Справа № 156/1078/24
Провадження № 2/156/22/25
Рядок статзвіту № 71
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

10 червня 2025 року сел.Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області у складі:

головуючого - судді Комзюк Н.Н.,

за участі:

секретаря судового засідання - Кирилюк Л.М.,

представника позивача -Пашко О.О.,

представника відповідача - Адамович Н.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Литовезької сільської ради до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в:

Орган опіки та піклування Литовезької сільської ради 06.09.2024 звернувся через систему «Електронний суд» до Іваничівського районного суду Волинської області з позовом, у якому просить позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 є матір`ю малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якого вона залишила у пологовому будинку. Малолітньому ОСОБА_2 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та органом опіки та піклування Литовезької сільської ради влаштовано до КП «Волинський обласний будинок дитини для дітей з ураженням центральної нервової системи з порушенням психіки» Волинської обласної ради. Питання доцільності підготовки та подання до суду висновка органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно малолітнього ОСОБА_2 розглядалося на комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Литовезької сільської ради. Члени комісії вирішили надати двотижневий термін матері з метою вирішення усіх недоліків для повернення дитини, у разі відсутності позитивних результатів зі сторони ОСОБА_1 , клопотати про позбавлення її батьківських прав. На засіданні, яке відбулося 23.08.2024, ОСОБА_1 повідомила, що її матеріальний стан та умови проживання суттєво не покращились. ОСОБА_1 не змінила свого ставлення до дитини, відвідувала сина лише 2 рази за три місяці, що свідчить про байдужість до дитини, не виконання своїх прямих батьківських обов`язків та небажання брати участь у вихованні та розвитку дитини, створенні їй необхідних умов для проживання. Таким чином, відповідач свідомо ухилилась від виховання та матеріального забезпечення малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що є підставою для позбавлення її батьківських прав.

Ухвалою Іваничівського районного суду Волинської області від 17.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання та встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

Ухвалою Іваничівського районного суду Волинської області від 14.02.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача, посилаючись на викладені у позові обставини, просила задовольнити позов. Також зазначала, що органом опіки та піклування вжиті всі необхідні заходи для повернення дитини матері, однак позитивного результату досягнути не вдалось. ОСОБА_1 не проявляє належного материнського піклування до свого сина, не цікавиться його вихованням, не забезпечила йому належні умови для проживання.

У судове засідання відповідач не з`явилась, причини неявки не повідомила, про розгляд справи повідомлялась належним чином.

Представник відповідача у судовому засіданні зазначила, що ОСОБА_1 виховувалась у неблагополучній сім`ї та їй було надано статус сироти. Незважаючи на те, що вона стоїть на квартирному обліку, житлом її не забезпечено. На думку представника, органом опіки та піклування не вжиті всі необхідні заходи для повернення дитини матері, зокрема, не надано допомоги у створенні умов для проживання дитини. ОСОБА_1 бажає повернути дитину, однак у силу життєвих обставин, вона не може забезпечити їй належні умови проживання та утримання.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Згідно зі копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно 10.05.2024 Нововолинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №108, батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є: батько громадянин України ОСОБА_3 , мати громадянка України ОСОБА_1 .

Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 10.05.2024 №2, виданого Нововолинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, реєстрація народження малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проведена із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України

Згідно із положеннями ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Відповідно до ст.151 СК України батьки мають право на переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини; мають право вибирати форми й методи виховання, за винятком тих, які суперечать закону, моральним принципам суспільства. Також, відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.

Відповідно до ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Позивач зазначає, що підставою для позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав по відношенню до її малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є те, що вона покинула дитину у пологовому будинку, та ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Підстави для позбавлення батьківських прав чітко передбачені нормами ст.164 СК України. Згідно із п.1, 2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він : не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Відповідно до акта закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, яку батьки (матір або батько), інші родичі або законний представник відмовилися забрати з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров`я від 29.04.2024, у дитячому відділенні КНП «Нововолинська центральна міська лікарня» 29.04.2024 о 15 год. 00 хв. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишила малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а сама покинула відділення і пішла у невідомому напрямку нікого про це не повідомивши.

Малолітньому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, що підтверджується копією рішення виконавчого комітету Литовезької сільської ради №46 від 10.05.2024.

Рішенням виконавчого комітету Литовезької сільської ради №47 від 10.05.2024 малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , направлено до КП «Волинський обласний будинок дитини для дітей з ураженням центральної нервової системи з порушенням психіки» Волинської обласної ради терміном на 6 місяців.

Відповідно до листа КП «Центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям» Волинської обласної ради №64/10/2-24 від 10.02.2025 малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 прибув до будинку дитини 13.05.2024. За час перебування у вказаному закладі ОСОБА_1 відвідала свого сина 22.05.2024, 26.06.2024, 30.08.2024, 21.01.2025, 06.02.2025.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 залишила свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у закладі охорони здоров`я після його народження, таку обставину сторона відповідача не заперечувала.

Разом з цим, відповідач зазначала, що хоче повернути дитину та робить для цього відповідні кроки. Також представник ОСОБА_1 адвокат Адамович Н.Є. зазначила, що органом опіки та піклування не вжито всіх необхідних заходів для повернення дитини до матері, зокрема, не надано допомоги для створення належних умов для проживання дитини.

Суд не може погодитись з вказаними твердженнями з огляду на наступне.

Так, відповідно до протоколу №6 засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Литовезької сільської ради від 27.06.2024 комісією вирішувалось питання доцільності підготовки та подання до суду висновку органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Комісією надано відповідачу двотижневий термін для усунення усіх недоліків для того, щоб їй повернути дитину.

Крім того, на засіданні 23.08.2024 комісія дійшла висновку про те, що ОСОБА_1 не змінила свого ставлення до дитини та не намагається її повернути, а тому комісія вирішила підготувати проект рішення про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 щодо малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як вбачається із листа Волинського обласного центру соціально-психологічної допомоги від 28.02.2025 №21/01.16/2, служба у справах дітей Литовезької сільської ради зверталась до Волинського обласного центру соціально-психологічної допомоги з питанням щодо можливості зарахування до центру ОСОБА_1 та її малолітнього сина, як сім`ю, яка опинилась у складних життєвих обставинах.

З відповіді Литовезької сільської ради №46 від 22.01.2025, наданої на адвокатський запит представника відповідача слідує, що працівники служби у справах дітей та центру надання соціальних послуг Литовезької сільської ради неодноразово проводили бесіди з ОСОБА_1 щодо влаштування її з малолітнім ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до Волинського обласного центру соціально-психологічної допомоги, на що ОСОБА_1 відмовлялася від тимчасового поміщення до вказаного центру, причини такої відмови не мотивувала.

Тобто, органом опіки та піклування вживались необхідні заходи для повернення дитини матері, однак, на переконання суду, ОСОБА_1 належних висновків для себе не зробила, не змінила свого ставлення до дитини та не вчинила реальних дій, спрямованих на повернення дитини, тобто, фактично ухилилась від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини.

Так, згідно із актом обстеження умов проживання від 22 квітня 2024 року умови проживання в сім`ї ОСОБА_1 незадовільні, на момент обстеження в кімнаті брудно, наявний запах диму, цвілі та пилу; опалення пічне, водопостачання знаходиться на вулиці, наявне електропостачання. Для новонародженого відсутнє дитяче ліжечко, ванночка, дитячий одяг та засоби гігієни.

Як вбачається з акта обстеження умов проживання від 17 травня 2024 року, на момент візиту в будинку ОСОБА_1 частково прибрано, наявні необхідні меблі, відсутні необхідні побутові прилади для вжитку. Опалення пічне, вода на вулиці, підведене світло. Для дитини не облаштоване належне місце для сну, відсутній дитячий одяг, харчування та засоби гігієни. На момент обстеження відсутні умови для перебування та проживання малолітньої дитини.

Згідно із актом обстеження умов проживання від 01 травня 2025 року умови проживання незадовільні, на момент обстеження у помешканні наявний неприємний запах, у буфеті на кухні брудний посуд з рештками їжі, на підлозі брудний посуд, у кімнатах по підлозі розкидане сміття. У всіх кімнатах безлад та бруд, одяг та взуття розкидані по підлозі та ліжку. Для дитини відсутні умови для проживання та виховання в сім`ї матері, зокрема, дитяче ліжко, одяг, засоби гігієни, чиста постільна білизна.

Відповідно до характеристики Благодатного старостинського округу Новолинської міської ради від 20.08.2024, ОСОБА_1 проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , характеризується з позитивної сторони, скарги на неї від мешканців не надходили.

З листа ВП № 1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області вбачається, що ОСОБА_1 притягалася до адміністративної відповідальності за ст.176 КУпАП (виготовлення, зберігання самогону та апаратів для його виробництва 11.07.2024), ст.177 КУпАП (придбання самогону та інших міцних спиртних напоїв домашнього виробництва 11.07.2024) та за ч.1 ст.184 КУпАП (ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей 27.05.2024), веде аморальний спосіб життя, зловживає алкоголем.

Відповідно до листа КП «Центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям» Волинської обласної ради від 10.02.2025 №64/10/2-24 під час відвідування дитини 21.01.2025 ОСОБА_1 прийшла зі своїм співмешканцем, перебувала в стані алкогольного сп`яніння та викликала наряд поліції, повідомивши, що у них вкрали дитину.

Також, у судовому засіданні допитано свідків. Так, свідок ОСОБА_4 показала, що на засіданнях виконавчого комітету Литовезької сільської ради неодноразово проводились бесіди з ОСОБА_1 з приводу надання їй допомоги для створення належних умов проживання дитині. Органом опіки та піклування вживались заходи для того, щоб допомогти їй, проте, ОСОБА_1 будь яких реальних дій, які свідчили б про її готовність змінити стиль життя, створити належні умови проживання малолітньому синові, утримувати та виховувати його, не вчинила. ОСОБА_1 зловживає спиртними напоями, засобів до існування не має, постійного місця проживання теж. Проживає періодично в селах ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а також у селищі Благодатне. Перебуває на квартирному обліку у Литовезькій сільській раді. Не здатна забезпечити собі належні умови проживання. На питання органу опіки та піклування про її почуття до дитини, вона відповіді не дала, що свідчить про відсутність материнського інстинкту. Залишення дитини матері буде суперечити інтересам дитини, а також становитиме загрозу життю та здоров`ю малолітнього ОСОБА_2 .

Свідок ОСОБА_7 показав, що з березня 2024 року він є поліцейським офіцером громади. ОСОБА_1 проживає у АДРЕСА_2 , в будинку немає світла, опалення не функціонує. Після народження дитини, вона відмовилась від неї. Проживає зі своїм співмешканцем ОСОБА_8 , обоє ніде не працюють, ходять по селі просять гроші, їсти не готує, а тому, віддавати дитину їй не можна, оскільки таке рішення суперечитиме інтересам дитини. Він, як поліцейський офіцер громади, неодноразово наголошував ОСОБА_1 та її співмешканцю про створення належних умов для проживання дитини, проте вони нічого не зробили для цього. На його думку, ОСОБА_1 є дорослою дитиною, яка сама потребує стороннього догляду. З моменту народження сина ставлення ОСОБА_1 до нього не змінилось, вона не готова утримувати та виховувати дитину. Зафіксовані в акті обстеження від 01.015.2025 умови, у яких проживає ОСОБА_1 , відповідають дійсності.

Відповідно до ч.ч.4-6 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Рішенням виконавчого комітету Литовезької сільської ради №68 від 05.09.2024 затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 по відношенню до її малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Суд, на підставі досліджених обставин справи, погоджується із висновком органу опіки та піклування Литовезької сільської ради, оскільки він є обґрунтованим та прийнятим після дослідження всіх обставин справи, з врахуванням саме інтересів дитини.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні матір`ю, батьком обов`язків по вихованню дітей, а також встановити, що мати, батько ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки.

Умовою по ухиленню від обов`язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п. 2. ч.1 ст. 164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Верховний Суд у постанові від 20 березня 2024 року у справі № 204/2097/22 дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом. Суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька й матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Вирішуючи спори такої категорії, суди повинні мати на увазі, що позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і тільки за наявності вини в діях батьків.

Оцінюючи всі надані докази, суд вважає встановленим факт порушення прав малолітньої дитини відповідачем. Так, відповідач свідомо покинула свого сина після народження у пологовому будинку та без поважних причин, упродовж шести місяців не виявляла щодо нього батьківського піклування. При цьому, суд не може розцінювати періодичні відвідування (станом на 06.02.2025 п`ять відвідувань) сина ОСОБА_1 , як прояв батьківського піклування. Також відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню, утриманню та розвитку свого малолітнього сина. Так, хоча ОСОБА_1 і заперечує проти позбавлення її батьківських прав, але фактично їй немає куди забрати дитину, оскільки житлово-побутові умови, в яких проживає відповідачка, створюють загрозу для здоров`я та життя дитини, умови для перебування та проживання малолітньої дитини у житлі ОСОБА_1 взагалі відсутні. При цьому, ОСОБА_1 надавався час та допомога для приведення житлово-побутових умов у придатний для проживання стан, а також для створення належних умов для проживання дитини. Однак, як свідчать матеріали справи та показання свідків, остання зловживає алкогольними напоями, веде антисоціальний спосіб життя, непрацевлаштована, засобів до існування не має. Фактично, з моменту звернення позивача з позовом до суду до розгляду справи судом відповідач своєї поведінки не змінила та будь-яких реальних дій щодо повернення дитини у сім`ю не вчинила. Зокрема, стороною відповідача не надано жодних доказів на підтвердження обставин піклування про дитину, а саме купівлі їй продуктів, одягу, іграшок, ліків, тощо, що свідчить про відсутність справжнього та належного інтересу відповідача до власної малолітньої дитини.

Верховний Суд у постанові від 15 травня 2019 року у справі № 661/2532/17 вказав, що самого тільки факту заперечення проти позову про позбавлення батьківських прав недостатньо, щоб підтвердити наявність справжнього та належного інтересу відповідача до власної неповнолітньої дитини.

У справі «Хант проти України» від 07.12.2006 Європейський суд з прав людини наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54 ).

Враховуючи наведені обставини, беручи до уваги те, що відповідач не забрала свого малолітнього сина з пологового будинку без поважної причини і більш як шість місяців не виявляла щодо нього реального батьківського піклування, а також ухиляється від виконання своїх обов`язків по його вихованню та утриманню, тому суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, тобто, суд вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_1 відносно її малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При зверненні до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн., який з огляду на задоволення позову та положення ч.1 ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 6, 19, 141, 150, 155, 157, 164, 165 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 12, 81, 95, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

у х в а л и в:

Позовні вимоги органу опіки та піклування Литовезької сільської ради задовольнити.

Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав щодо її малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , народження якого зареєстроване 16 квітня 2024 року Нововолинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №108.

Відповідно до ч.6 ст.164 СК України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Литовезької сільської ради () сплачений судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Інформація про сторони:

позивач: орган опіки та піклування Литовезької сільської ради, адреса: вул. Володимира Якобчука, 11, с. Литовеж Володимирського району Волинської області, 45325, ;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлений 17.06.2025.

Суддя Н.Н. Комзюк