Справа № 128/997/25
УХВАЛА

24 червня 2025 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Бондаренко О.І., отримавши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області Посвалюка Я.І., Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої неправомірними та незаконними діями, -

УСТАНОВИВ:

До Вінницького районного суду Вінницької області надійшла вищевказана позовна заява, позивачем якої вказано ОСОБА_2 .

Вирішуючи питання про відкриття провадження, судом встановлено, що позовну заяву подано з порушенням вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України, а тому дана позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Частиною першою статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Позивач має однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, відповідно повинен забезпечити неухильне виконання покладених на нього нормами ЦПК України процесуальних обов`язків.

Згідно тексту позову, позивачем не надано доказів на підтвердження обставин, викладених у позові, а саме: щодо факту наявності та розміру пенсії його та як вказано його дружини (чи інших соціальних виплат); не надано доказів понесення витрат про які стверджує позивач.

Крім того, згідно ч.ч. 1, 2, 5 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. Правила цієї статті щодо подання копій документів не поширюються на позови, що виникають з трудових правовідносин, а також про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок кримінального правопорушення чи каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Всупереч вимогам статі закону, позивач згідно тексту позову лиш зазначає про найменування номеру додатків та договорів, без їх надання. Також суду не надано лист-вимогу, з якою позивач звертався до відповідача

Згідно ч. 2 ст. 175 ЦПК України, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Надана суду позовна заява скріплена підписом в кінці тексту позовної заяви, та містить незрозумілий відтиск печатки.

Суд звертає увагу, що печатка це спеціальний металевий, гумовий, каучуковий, пластиковий чи дерев`яний предмет (пристрій) з нарізними знаками для відтисків (відбитків) їх на сургучі, воску, папері тощо з метою надання документові достовірності, автентичності та юридичної сили.

Суд вважає, за необхідне зазначити, що обов`язковими відомостями печатки установи, є: Гербова печатка виконавчого комітету має форму правильного кола діаметром __ мм, краї печатки обрамлено подвійним бортиком. У центрі печатки знаходиться зображення малого герба України шириною __ мм, висотою __ мм, обрамлене колом діаметром __ мм. По зовнішньому від обрамлення герба колу зліва направо українською мовою розміщуються напис: "____ РАДА ВИКОНАВЧИЙ КОМІТЕТ» та адреса. На нижньому стику напису найменування виконавчого комітету у першому рядку центровим способом розміщується напис "УКРАЇНА", над яким розміщується напис «код в ЕДРПОУ __».

Зображення Державного Герба України розміщується на печатках органів державної влади і державного управління згідно з вимогами постанови Верховної Ради України «Про Державний Герб України» від 19 лютого 1992 р. № 2137-XII. Коло підвідомчих підприємств, установ і організацій, що мають право виготовляти та використовувати гербові печатки, визначає кожний орган державної влади окремо. Державні вищі навчальні заклади та професійно-технічні навчальні заклади України також мають право на печатку із зображенням Державного Герба України відповідно до Положення про державний вищий навчальний заклад, затвердженого постановою КМУ від 5 вересня 1996 р. № 1074, та Положення про професійно-технічний навчальний заклад, затвердженого постановою КМУ від 5 серпня 1998 р. № 1240.

Органи державної влади і державного управління можуть мати тільки по одному примірнику гербової каучукової або металевої печатки. У деяких випадках за дозволом, наказом чи розпорядженням міністра або керівника іншого центрального органу виконавчої влади допускається виготовлення додаткових гербових печаток із цифрами «1», «2», «3» і т. д. Управління (відділи) кадрів органів державної влади і державного управління, державних підприємств, установ і організацій можуть замовляти малу гербову печатку для засвідчення посвідчень і спеціальних перепусток, а також записів у трудових книжках.

Наявність у фізичних осіб печаток/штампів чинним законодавство Держави Україна не передбачено.

Варто зазначити, що позивачу слід привести прохальну частину у відповідність до норм, що регулюють даний вид правовідносин.

Одночасно суд звертає увагу заявника, на невиконання п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, а саме: не надано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

В порушення п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, заявником не надано підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Одночасно, в порушення норм ст. 175 ЦПК України, позиву слід зазначити відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Частинами першою та другою статті 2 ЦПК України визначено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч. 1 ст. 47 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України, сторона, третя особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Нормами частини першої статті 60 ЦПК України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

До матеріалів позову є долученою копія довіреності від 04.05.2023 року, надана від імені ОСОБА_1 на уповноваження Аврамича А.С. зареєстрована за № 65.

Вимоги до змісту та форми довіреності регламентовано, зокрема Цивільним кодексом України та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595.

Обов`язковій реєстрації у Єдиному реєстрі довіреностей підлягають довіреності (у тому числі їх дублікати), посвідчені в нотаріальному порядку, довіреності, прирівнювані до нотаріально посвідчених, довіреності, посвідчені особами, які в умовах воєнного стану відповідно до законодавства мають право їх посвідчувати, а також відомості про припинення їх дії, в порядку, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 28.12.2006 № 111/5, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 28.12.2006 за № 1378/13252.

Всупереч даним нормативним положенням, позивачем не надано доказів реєстрації даної довіреності у Єдиному реєстрі довіреностей (витяг).

Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 та ч. 4 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються зокрема малозначні справи.

Відповідно до п.2 ч.6 ст. 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивачем згідно прохальної частини ставиться вимога про стягнення 900 000 грн 00 коп моральної шкоди, тому в порядку спрощеного позовного провадження дана справа не може бути розглянута, оскільки ціна позову перевищує 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а підлягає розгляду в порядку загального позовного провадження.

В зв`язку з вищезазначеним, відповідно до норм статті 60 ЦПК України, представництво по даній справі повинно здійснюватися виключно адвокатом.

Згідно з ч. 4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданого відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Крім того, частиною першою статті 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно п.3 Постанови Пленуму ВСУ №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»- під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Як роз`яснено в п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до ЦПК України у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Позивачем не викладено обставини справи з зазначенням посилань на відповідні докази щодо спричинення йому майнової та моральної шкоди, відповідного розрахунку, згідно якого позивач оцінив свої страждання.

Таким чином, позивачу слід виправити зазначені недоліки позовної заяви, а саме: надати докази отримання майнової та моральної шкоди.

У рішенні від 8.12.2016 у справі «ТОВ «ФРІДА» проти України» (заява №24003/07) ЄСПЛ зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням. Проте встановлені обмеження не повинні обмежувати доступ, наданий особам, у такий спосіб або такою мірою, що підриватимуть саму суть цього права. Крім того, обмеження буде несумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4.11.1950, якщо воно не переслідує законну мету, та у разі відсутності розумного пропорційного співвідношення між застосованими засобами та метою, якої прагнуть досягти (рішення від 17.01.2012 у справі «Станев проти Болгарії» (Stanev v. Bulgaria), заява №36760/06).

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Тому враховуючи викладене, позивачу слід усунути вищевказані недоліки позовної заяви.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.ст. 175-177, 185ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області Посвалюка Я.І., Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої неправомірними та незаконними діями - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який встановити терміном 5 (п`ять) днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачеві, що у разі усунення недоліків поданої заяви відповідно до ухвали суду у встановлений строк, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. У разі не усунення недоліків поданої заяви у встановлений судом строк, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Роз`яснити заявнику, що: - способом виконання ухвали суду є складання тексту «заяви» із усуненими недоліками, а не подання суду роз`яснень, заяв, пояснень; - виправлена заява із вищевказаними судом доказами має бути подана в примірниках для суду та заінтересованих осіб; - у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, заява вважається неподаною та підлягає поверненню, що не перешкоджає повторному зверненню до суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Оксана БОНДАРЕНКО