Справа № 214/628/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року Саксаганського районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ткаченка А.В.,

за участю секретаря судового засідання Фастовець Ю.Ю.,

представника відповідача Деменкової Є.С. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ «Сбербанк» звернувся до суду 31 січня 2018 року з позовом до відповідача ОСОБА_1 та просив суд стягнути заборгованість за заявою-договором № 0734/980/Р від 13 лютого 2013 року, що виникла станом на 09.11.2017 у сумі 23445,65, з яких: 8302,17 грн. - заборгованості за кредитом; 9379,85 грн. - відсотків за користування кредитом; 3579,59 грн. - пені за прострочення заборгованості за кредитом та 2184,04 грн. - пені за прострочення сплати відсотків за користування кредитом, посилаючись на неналежне виконання відповідачем кредитних зобов`язань.

Заочним рішенням суду від 25 травня 2018 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» заборгованість за заявою-договором № 0734/980/Р щодо обслуговування на умовах пакету продуктів та послуг «Лояльний/зарплатний плюс» в рамках Договору щодо банківського обслуговування від 13.02.2013 року в розмірі 32445,65 грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 1762,00 грн.

Ухвалою суду від 15 червня 2018 року виправлено описку в резолютивній частині тексту заочного рішення в частині правильного зазначення суми заборгованості, що підлягає стягненню, стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» заборгованість за Заявою-Договором № 0734/980/Р щодо обслуговування на умовах пакету продуктів та послуг «Лояльний/зарплатний плюс» в рамках Договору щодо банківського обслуговування від 13.02.2013 в розмірі 23 445,65 грн.

Відповідач ОСОБА_1 02 травня 2025 року звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 25 травня 2018 року по вказаній цивільній справі та посилаючись на неповноту встановлення обставин при винесенні рішення, що мають значення для справи, та порушення судом правил підсудності, встановлених вимогами ст. 28 ЦПК України, при розгляді справи.

Ухвалою суду від 22 травня 2025 року скасовано заочне рішення суду.

У судовому засіданні на обговорення судом поставлено питання щодо можливості направлення справи за підсудністю з урахуванням наданих до суду письмових доказів щодо зареєстрованого місця проживання відповідача станом на дату відкриття провадження у справі.

Вислухавши думку представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд дійшов таких висновків.

Згідно частини першої статті 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно частини 9 статті 28 ЦПК України, позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Так, при вирішенні питання про відкриття провадження у справі, суд керувався частиною 9 статті 28 ЦПК України, приймаючи до уваги повідомлення адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС УДМС в Дніпропетровській області від 06.03.2018, за відомостями якого ОСОБА_1 знятий з 12.12.2017 з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1 , адреса вибуття вказана АДРЕСА_2 , ВЧ НОМЕР_1 . Однак указана адреса нового зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 в м. Бахмут Донецької області підтверджується також наданою стороною відповідача копією його паспорта, де наявна відмітка про реєстрацію нового місця проживання 12.12.2017 в м. Бахмут Донецької області, натомість справа надійшла до суду 31 січня 2018 року, провадження у справі відкрито 23 березня 2018 року.

Таким чином, позовну заяву прийнято до провадження Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з порушенням правил підсудності, а отже не підлягають застосуванню положення частини 2 статті 31 ЦПК України.

Голова Верховного Суду розпорядженням від 21 жовтня 2022 року № 61 передав територіальну підсудність судових справ Артемівського міськрайонного суду Донецької області Дружківському міському суду Донецької області.

26 лютого 2025 року Верховна Рада України ухвалила Закон України № 4273-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (далі Закон № 4273-ІХ ) (набрав чинності 25 квітня 2025 року), згідно з яким до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» внесено такі зміни:

1. Доповнено пункт 31 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» підпунктом 3 такого змісту: «3) змінити найменування місцевих загальних судів, перелік яких визначається додатком до цього Закону. Зміна найменування місцевого загального суду не призведе до його реорганізації чи ліквідації або утворення нового суду»;

2. Доповнено додатком «Перелік місцевих загальних судів, що перейменовуються».

Ураховуючи зазначене, найменування Артемівського міськрайонного суду Донецької області змінено на Бахмутський міськрайонний суд Донецької області.

Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ураховуючи неможливість здійснення правосуддя судом під час воєнного стану, Вища рада правосуддя рішенням від 19 грудня 2024 року № 3707/0/15-24 змінила територіальну підсудність судових справ Дружківського міського суду Донецької області шляхом її передачі до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із 6 січня 2025 року, однак територіальну підсудність судових справ Артемівського міськрайонного суду Донецької області (нині Бахмутський міськрайонний суд Донецької області) змінено шляхом її передачі до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області (нині Покровський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області) із 6 січня 2025 року.

Стаття 125 Конституції України встановлює, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом. Згідно зі статтею 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судоустрій будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності.

Принцип територіальності забезпечує територіальне розмежування компетенції судів загальної юрисдикції і зумовлений потребою доступності правосуддя на всій території України та реалізується через правила територіальної юрисдикції (підсудності) справ.

Правила територіальної підсудності визначають розмежування компетенції судів першої інстанції щодо розгляду справ, підвідомчих загальним судам, за територіальною ознакою. Крім того, правила територіальної підсудності дають можливість визначити конкретний місцевий суд, який повинен розглядати справу як суд першої інстанції.

Кожен місцевий чи апеляційний суд має свою територіальну юрисдикцію (підсудність), тобто поширює свою компетенцію на правовідносини, що виникли чи існують на певній території. Це є важливою гарантією для вирішення судових спорів у розумні строки в умовах ускладнення правових відносин і збільшення правових конфліктів.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 24 червня 2024 року у справі № 554/7669/21 (провадження № 61-5805сво23) виснував, що реєстрація (декларування) місця проживання/перебування у встановленому порядку має значення для реалізації окремих прав особи, зокрема, під час вибору суду, якому підсудна справа. Положення частини першої статті 27, частини першої статті 28 ЦПК України імперативно встановлюють, що визначення територіальної юрисдикції (підсудності) здійснюється з урахуванням зареєстрованого місця проживання або перебування фізичної особи - сторони у справі, якщо інше не передбачено законом. Зазначена вимога процесуального закону унеможливлює зловживання процесуальними правами при визначенні підсудності. Отже в нормах ЦПК України передбачено використання лише зареєстрованого місця проживання, фактичне місце проживання фізичної особи не має правового значення. З огляду на викладене, використання для встановлення конкретного суду за визначеною територіальною підсудністю фактичної адреси проживання матиме наслідком невизначеність при вчиненні окремих процесуальних дій, адже фактичне місце проживання може змінюватись чи не щодня. Крім того, особа може мати більше ніж одне фактичне місце проживання, але зареєстроване може бути лише одне місце проживання.

Суд, встановлений законом (законний суд), є необхідним інституційним елементом справедливого правосуддя в тому розумінні, яке цьому поняттю надає стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Лише такий суд, керуючись правовими засадами та за встановленою законом процедурою, є компетентним здійснювати правосуддя.

Подібні за змістом висновки містяться у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 вересня 2020 року у справі № 536/1267/18 (провадження № 61-1182св19).

Частиною дев`ята статті 187 ЦПК України встановлено, що якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Ураховуючи викладене, суд вважає за необхідне передати вказану цивільну справу на розгляд за зареєстрованим місцем проживання відповідача до Покровського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, оскільки порушення судами правил територіальної юрисдикції має наслідком обов`язкове скасування судових рішень (стаття 378 ЦПК України).

Згідно положень статті 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Керуючись ст. ст. 27, 31, 187 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Передати на розгляд за підсудністю цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором до Покровського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повну ухвалу складено 19 червня 2025 року.

Суддя А.В. Ткаченко