Справа № 462/4028/25
провадження 2-н/462/1055/25
У Х В А Л А

23 червня 2025 року, суддя Залізничного районного суду міста Львова Ліуш А.І. розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу відносно ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

заявник звернувся до суду через систему «Електронний суд» із заявою про видачу судового наказу.

Пунктом 29 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого Рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21 передбачено, що у разі подання до суду документів в електронній формі учасник зобов`язаний у випадках, визначених процесуальним законодавством, надати доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

У разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

В порушення даних вимог закону заявником не додано до заяви про видачу судового наказу копії доданих до неї документів, для надіслання їх божнику.

Разом з тим, при розгляді заяви про видачу судового наказу судом враховується ціла низка приписів закону, в тому числі ст. 169 ЦПК України, одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами (ч.2 статті).

Також, суд звертає увагу заявника на те, що хоч положення статті 163 ЦПК України не містять обов`язку заявника при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи надавати докази надсилання таких матеріалів боржнику, така стаття не містить і обов`язку суду у виготовленні таких копій замість заявника.

В той же час, пунктом 9 статті 10 ЦПК України передбачено, що якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Заява про видачу судового наказу була сформована в системі «Електронний суд», однак доказів надсилання даної заяви до електронного кабінету боржника, а у разі відсутності у нього електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність електронного кабінету, доказів надсилання заяви про видачу судового наказу, - у паперовій формі листом з описом вкладення, стягувачем не надано.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Виходячи з наведеного, суд приходить до переконання, що необхідно відмовити заявнику у видачі судового наказу.

Керуючись ст. ст. 160, 162, 165,166 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

відмовити ОСОБА_3 в задоволенні заяви про видачу судового наказу відносно ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: А.І. Ліуш