Справа № 314/142/24
Провадження № 2/314/91/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2025 м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Свідунович Н.М.,

секретар судового засідання Печонкіна В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 314/142/24 за позовом ОСОБА_1 до Колективного підприємства Фірма «ТАРАС», приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Кравченко Олени Михайлівни про визнання права власності на частку в статутному капіталі в порядку спадкування

ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Полуляха С.Ю. звернулась до суду із позовною заявою до Колективного підприємства Фірма «ТАРАС», приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Кравченко Олени Михайлівни про визнання права власності на частку в статутному капіталі в порядку спадкування. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 . У встановлений законом строк вона звернулась до приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Кравченко О.М. із заявою про прийняття спадщини, за наслідками якої заведено спадкову справу за № 4/2019. В подальшому, 23.08.2023 позивач звернулась до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину щодо частки у Колективному підприємстві Фірма «ТАРАС», розмір якої складає 5000 грн, однак постановою від 23.08.2023 № 283/02-14/4-2019 приватним нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки Колективне підприємство Фірма «ТАРАС» не зареєстровано як цілісний майновий комплекс, а також у зв`язку з тим, що приватному нотаріусу не надані оригінали установчих документів на вказану юридичну особу та баланс, складений на день смерті спадкодавця.

На підставі викладеного, позивач просить суд визнати за нею право власності на частку в статутному капіталі Колективного підприємства Фірма «ТАРАС» у розмірі 5000 грн, що становить 50% статутного капіталу, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 12.01.2024 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, надано строк для усунення недоліків.

12.02.2024 на адресу суду від представника позивача адвоката Полуляха С.Ю. надійшли документи на усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 13.02.2024справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 11.07.2024 витребувано від приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Кравченко Олени Миколаївни належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

23.08.2025 на адресу суду від приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Кравченко Олени Миколаївни надійшла належним чином завірена копія спадкової справи № 4/2019, заведена після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 29.10.2024 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

У судове засідання позивач та її представник не з`явились, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у відсутність позивача та її представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Представники відповідачів у судове засідання не з`явились, відповідачі про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини своєї неявки не повідомили, будь-яких заяв, відзиву на позов не подали.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає вимогам ч. 1, ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 27.12.2018 Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

Відповідно до заповіту, посвідченого 14.12.2018 секретарем виконавчого комітету Матвіївської сільської ради Вільнянського району Запорізької області Кучерявою О.М., зареєстрованого в реєстрі за № 92, спадкодавець ОСОБА_2 заповів належний йому житловий будинок АДРЕСА_1 своєму братові ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 2 ст. 1220 ЦК України встановлено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України.

У зв`язку з тим, що вся спадщина, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , не охоплюється заповітом, спадкування цієї частини спадщини, яка відкрилась після його смерті, має здійснюватися за законом.

Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

З матеріалів спадкової справи № 4/2019, заведеної до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , вбачається, що із заявами про прийняття спадщини після смерті спадкодавця до приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Кравченко О.М. звернулись: брат спадкодавця ОСОБА_3 (за заповітом) та дружина спадкодавця ОСОБА_1 (за законом).

За положеннями ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

19.02.2019, тобто у встановлений ст. 1270 ЦК України строк, у порядку ст. 1274 ЦК України син спадкодавця ОСОБА_4 звернувся до приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Кравченко О.М. із заявою, посвідченою 30.01.2019 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Войтовим В.В., зареєстрованою в реєстрі за № 106, про відмову від належної йому частки спадщини, що залишилась після смерті батька ОСОБА_2 на користь дружини спадкодавця ОСОБА_1 .

У подальшому ОСОБА_1 отримала свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо 1/3 частки квартири АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); земельної ділянки з цільовим призначенням 02.06 для колективного гаражного будівництва площею 0,0035 га, кадастровий номер :05:001:0688, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 ; 1/2 частки гаража № НОМЕР_2 , що розташований на території Гаражного кооперативу «Мікро», за адресою: АДРЕСА_4 ; 1/2 частки легкового автомобіля марки «BMW» моделі «325TD» 1992 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 (номер шасі (кузова) НОМЕР_4 ).

Також ОСОБА_1 отримала свідоцтва про право власності на 1/2 частки у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу, яке складається з: гаража АДРЕСА_5 ; легкового автомобіля марки «BMW» моделі «325TD» 1992 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 (номер шасі (кузова) НОМЕР_4 ).

В свою чергу, ОСОБА_3 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо 3/4 частки житлового будинку АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 215).

28.08.2023 ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Кравченко О.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину щодо належної померлому частки в Колективному підприємстві Фірма «ТАРАС», однак постановою 28.08.2023 за № 283/02-14/4-2019 приватний нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку в Колективному підприємстві Фірма «ТАРАС» у зв`язку з тим, що Колективне підприємство Фірма «ТАРАС» не зареєстровано як цілісний майновий комплекс, а також у зв`язку з тим, що приватному нотаріусу не надані оригінали установчих документів на вказану юридичну особу та баланс, складений на день смерті спадкодавця.

З Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 був засновником та учасником Колективного підприємства Фірма «ТАРАС» і йому належало 50% у статутному капіталі. Решта 50% статутного капіталу належала ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З копії свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 25.07.2024 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Чепковою О.В., зареєстрованого в реєстрі за № 3725, вбачається, що спадкоємцем майна після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є його дочка ОСОБА_6 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з права власності на частку в статутному капіталі Колективного підприємства Фірма «ТАРАС» () в розмірі 5000 грн, що складає 50% статутного капіталу.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 113 ЦК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) господарським товариством є юридична особа, статутний капітал якої поділений на частки між учасниками.

Як встановлено ч. 1 ст. 114 ЦК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) учасником господарського товариства може бути фізична або юридична особа.

Господарське товариство є власником: майна, переданого йому учасниками товариства у власність як вклад до статутного капіталу; продукції, виробленої товариством у результаті господарської діяльності; одержаних доходів; іншого майна, набутого на підставах, що не заборонені законом. Вкладом до статутного капіталу господарського товариства можуть бути гроші, цінні папери, інші речі або майнові чи інші відчужувані права, що мають грошову оцінку, якщо інше не встановлено законом.

Права правонаступників (спадкоємців) померлого учасника господарського товариства регулюються нормами цивільного законодавства та положеннями статуту товариства.

Пунктом 9.1. розділу ІХ статуту Колективного підприємства Фірма «ТАРАС» (код ) передбачено, що у випадку смерті одного із засновників спадкоємцю засновника (або особі згідно заповіту засновника, посвідченого нотаріально) надається право зайняти місце особи, яка вибула, або сплачується протягом шести місяців готівковими коштами його доля (внесок) згідно балансу.

Положення статуту Колективного підприємства Фірма «ТАРАС» узгоджуються з положеннями ст. 55 Закону України «Про господарські товариства», якою передбачено, що при реорганізації юридичної особи, учасника товариства, або у зв`язку зі смертю громадянина, учасника товариства, правонаступники (спадкоємці) мають переважне право вступу до цього товариства. При відмові правонаступника (спадкоємця) від вступу до товариства або відмові товариства у прийнятті до нього правонаступника (спадкоємця) йому видається у грошовій або натуральній формі частка у майні, яка належала спадкодавцю, вартість якої визначається на день реорганізації або ліквідації (смерті) учасника.

Пленум Верховного Суду України у п. 9 постанови від 30.06.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що вирішуючи спір про спадкування частки учасника підприємницького товариства, необхідно врахувати, що це допускається статтями 130, 146, 166 ЦК України, статтями 55, 69 Закону України від 19.09.1991 № 1576-ХІІ «Про господарські товариства» і не підпадає під заборону пункту 2 частини першої статті 1219 ЦК України. При цьому спадкується не право на участь, а право на частку в статутному (складеному) капіталі.

Таким чином, майнові права на частку у статутному капіталі входять до складу спадщини, отже, при вищевикладених обставинах у суду відсутні перешкоди для визнання за позивачем права власності на частку у статутному капіталі у порядку спадкування.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що обставини, викладені в позовній заяві, законні та обґрунтовані, а тому підлягають частковому задоволенню.

При цьому суд не вбачає підстав для задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Кравченко Олени Михайлівни з таких підстав.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (ст. 48 ЦПК України).

Відповідач це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами, та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

За результатами розгляду справи суд приймає рішення, в якому, серед іншого, робить висновок про задоволення позову чи відмову в задоволенні позову, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін (позивача та відповідача).

У постанові від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

У постанові Верховного Суду від 28.10.2020 у справі № 761/23904/19 зазначено, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням потрібного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.

Визначаючи співвідповідачем за даним позовом приватного нотаріуса, позивач не мотивує яке порушене нотаріусом право він захищає.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За переконанням суду, позивач заявляє як до співвідповідача свої вимоги до приватного нотаріуса, яка не є належним відповідачем у даній справі, оскільки нотаріус не відноситься до суб`єктів матеріальних відносин, які лежать в основі вчинення нотаріальних дій. Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб учасників нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення. Таким чином, нотаріус не є відповідачем у спорах, що виникають із цивільних відносин, пов`язаних з нотаріальною дією.

Дана позиція висловлена у п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», де вказано, що у справах про спадкування нотаріуси не є заінтересованими особами і не повинні залучатися до участі у справі.

Така сама позиція висловлена і в ухвалі Колегії суддів Судової палати по цивільним справам Верховного Суду України від 05.12.2007 у справі № 6- 16344св07, де зазначено, що при розгляді справ, котрі стосуються оскарження прав і обов`язків сторін, набутих на підставі вчинених нотаріальних дій (окрім справ за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні), нотаріуси не є особами, прав і обов`язків яких стосується спір сторін, оскільки відсутня їх юридична заінтересованість в результатах розгляду справи судом і реалізації прийнятого по ньому рішення.

Таким чином, приватний нотаріус Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Кравченко О.М. є неналежним відповідачем, тому у задоволенні позову в частині вимог ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Кравченко Олени Михайлівни слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_6 ) до Колективного підприємства Фірма «ТАРАС» (, адреса місцезнаходження: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Сеченова, 66, кв. 55), приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Кравченко Олени Михайлівни (адреса місцезнаходження: Запорізька область, Запорізький район, м. Вільнянськ, вул. Бочарова, 9) про визнання права власності на частку в статутному капіталі в порядку спадкування задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянкою України, РНОКПП НОМЕР_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 , право власності на частку в статутному капіталі Колективного підприємства Фірма «ТАРАС» () в розмірі 5000 грн, що складає 50% статутного капіталу, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Наталія Миколаївна Свідунович

30.01.2025