РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 року м. Львів

Личаківський районний суд в складі:

головуючий суддя Юрій БІЛОУС

з участю секретаря судових засідань Оксани КОЗАК

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в залі суду в м. Львові цивільну справу за заявою керівника Франківської окружної прокуратури міста Львова Львівської області в інтересах держави, заінтересована особа: Львівська міська рада,

про: визнання спадщини відумерлою, -

учасники справи:

прокурор Юрій МАШТАЛЯР не з`явився, (клопотання)

представник заінтересованої особи Оксана ШАЛАЙ не з`явилась, (клопотання)

встановив:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

І. Суть заяви:

Керівник Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області С.Янчишин звернувся до суду з заявою про визнання будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 59,0 кв.м., житловою площею 35,6кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101), та земельної ділянки площею 0,0622га з кадастровим номером::08:008:0131 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) відумерлою спадщиною, яка відкрилась після смерті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер у березні 2023 року та передати її у власність територіальної громади м. Львова в особі Львівської міської ради ().

Заяву мотивує тим, що у березні 2022 року помер ОСОБА_1 , який був зареєстрований та проживав в будинку АДРЕСА_1 на земельній ділянці з кадастровим номером :08:008:0131 по АДРЕСА_1 та був власником такого майна.

Вищезазначений будинок та земельна ділянка, на якій він знаходиться, у відповідності до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належали на праві приватної власності покійному ОСОБА_1 ..

Після смерті ОСОБА_1 , про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась та свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

Зазначає, що згідно з відомостями зі Спадкового реєстру були наявні записи про заповіти №562 від 06.09.2022 та №580 від 13.09.2022, начебто від імені померлого ОСОБА_1 , які були посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зіничем А.І., але записи про них було видалено.

Стверджує , що зазначені заповіти не могли бути складені ОСОБА_1 , оскільки такий помер задовга до моменту внесення про них відомостей до Спадкового реєстру.

З огляду на викладене просить вищезазначене нерухоме майно визнати відумерлою спадщиною та передати її у власність територіальної громади м. Львова.

ІІ. Процесуальні дії у справі:

02.05.2025року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад суду головуючий суддя Білоус Ю.Б.

Ухвалою суду від 05 травня 2025 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання з повідомленням учасників справи на 15 травня 2025 року; витребувано в Четвертої Львівської державної нотаріальної контори інформацію про те, чи відкривалась спадкова справа до майна померлого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка помер у березні 2022 року.

15 травня 2025 року в судовому засіданні за клопотанням учасників оголошено перерву, оскільки на час проведення судового засідання на адресу суду ще не надійшла відповідь з Четвертої Львівської державної нотаріальної контори.

19 травня 2025 року до суду на виконання вказаної ухвали надійшла відповідь Четвертої Львівської державної нотаріальної контори, згідно з якою спадкова справа після смерті ОСОБА_1 , згідно з Спадковим реєстром не заводилась.

ІІІ. Позиція учасників справи:

В судове засідання прокурор Машталяр Ю.А. не з`явився, однак надав суду заяву згідно до якої підтримує вимоги заяви в повному обсязі, просить суд їх задоволити та здійснювати розгляд справи за його відсутності.

Представник заінтересованої особи Львівської міської ради Шалай О.О., в судове засідання не з`явилась, однак подала до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути за її відсутності та зазначає, що позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Відповідно до частини 3 статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити, з таких підстав.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

ІV. Встановлені судом фактичні обставини справи:

Згідно із копією свідоцтвом про право власності на житловий будинок посвідчений 21 серпня 2017 року юридичним департаментом Львівської міської ради, інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (номер інформаційної довідки: 425012445, від 01.05.2025р), Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер витягу: 96287675 від 05.09.2025р), а також Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер витягу: 250018013, від 26.03.2025р) встановлено, що власником будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 59,0 кв.м., житловою площею 35,6 кв.м., яка складається із двох житлових кімнат, кухні площею 7,1 кв.м. та коридором 8,2 кв.м., та земельної ділянки з кадастровим номером: :08:008:0131, загальною площею 0.0622га є ОСОБА_1 .

З листа Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 18.02.2025 року №33-вих-23480 встановлено, що в будинку АДРЕСА_1 станом на 01.03.3022 та станом 31.03.2023 року зареєстрованими значилася одна особа, а саме: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №6 12 лютого 2025 року вбачається, що ОСОБА_1 , 1940 року народження, помер у березні 2022 року.

З листа Львівського комунального підприємства «Муніципальна обрядова служба» від 22 квітня 2025 року №114 встановлено, що захоронення трупа ОСОБА_1 , 1940 року народження, здійснювало за кошти місцевого бюджету на підставі клопотання КЗ ЛОР Львівське обласне бюро судово-медичної експертизи (м.Львів, вул. Пекарська, 61).

З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №8 від 15 квітня 2025 року вбачається, що в реєстрі міститься інформація про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: Брянська обл., Навлівський р., Алтухово.

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №80347760 від 05 березня 2025 року вбачається, що на час формування запиту наявна інформація про видалення відомостей про наявність заповіту, який був посвідчений приватним веотаріусом ОСОБА_3 , який був посвідчений 05.09.2022року.

V. Застосоване судом законодавство:

Суд, дослідивши усі надані йому докази, оцінивши їх з точки зору належності, допустимості і достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні усіх обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спору, керуючись законом, при цьому, створивши учасникам справи всі необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання обов`язків, виходив із такого.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У частині першій статті 11 ЦПК України передбачено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту.

Схожий за змістом висновок зроблений в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19).

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У справі «Belletv.France» Суд зазначив, що "стаття 6§1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Виходячи із наведених вище процесуальних норм, практики та роз`яснень, суд, перевіривши порушення прав та обов`язків Заявника у межах заявлених позовних вимог, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно зі ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті на життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

Згідно статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У відповідності до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Згідно зі ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини.

Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Спадщина, не прийнята спадкоємцями, охороняється до визнання її відумерлою відповідно до статті 1283 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 8 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою.

Згідно із статтею 335 ЦПК України у заяві про визнання спадщини відумерлою мають бути зазначені відомості про час і місце відкриття спадщини, про майно, що становить спадщину, а також докази, які свідчать про належність цього майна спадкодавцю, про відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або про усунення їх від права на спадкування, або про неприйняття ними спадщини, або про відмову від її прийняття.

Відповідно до статті 337 ЦПК України справа про визнання спадщини відумерлою розглядається судом з обов`язковою участю заявника та з обов`язковим повідомленням усіх заінтересованих осіб. Справа про визнання спадщини відумерлою розглядається судом з обов`язковим залученням до участі у справі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини та (або) за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини.

Згідно із статтею 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

Згідно частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з частиною шостою статті 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Визначальною обставиною під час розгляду заяви про визнання спадщини відумерлою у порядку окремого провадження є те, що розгляд такої заяви не пов`язаний з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Спір про право - це формально визнана суперечність між суб`єктами цивільного права, що виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншою і яка потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом.

Отже, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також не доведенням суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають в реалізації такого права.

Осіб, які могли бути спадкоємцями майна померлого ОСОБА_1 відповідно до ст. 1222, 1261-1265 ЦК України судом не встановлено.

Виходячи із вищенаведеного, беручи до уваги, що з часу смерті ОСОБА_1 пройшло більше одного року, заявлені вимоги є правомірними, тому суд дійшов висновку про їх задоволення, визнання спадщини відумерлою та її передачу територіальній громаді відповідно до закону.

Відомості, які б спростовували даний висновок суду, відсутні, а інше вирішення спору не відповідало б таким засадам цивільного законодавства як справедливість, добросовісність та розумність (ст.3 ЦК України).

Підстави для негайного виконання рішення відсутні.

Керуючись статтями 293, 335, 337, 338 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

заяву керівника Франківської окружної прокуратури міста Львова Львівської області в інтересах держави, заінтересована особа: Львівська міська рада, про визнання спадщини відумерлою задовольнити.

Визнати відумерлою спадщиною, яка відкрилась після смерті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер у березні 2022 року, майно, а саме: будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 59,0 кв.м., житловою площею 35,6 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101), який складається із двох житлових кімнат, та земельну ділянку площею 0,0622га, кадастровий номер::08:008:0131 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101), на якій знаходиться будинок та передати їх у власність територіальної громади м. Львова в особі Львівської міської ради ().

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Заявник: керівник Франківської окружної прокуратури міста Львова Львівської області, місцезнаходження: 79057, м. Львів, вул. Чупринки, 85, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 02910031.

Заінтересована особа: Львівська міська рада, місцезнаходження: 79008, м. Львів, пл. Ринок, 1, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 04055896.

Суддя Юрій БІЛОУС