Провадження № 2/161/216/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2025 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі: головуючого судді Мазура Д.Г.,

за участі секретаря судового засідання Дручок О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Луцького міськрайонного суду Волинської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення.

Свої вимоги мотивує тим, що позивач є спадкоємцем першої черги по смерті батька- ОСОБА_3 , іншим спадкоємцем за законом є сестра позивача ОСОБА_2 , вході спадкування між спадкоємцями першої черги по смерті ОСОБА_3 , було укладено Договір про поділ спадкового майна. Однак, позивач зазначає, що позбавлений можливості оформити спадкові права на увесь обсяг спадкового майна після смерті батька ОСОБА_3 , та просить встановити факт прийняття спадщини покійним батьком ОСОБА_3 , по смерті свого покійного двоюрідного брата ОСОБА_4 , шляхом вступу у фактичне володіння та управління спадковим майном та факту перебування померлого ОСОБА_5 , у родинних відносинах з покійним ОСОБА_4 , так як після останнього залишилося спадкове майно, а саме: земельна частка (пай) площею 3, 94 га, що перебуває у колективній власності КСП «Україна» с. Тесів. Рівненського району.

З врахуванням викладеного, просить встановити факт родинних стосунків між ОСОБА_3 , та двоюрідним братом ОСОБА_4 , та факт вступу ОСОБА_3 , у фактичне володіння та управління спадковим майном по смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

31 грудня 2025 ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

11 березня 2025 від представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_6 на адресу суду надійшла заява про зміну позовних вимог, у якій зазначає, що позивач позбавлений можливості оформити спадкові права на увесь обсяг спадкового майна після смерті батька ОСОБА_3 , у зв`язку з цим вимушений звернутися до суду про встановлення факту, а саме, факту прийняття спадщини ОСОБА_3 по смерті свого двоюрідного брата - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , протягом року до дня смерті ОСОБА_4 . В обґрунтуванні своїх вимог посилається на те, що його покійний батько ОСОБА_3 , перебував на утриманні свого двоюрідного брата ОСОБА_4 , протягом року до дня смерті, так як був непрацездатним, та самостійно не міг себе утримувати. Після смерті останнього, ОСОБА_3 , за життя не встиг оформити спадкових прав по смерті ОСОБА_7 , однак прийняв спадщину та фактично користувався і управляв майном брата. Приватним нотаріусом Тишкун Ж.Я., було відмовлено позивачу ОСОБА_1 , у видачі свідоцтва про право на спадщину по смерті ОСОБА_3 , в частині видачі свідоцтва на земельну ділянку (пай) площею 3, 94 га, яка належала ОСОБА_4 , так як відсутній факт підтвердження перебування ОСОБА_3 , на утриманні ОСОБА_4 .

З врахуванням викладеного, позивач ОСОБА_1 , просить встановити факт перебування свого покійного батька ОСОБА_3 , на утриманні покійного двоюрідного брата ОСОБА_3 , - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 протягом року до дня смерті ОСОБА_4 , та встановити факт вступу ОСОБА_3 , у фактичне володіння та управління спадковим майном по смерті ОСОБА_4

07 квітня 2025 на адресу суду надійшла заява від відповідача ОСОБА_2 , про розгляд справи без її участі, не заперечує проти задоволення вимог викладених в заяві про зміну позовних вимог.

08 квітня 2025 протокольною ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області, було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.

18 червня 2025 на адресу суду надійшла заява від представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Андріяш Н.В., про розгляд справи без участі сторони позивача, підтримує позовні вимоги та просить задовольнити їх в повному обсязі.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та письмові докази наявні у ній, ознайомившись із поданими заявами, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що встановлення факту перебування ОСОБА_3 , на утриманні свого двоюрідного брата ОСОБА_4 , зумовлено необхідністю виникнення особистих майнових прав позивача ОСОБА_1 (сина ОСОБА_3 ), а саме: реалізації своїх спадкових прав.

Спадщина відкрилась до набрання чинності ЦК України, в зв`язку зі смертю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В поданій заяві заявник зазначає, що покійний батько ОСОБА_1 , користувався спільно нажитим з спадкодавцем майном, тобто фактично прийняв спадщину (ст. 549 ЦК УРСР).

Відповідно до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Тобто, у даному випадку, до відносин, що виникли, необхідно застосовувати правила діючого на той час ЦК УРСР.

Згідно ст. 531 ЦК УРСР, до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до дня його смерті.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_1 (а.с. 10).

Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме: земельна частка (пай) площею 3, 94 га, що перебуває у колективній власності КСП «Україна» с. Тесів, Рівненського району, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай), серії Р.В. № 0032415 (а.с. 14).

Сертифікат на право на земельну ділянку (пай) серії Р.В. №0032415, видано громадянину України члену колективного сільськогосподарського підприємства «Україна» в с. Тесів, Рівненської області, ОСОБА_4 , розміром 3, 94 га., чим підтверджується право власності останнього на вищезазначене майно.

Відповідно до довідки Тесівської сільської ради Острозького району Рівненської області від 04.05.2005 №169, встановлено, що ОСОБА_3 , дійсно не працював з 16.04.2000 згідно запису трудової книги від 16.04.2000.

З дослідженої медичної картки ОСОБА_3 встановлено, що згідно висновку ЛКК від 29.05.1995 ОСОБА_3 визначено діагноз: «Деформуючий артроз лівого колінного суглобу. Пошкодження зв`язок лівого колінного суглобу». Згідно довідки МСЕК серії МСЕ № 024003 від 16.04.2003 ОСОБА_3 , встановлено третю групу інвалідності, в подальшому групу інвалідності було продовжено та встановлено безстроково.

Відповідно до нотаріально посвідчених письмових заяв свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , посвідчених приватним нотаріусом Дацюк О.Б., Рівненського районного округу Рівненської області, встановлено, що ОСОБА_3 , був непрацездатним та перебував на утриманні ОСОБА_4 впродовж останніх років життя ОСОБА_4 . Також свідки вказали, що ОСОБА_4 протягом життя допомагав своєму брату ОСОБА_3 по господарству та матеріально, та надав для користування ОСОБА_3 належний йому земельний пай, водночас ОСОБА_9 у своїй нотаріально посвідченій заяві зазначив, що ОСОБА_3 здійснював поховання ОСОБА_4 .

Постановою приватного нотаріуса Тишкун Ж.Я., було відмовлено позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину по смерті ОСОБА_3 в частині видачі свідоцтва на земельну ділянку (пай) площею 3, 94 га, яка належала ОСОБА_4 , так як відсутній факт підтвердження перебування за життя ОСОБА_3 на утриманні ОСОБА_4 .

Відповідно до інформаційної довідки із Спадкового реєстру № 80878393 від 17.04.2025 наданої Рівненською Державною нотаріальною конторою Рівненської області, встановлено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилася.

Відповідно до спадкової справи № 194/2019 заведеної після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановлено, що ОСОБА_1 сином та ОСОБА_2 - дочкою, прийнято спадщину після смерті батька ОСОБА_3 за законом, та укладено договір про поділ спадкового майна між ними. ОСОБА_8 , (дружина померлого ОСОБА_3 ) заявою відмовилася від спадщини на користь сина ОСОБА_1 та дочки ОСОБА_2 .

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Згідно ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до пункту 8 Постанови Пленуму Верховного Суду від 31 травня 1995 року № 5 «Про встановлення факту, що має юридичне значення» встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди якщо допомога, яка надавалася, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заробітку, пенсії, стипендії інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи яка надавала утримання.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо, крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, і що померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів

Цивільний кодекс УРСР 1963 року передбачав фактичне прийняття спадщини. Відповідно до статті 549 ЦК УРСР спадщина вважалася прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном. Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, слід мати на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо. Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась.

Аналіз вказаних норм та судової практики дає підстави вважати, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути зокрема наявність у спадкоємця протягом шестимісячного терміну після смерті спадкодавця оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно чи права на нього.

Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства юстиції України N18/5 від 14.06.1994 р., яка діяла на час відкриття спадщини, передбачала, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

В цьому випадку підтверджуючим фактом вступу ОСОБА_3 , у володіння спадковим майном після смерті ОСОБА_4 , є пояснення свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , що ОСОБА_3 , після смерті ОСОБА_4 вступив в його управлінням спадковим майном, здійснював догляд за земельною ділянкою та користувався нею, а також наявність у ОСОБА_3 , правовстановлюючого документу, сертифікату на право на земельну ділянку (пай) серії Р.В. № 0032415.

Таким чином, суд вважає доведеною обставину, що ОСОБА_3 перебував на утриманні ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , протягом року до дня смерті останнього, та вступив у фактичне володіння та управління спадковим майном по смерті ОСОБА_4 .

Факт, який позивач ОСОБА_1 , просить встановити, потрібен для можливості реалізації його права для прийняття спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який вступив у фактичне володіння та управління спадковим майном по смерті свого двоюрідного брата ОСОБА_4 .

Таким чином, надані заявником докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт постійного проживання на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевказані вимоги Закону України «Про судовий збір», Цивільного процесуального кодексу України та те, що позивач звільнений від сплати судового збору, у звязку з тим, що є інвалідом ІІ групи, а відповідачем визнано позов до початку розгляду справи по суті, то суд вважає, що з відповідача слід стягнути 50% судового збору в дохід держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Керуючись статтями 77-80, 247, 263, 264, 265, 268, 273, 315, 354 ЦПК України, ст. 531 ЦК УРСР суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 перебував на утриманні ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , протягом року до дня смерті останнього.

Встановити факт, що ОСОБА_3 , фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Дата складення повного тексту рішення 23 червня 2025 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Д.Г. Мазур