пред`явлення позову у даній справі, а саме накладено арешт на квартиру (РНОНМ: 101) АДРЕСА_1 , яка зареєстрована на праві власності за ОСОБА_4 згідно зі свідоцтвом про право на спадщину серія та номер: 1644, виданого 17.10.2024 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу, Пилипенком Ю. П.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

У зв`язку із тим, що відпали правові підстави для забезпечення позову, виникла необхідність у скасуванні заходів забезпечення позову, які вжиті ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 31.10.2024 року.

Враховуючи викладене клопотання необхідно задовольнити та скасувати заходи забезпечення позову.

Керуючись ст.158, п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Червоноградського відділу актів цивільного стану у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Пилипенко Юрій Пилипович про визнання батьківства та визнання права власності в порядку спадкування за законом залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачеві, що залишення позову без розгляду не перешкоджає повторному зверненню до суду із заявою з того самого питання.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 31.10.2024 року у справі № 461/8756/24 у вигляді накладення арешту на квартиру (РНОНМ: 101) АДРЕСА_1 , яка зареєстрована на праві власності за ОСОБА_4 згідно зі свідоцтвом про право на спадщину серія та номер: 1644, виданого 17.10.2024 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу, Пилипенком Ю. П.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Волоско І.Р.