КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Справа №133/4149/24

18.06.2025 м. Козятин

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області у складі судді Гуменюка О.О.,вирішуючи питання про прийняття до розгляду та відкриття провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстрована в АДРЕСА_1 , жителька АДРЕСА_2 , представник позивача - адвокат Воронцова О.В., до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_1 , треті особи: Служба у справах дітей Козятинської міської ради Вінницької області, ЄДРПОУ -41325734, м. Козятин, вул. Вінниченка, 56, та служба у справах дітей Одеської міської ради, ЄДРПОУ - 25427107, м. Одеса, вул.. Косовська, 2 корпус Д, про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла вказана позовна заява.

Дослідивши матеріали позовної заяви та долучені до не ї документи суд встановив, що позовна заява не відповідає вимогам статей 175, 177 ЦПК України, та підлягає залишеню без руху з настуних підстав.

Згідно з п. 5 п. 7 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.

Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Враховуючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, особи можуть бути позбавлені батьківських прав виключно з підстав, передбачених статтею 164 СК України.

Згідно з п.15 Постанови Пленуму ВСУ від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Відповідно до ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною.

Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків.

У постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 461/7387/16-ц (провадження № 61-29266св18) зроблено висновок, що: «зверненню до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтовна підготовка, збір необхідної доказової бази, адже більшість чинників, які є підставою для прийняття позитивних рішень у вказаних категоріях справи, мають оцінювальний характер, залежать від конкретних обставин справи та особистості учасників цих правовідносин».

Враховуючи вимоги процесуального законодавства позивач зобов`язаний подати усі докази по справі разом із позовною заявою. Процесуальним законодавством встановлено чіткі рамки подачі доказів до суду, після чого суд не вправі приймати подані докази, оскільки буде порушено вимоги принципу змагальності.

Крім того, слід зазначити, що при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органів опіки та піклування.

Згідно із ч. 4, 5 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Таким чином, відповідно до положень ст. 19 СК України, питання щодо позбавлення батьківських прав певної особи повинно обов`язково розглядатися в досудовому порядку органом опіки та піклування з оформленням та видачею про це письмового висновку, однак, в матеріалах позовної заяви відсутній висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав.

Позивачем не зазначено, чи взагалі розглядалось таке питання органом опіки та піклування із винесенням письмового висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача.

Висновок органу опіки та піклування є ключовим доказом по даній категорії справ, якою б не була підстава позбавлення батьківських прав. Даний висновок робиться на підставі засідань комісії органу опіки та піклування про питання доцільності позбавлення батьківських прав. Для підготовки даного висновку комісія спілкується з відповідачем та вивчає наявність підстав для позбавлення батьківських прав.

Ненадання висновку одночасно з позовом позбавляє суд можливості провести розгляд справи у встановленому законом порядку.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов`язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред`явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред`явлення.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду від 30 березня 2017 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» заборонену законодавством поведінку батьків можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Позивач, заявляючи вимогу про позбавлення відповідача батьківських прав, не надав докази на підтвердження факту умисного ухилення відповідача від виконання нею батьківських обов`язків, тобто її винної поведінки, у позові, окрім слів позивача, відсутні також будь - які дані з приводу того, чи звертавсь позивач до відповідних уповноважених установ щодо неналежного виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків та чи вживалися до відповідача відповідні заходи впливу (оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу) та реагування, що б могло вказати на винну поведінку відповідача.

У цьому контексті суд звертає увагу на позицію ВСС України, викладену в ухвалі від 01 листопада 2017 року у справі № 211/559/16-ц, відповідно до якої позбавлення батьківських прав є передчасним без відповідного висновку органу опіки та піклування і попередження батька про необхідність змінити ставлення до виховання дитини.

Також, позивач, заявляючи вимогу про позбавлення відповідача батьківських прав, не надав докази на підтвердження факту умисного ухилення відповідача від виконання ним батьківських обов`язків, тобто її винної поведінки, у позові, окрім слів позивача, відсутні також будь - які дані з приводу того, чи звертався позивач до відповідних уповноважених установ щодо неналежного виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків та чи вживалися до відповідача відповідні заходи впливу (оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу) та реагування, що б могло вказати на винну поведінку відповідача.

Щодо клопотання позивача про витребовування судом з служби у справах дітей висновку про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ЦПК України позивач повинен подати докази разом з позовною заявою. У разі неможливості подачі доказів разом з позовною заявою, позивач повинен вказати про це у позовній заяві, зазначити про вжиті заходи з метою отримання доказів, причини не отримання доказів. Однак, позивач не навів у позовній заяві відомостей про те, що йому перешкоджало звернутись самостійно до служби у справах дітей для отримання відповідного висновку про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав. Крім того, вказана позовна заява подано до суду у грудні 2024 року. На даний час пройшло більш як 6 місяців з моменту подання вказаної позовної заяви, однак позивач не долучив до позовної заяви відповідних доказів. У зв`язку з надмірною завантаженістю суддів Козятинського міськрайонного суду Вінницької області судовими справами вирішити питання про відкриття чи не відкриття провадження у вказаній справі виявилось можливим тільки на даний момент в порядку черговості надходження справ. У зв`язку з цим вказане клопотання не підлягає до задоволенню.

Вказані судом недоліки перешкоджають судовому розгляду, у зв`язку з чим позовну заяву слід залишити без руху і надати позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти з дня отримання копії ухвали.

З врахуванням вищевикладеного, суддя вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху та надати позивачу час на усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з моменту отримання цієї ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175, 177, 187, 260-261 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстрована в АДРЕСА_1 , жителька АДРЕСА_2 , представник позивача - адвокат Воронцова О.В., до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_1 , треті особи: Служба у справах дітей Козятинської міської ради Вінницької області, ЄДРПОУ -41325734, м. Козятин, вул. Вінниченка, 56, та служба у справах дітей Одеської міської ради, ЄДРПОУ - 25427107, м. Одеса, вул.. Косовська, 2 корпус Д, про позбавлення батьківських прав -залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у випадку якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 ЦПК України, суд продовжує розгляд справи.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява залишається без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремо не оскаржується.

Суддя Олександр ГУМЕНЮК

18.06.2025