Дата документу 20.06.2025
Провадження № 2-п/334/46/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2025 року м. Запоріжжя

Дніпровський районний суд м. Запоріжжя у складі:

судді Бредіхіна Ю.Ю.,

за участю секретаря Жураківської В.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Мазур О.С.,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 05.05.2025 року у справі №334/10262/24,

установив,

02.06.2025 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява представника відповідача про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05.05.2025 року у справі №334/10262/24. Заява обґрунтована тим, що об`єктивно не мав можливості з`явитись у судові засідання та надати пояснення у справі, адже не проживав за місцем реєстрації, а з 2022 року проживає у м. Бориспіль Київської області. ОСОБА_2 вказав, що він працює у зоні відчуження Чорнобильської АЕС, а тому не мав можливості покинути її та взяти участь у справі.

Також, зазначив, що не уникає своїх батьківських обов`язків, сплачує вчасно аліменти, а його спілкуванню з донькою перешкоджала позивач, заборонячи бачитись із дитиною.

Представник позивача надала заперечення, зазначивши, що жодних доказів проживання відповідача у місті Бориспіль Київської області суду не надано, усі виклики направлялись на зареєстровану адресу у встановленому законодавством порядку. Крім того, адвокат Мазур О.С. наголосила на тому, що позивач не вказувала на несплату аліментів, як на підставу (одну з підстав) позбавлення батьківських прав, а інших доказів, які б суд не дослідив відповідачем не надано, відтак просила відмовити у перегляді заочного рішення.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, суд прийшов до висновку про необґрунтованість заяви про перегляд заочного з огляду на таке.

Статтею 288 ЦПК України встановлено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, законодавець встановив як мінімум дві обов`язкові умови за яких можливе скасування заочного рішення судом першої інстанції: 1) наявність поважних причин неявки та не подання відзиву, 2) існування доказів, що мають істотне значення для вирішення справи.

Чинним законодавство визначено порядок повідомлення учасників цивільної справи про її розгляд, і судом при розгляді цієї справи такий порядок дотримано.

Частиною сьомою статті 128 ЦПК України визначено, що у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Згідно із відповіддю Державної міграційної служби України зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є АДРЕСА_1 (а.с. 54). Саме на цю адресу судом направлялась копія позовної заяви із додатком, проте конверт повернувся до суду без вручення (а.с. 57).

06 лютого 2025 року до суду надійшла заява відповідача ОСОБА_2 про те, що він не отримував позову та додатків, і просить направити їх за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 61). Судом повторно направлені матеріали позову та додатків на цю адреси, однак конверт знову повернувся до суду без вручення (а.с. 64).

В подальшому з відповіді служби у справах дітей Марганецької міської ради (а.с. 80), у якій вказано про неможливість складення висновку щодо ОСОБА_2 та вказано, що зі слів ОСОБА_2 він фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Суд направляв і на цю адресу виклики, проте у заяві про перегляд заочного рішення ОСОБА_2 вказав іншу адресу проживання: АДРЕСА_2 .

Також сам ОСОБА_2 у судовому засідання 20.06.2025 року підтвердив, що отримував сповіщення про судові засідання у застосунку «Дія».

Незважаючи на вищевикладене, жодної заяви по суті спору відповідачем подано до суду не було.

Частиною другою статті 233 ЦПК України унормовано перелік обставин за яких суд має право відкласти судове засідання, а саме: суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:

1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання;

2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними;

3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;

4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження;

5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

Натомість частиною третьою названої статті визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Крім того, сам ОСОБА_2 у судовому засіданні 20.06.2025 року вказав на те, що до 2024 року він не бачився із донькою, нібито через заперечення її матері та відсутність грошей на проїзд до місця проживання доньки.

Вказане узгоджується із доводами позивача, яким вже надана оцінка судом у рішенні від 05.05.2025 року, інших доказів які не були досліджені судом відповідачем не надано, а твердження про те, що сама по собі подача заяви про перегляд заочного рішення свідчить про зацікавленість батька у дитині, судом відхиляється, адже не спростовує факту відсутності спілкування та такої зацікавленості протягом минулих восьми років.

Таким чином, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не вбачає підстав для скасування заочного рішення, отже, у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення відповідача слід відмовити.

При цьому заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку в 30-ти денний строк з дня постановлення ухвали про відмову з задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.

Керуючись ст. 260, 287 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 05.05.2025 року у справі №334/10262/24 залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Ю. Бредіхін