УХВАЛА

23 червня 2024 року

м. Київ

справа № 466/2601/22

провадження № 61-3191св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Фаловської І. М.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Гурським Володимиром Сергійовичем, на постанову Львівського апеляційного суду від 06 лютого 2023 року в складі колегії суддів: Левика Я. А., Приколоти Т. І., Шандри М. М.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання шлюбу недійсним та

ВСТАНОВИВ:

У травні 2022 року ОСОБА_1 в особі адвоката Гуменної Н. М. звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3 про визнання шлюбу недійсним.

Позов обґрунтовано тим, що31 липня 1999 року між нею та ОСОБА_3 укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану в Слубіце, Республіка Польща, актовий запис № 66/1999.

Позивачка зазначала, що цей шлюб був фіктивним, без наміру створення сім`ї і набуття прав та обов`язків подружжя. Відповідач мав на меті отримання польського громадянства, після отримання якого обіцяв одразу розлучитися.

Позивачка указувала, що відповідача вона бачила двічі: перед реєстрацією шлюбу, а також під час реєстрації - 31 липня 1999 року. З моменту укладення шлюбу вони із відповідачем спільно не проживали, спільного побуту не вели, а також жодного разу не бачилися.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав та просив визнати укладений між ним та позивачкою шлюб недійсним, оскільки цей шлюб був укладений лише з метою отримання ним громадянства Польщі.

Шевченківський районний суд м. Львова рішенням від 16 червня 2022 року позов задовольнив. Визнав недійсним з моменту укладення 31 липня 1999 року шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану в Слубіе, Республіка Польща, актовий запис за №66/1999.

Не погодившись із указаним судовим рішенням, особа, яка не була залучена до розгляду справи - ОСОБА_6 , подала до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 16 червня 2022 року.

Львівський апеляційний суд постановою від 06 лютого 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнив. Скасував рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 16 червня 2022 року та ухвалив у справі нове рішення, яким відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1 , в інтересах якої дії адвокат Гуменна Н. М., до ОСОБА_3 про визнання шлюбу недійсним.

У березні 2024 року ОСОБА_1 через адвоката Гурського В. С. звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного суду від 06 лютого 2023 року, у якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржене судове рішення та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Підставою касаційного оскарження судового рішення заявниця зазначає порушення апеляційним судом норм процесуального права, а саме те, що справу розглянуто за відсутності її та її представника, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 березня 2024 року справу призначено розглядати у складі колегії суддів: ОСОБА_7 (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Фаловської І. М.

Ухвалою Верховного Суду від 27 березня 2024 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано матеріали справиіз суду першої інстанції та надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

У червні 2024 року до Верховного Суду надійшли матеріали цивільної справи.

Розпорядженням заступника керівника Апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного цивільного суду О. Грицик від 03 жовтня 2024 року призначено повторний автоматизований розподіл судової цієї справи у зв`язку зі звільненням у відставку судді ОСОБА_7 .

Протоколом повтоного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 жовтня 2024 року справу призначено розглядати у складі колегії суддів: Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Фаловської І. М.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Відповідно до абзацу 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України в суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, в частині тринадцятій статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Європейський суд з прав людини зазначив, що процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, навіть якщо скаржнику не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а лише тлумачили відповідні юридичні норми (рішення в справі «Жук проти України» від 21 жовтня 2010 року).

Таким чином, питання виклику учасників справи для надання пояснень вирішується Верховним Судом з огляду на встановлену необхідність таких пояснень.

Оскільки суд касаційної інстанції не встановив необхідності надання пояснень сторонами у справі на стадії касаційного перегляду судових рішень, то підстави для розгляду справи за участю учасників справи в суді касаційної інстанції відсутні.

За таких обставин, розгляд справи буде здійснюватися в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами, а копія судового рішення направлена у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

З урахуванням категорії і складності справи та відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання шлюбу недійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , подану адвокатом Гурським Володимиром Сергійовичем, на постанову Львівського апеляційного суду від 06 лютого 2023 року призначити до судового розгляду.

Справу розглянути у порядку спрощеного позовного провадження колегією в складі п`яти суддів за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи. Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Сердюк

С. О. Карпенко

І. М. Фаловська