ПОСТАНОВА

Іменем України

12 червня 2025 року м. Кропивницький

справа № 385/1368/24

провадження № 22-ц/4809/673/25

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Єгорової С. М., суддів: Мурашка С. І.,Чельник О.І.,

секретар судового засідання Зайченко В. К.,

учасники справи:

позивач Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Гайворонської міської ради Кіровоградської області в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

відповідач ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 06 січня 2025 року у складі головуючого судді Гришака А. М.

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог, відзиву на позов і рішення суду першої інстанції.

У вересні 2024 року Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Гайворонської міської ради в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 , в якому просив позбавити батьківських прав відповідача відносно малолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обгрунтування позовних вимог зазначено, що на первинному обліку у службі у справах дітей Гайворонської міської ради перебувають неповнолітні діти: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 24 травня 2022 року, у справі №385/104/22, дітей ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 було відібрано у батьків - ОСОБА_5 та ОСОБА_4 строком на 12 місяців. Крім того, було стягнуто аліменти на утримання дітей та попереджено батьків про необхідність зміни ставлення до виховання та утримання своїх неповнолітніх дітей.

Вказано, що мати дітей ОСОБА_5 зі своїм чоловіком ОСОБА_4 не проживає, зловживає алкогольними напоями та перебуває на обліку у лікаря - нарколога.

Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 18 вересня 2023 року у справі № 385/847/23, ОСОБА_5 позбавлено батьківських прав відносно трьох малолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У батька ОСОБА_4 відібрано малолітніх дітей строком на 12 місяців без позбавлення батьківських прав. Таким чином суд надав батькові можливість стати на шлях виправлення та зберегти право на виховання своїх малолітніх дітей.

Рішенням виконавчого комітету Гайворонської міської ради дітям надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та влаштовано до дитячого будинку сімейного типу.

Відповідач не змінив ставлення до виховання своїх малолітніх дітей, не виконує рішення в частині стягнення аліментів на утримання дітей. Станом на 01 вересня 2024 року має заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 173 893,50 грн.

ОСОБА_4 жодного разу не звертався до служби у справах дітей Гайворонської міської ради за дозволом на побачення з дітьми.

Відповідно до характеристик про навчання та виховання дітей, виданих Мошоринським ліцеєм Кропивницького району Кіровоградської області, навчанню і вихованню дітей приділяють належну увагу та постійно тримають зв`язок з класними керівниками та адміністрацією навчального закладу лише батьки - вихователі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а рідний батько жодного разу не цікавився навчанням дітей.

Згідно довідки, виданої закладом дошкільної освіти «Козачок» Суботцівської сільської ради, ОСОБА_4 жодного разу не цікавився вихованням своєї доньки, не відвідував заклад, не телефонував.

Відповідно до листа Комунального закладу «Гайворонський міський центр соціальних служб» Гайворонської міської ради ОСОБА_4 перебував під соціальним супроводом та постійно отримує вичерпну інформацію про те, що повернення дітей можливе за умови усунення причин, які призвели до їх відібрання. До рекомендацій фахівців з соціальної роботи він не прислухається та ігнорує виконання плану соціальних послуг. Рівень батьківського потенціалу ОСОБА_4 залишається низьким.

Більш того, санітарно - гігієнічний стан помешкання незадовільний. У будинку брудно, розкидані речі, немає постільної білизни, важкий запах вологості та грибка. В будинку відсутня достатня кількість спальних місць, меблі та побутова техніка також відсутні. Не створено жодних умов для життя та розвитку дітей. Прибудинкова територія в занедбаному стані.

З липня 2021 року до липня 2022 року діти тимчасово перебували в сім`ї патронатного вихователя ОСОБА_8 .

На даний час дітей влаштовано в будинок сімейного типу, батьки-вихователі: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 здійснюють догляд та займаються вихованням дітей відповідача.

Ухилення ОСОБА_4 від виконання своїх батьківських обов`язків виражається в тому, що за цей період батько не цікавився своїми дітьми, не прагнув з ними побачитись, не турбувався про їхній розвиток та стан здоров`я. Більш того, не звертався до навчальних закладів, які вони відвідують з приводу їхнього навчання та виховання. Жодного разу не звертався до служби у справах дітей Гайворонської міської ради для надання йому дозволу на побачення з дітьми. Аліменти на утримання дітей не сплачує, не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває.

З метою повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дітей орган опіки і піклування звернувся до суду із цим позовом про позбавлення відповідача батьківських прав.

Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 06 січня 2025 року позов Органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Гайворонської міської ради Кіровоградської області в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав задоволено.

Позбавлено батьківських прав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно його малолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави 1211 грн 20 коп. судового збору.

Задовольняючи позовні вимоги, суд посилався на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків стосовно виховання дітей, покинув їх і не проявляє батьківської турботи, не цікавиться здоров`ям, не турбується про їх фізичний та духовний розвиток, матеріальної допомоги на їх утримання майже не надає. З дітьми майже на спілкується, інколи до них телефонує.

Суд вважав встановленим, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дітей.

При цьому суд врахував процесуальну поведінку відповідача та звернув увагу, що останній лише один раз з`явився в судове засідання, у всі інші судові засідання не з`являвся аби висловити свою позицію по справі, заявляв лише клопотання про відкладення розгляду справи на інший час, відзиву на позовну заяву чи будь-яких заяв на адресу суду не надсилав, тобто не проявив жодного інтересу до долі своїх дітей.

Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач без поважних причин не виявляє щодо своїх дітей батьківського піклування, покинув їх, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, маючи юридичну і фактичну можливість до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов`язку, а тому його слід позбавити батьківських прав.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

ОСОБА_4 , в інтересах якого діє адвокат Задорожнюк Оксана Борисівна, подав до Кропивницького апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій з підстав неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права ставить питання про скасування рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 06 січня 2025 року та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасних висновків про наявність підстав для позбавлення його батьківських прав, а тому вважає, що таке рішення підлягає скасуванню.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просив відмовити у задоволенні вимог апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Вказав, що ОСОБА_4 має низький батьківський потенціал, до порад фахівців не прислухається, а навпаки ігнорує, вдається до надання неправдивої інформації. Більш того, зазначає, що відповідач постійно ігнорував судові засідання в суді першої інстанції. З часу відібрання дітей на шлях виправлення не став, не має офіційного працевлаштування та постійного доходу. Представник також вказав, що будинок, в якому проживала родина Волощуків знаходиться у занедбаному стані, відповідно умови для проживання дітей, відсутні (а.с.159-161).

Позиція апеляційного суду.

Відповідно до ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Заслухавши пояснення відповідача ОСОБА_4 та його представника адвоката Задорожнюк О. Б., пояснення представника позивача ОСОБА_9 , вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

Встановлені судом першої інстанції неоспорені обставини, а також обставини встановлені апеляційним судом.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Гайворонського районного управління юстиції у Кіровоградській області 10 травня 2012 року, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 , батьками зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 27).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гайворонського районного управління юстиції у Кіровоградській області 28 серпня 2013 року, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_8 , батьками зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 26).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого Гайворонським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області 06 серпня 2019 року, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_9 , батьками зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 25).

Відповідно до копій актів про факт передачі дитини від 28 липня 2021, складених у присутності начальника служби у справах дітей Гайворонської міської ради Рябоволик Н. І., батька ОСОБА_4 та патронатного вихователя ОСОБА_8 , на підставі заяви батька ОСОБА_4 та рішення виконкому №148 від 27 липня 2021 року, батько ОСОБА_4 передав малолітніх дітей ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 патронатному вихователю ОСОБА_8 , (а.с. 64-66).

Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 24 травня 2022 року у справі №385/104/22 задоволено частково позов Органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Гайворонської міської ради Кіровоградської області в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

В задоволенні позову в частині позбавлення батьківських прав відмовлено.

Попереджено ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про необхідність зміни ставлення до виховання неповнолітніх дітей ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та піклування про них і покладено на Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Гайворонської міської ради Кіровоградської області контроль за виконанням ними батьківських обов`язків.

Відібрано у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 їх неповнолітніх дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , без позбавлення батьківських прав строком на 12 місяців, передавши їх під опіку Органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Гайворонської міської ради Кіровоградської області.

Роз`яснено ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що відповідно до ст. 170 Сімейного кодексу України вони мають право на звернення до суду з позовом про повернення їм дітей, якщо відпадуть причини, що перешкоджали належному вихованню дітей.

Позов в частині стягнення аліментів задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 аліменти на користь Органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Гайворонської міської ради на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/2 всіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно до повноліття ОСОБА_3 , а потім на утримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/3 всіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття ОСОБА_2 , а потім на утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі всіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття ОСОБА_1 . Стягування розпочато з 28.01.2022

Стягнуто з ОСОБА_5 аліменти на користь Органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Гайворонської міської ради на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі всіх видів її заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно до повноліття ОСОБА_3 , а потім на утримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/3 всіх видів її заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття ОСОБА_2 , а потім на утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі всіх видів її заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття ОСОБА_1 . Стягування розпочато з 28.01.2022 (а.с.11-18).

Рішеннями виконавчого комітету Гайворонської міської ради від 26 липня 2022 року №№ 142, 143, 144 малолітнім дітям ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

Розпорядженням начальника Кропивницької районної військової адміністрації Кіровоградської області від 02 вересня 2022 року №165-р влаштовано на виховання та спільне проживання до дитячого будинку сімейного типу родини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , дітей, позбавлених батьківського піклування: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 18 березня 2023 року у справі №385/847/23,задоволено частково позов органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Гайворонської міської ради в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав.

Позбавлено батьківських прав ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , відносно малолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відібрано від ОСОБА_4 малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 12 (дванадцять) місяців, яких передано органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Гайворонської міської ради під опіку.

Попереджено ОСОБА_4 про необхідність змінити ставлення до виховання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Покладено на орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Гайворонської міської ради контроль за виконанням ОСОБА_4 батьківських обов`язків стосовно малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В решті позовних вимог про позбавлення батьківських прав відмовлено (а.с.6-10).

Згідно акту обстеження умов проживання № 290 від 03 вересня 2024 року, складеного працівниками Служби у справах дітей Гайворонської міської ради, проведено обстеження умов проживання ОСОБА_4 за адресою по АДРЕСА_1 . Умови проживання: будинок у занедбаному стані, в середині брудно, кімнати без меблів, відсутня чиста постільна білизна, немає побутової техніки, продуктами харчування не забезпечений. Для виховання та розвитку дітей не створено жодних умов. За цією адресою проживає і має постійного місця проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (а.с. 28).

Листом №01-05/205 від 16 вересня 2024 року заступник директора КЗ «Гайворонський міський центр соціальних служб» Гайворонської міської ради повідомив начальника служби у справах дітей Гайворонської міської ради, що за період надання соціальних послуг ОСОБА_4 рівень батьківського потенціалу залишається низьким. Станом на 16 вересня 2024 року ОСОБА_4 не набув належних навичок справлятися із складними життєвими обставинами. Санітарно-гігієнічний стан помешкання не задовільний, умови проживання не покращилися. У приміщенні брудно, на стінах наявні ознаки сирості та грибка. У будинку не придатні умови для проживання дітей. Помешкання не облаштоване відповідно до потреб дітей, відсутні місця для сну, відпочинку та навчання. Незважаючи на те, що ОСОБА_3 було надано вичерпну інформацію про те, що повернення дітей можливе за умови усунення причин, які призвели до їх відібрання, він не співпрацював з фахівцями із соціальної роботи, не прислухався до рекомендацій та ігнорував виконання плану соціальних послуг (а.с. 19).

08 грудня 2022 року Гайворонським відділом ДВС у Голованівському районі Кіровоградської області Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) відкрито виконавче провадження №70495747 з примусового виконання виконавчого листа №385/104/22, виданого 28 листопада 2022 року Гайворонським районним судом Кіровоградської області про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на користь органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Гайворонської міської ради на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/2 всіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно до повноліття ОСОБА_3 , а потім на утримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/3 всіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття ОСОБА_2 , а потім на утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі всіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття ОСОБА_1 (а.с. 61).

Відповідно до довідки №537 від 30 серпня 2024 року, виданої Гайворонським відділом ДВС у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на виконанні у відділі ДВС знаходиться виконавче провадження №70495747 по виконанню виконавчого листа №385/104/22 від 28 листопада 2022 року, виданого Гайворонським районним судом Кіровоградської області про стягнення аліментів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 в розмірі частини всіх видів доходу на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заборгованість відповідача по аліментах станом на 01 вересня 2024 року складає 173893,50 грн (а.с. 20).

Згідно фіскальних чеків АТ «Укрпошта», ОСОБА_4 частково погашав заборгованість по сплаті аліментів на утримання дітей (а.с. 62-63). Так, ОСОБА_4 сплачено 500 грн 18 листопада 2023 року, в період з січня 2024 року по вересень 2024 року щомісячно було сплачено по 500 грн, 12 жовтня 2024 року та 26 жовтня 2024 року сплачено по 500 грн.

Відповідно до довідок від 10 вересня 2024 року №№ 216, 217, виданих Мошоринським ліцеєм Суботцівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , навчаються у 6 та 7 класі Володимирівської філії Мошоринського ліцею Суботцівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області (а.с. 23-24).

Згідно копії довідки № 10 від 09 вересня 2024 року, виданої ЗДО «Козачок» Суботцівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, ОСОБА_4 біологічний батько вихованки ЗДО «Козачок» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за час праці садочка з 25 жовтня 2023 року по 11 вересня 2024 року жодного разу не цікавився освітньо-виховним життям доньки, не телефонував, не відвідував батьківські збори, не підтримував зв`язок з працівниками закладу дошкільної освіти (а.с. 22).

Володимирівською філією Мошоринського ліцею Суботцівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області надано характеристику про навчання та виховання учня 6 класу ОСОБА_3 , в якій зазначено, що дитина проживає за адресою: АДРЕСА_2 , прийомні батьки-вихователі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 . Стосунки в родині налагоджені, батьки-вихователі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 приділяють належну увагу у навчанні та вихованні дитини, тримають постійний зв`язок з класним керівником та адміністрацією навчального закладу. Зазначено, що рідні батьки жодного разу не поцікавилися дитиною протягом навчального року (а.с. 21).

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні в суді першої інстанції суду пояснила, що являється матір`ю вихователем дитячого будинку сімейного типу «Ткаченко-Сорока», де з 12 серпня 2022 року перебувають діти ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Під час влаштування дітей до дитячого будинку сімейного типу діти були запущені в плані здоров`я, не доглянуті, не охайні. За весь час перебування дітей під її опікою відповідач в навчальний заклад, де навчаються діти не з`являвся, лише один раз зустрівся з дітьми (зустріч була в 2023 році). Під час зустрічі батько був неохайний, брудний, передав дітям баян, альбом та бувші у використанні іграшки. Відповідач інколи телефонує до дітей, але діти не завжди хочуть з ним розмовляти, оскільки під час розмов батько завжди жаліється на власне життя. Вцілому відповідач поводить себе як маленька дитина.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні в суді першої інстанції суду пояснив, що він є батьком вихователем у дитячому будинку сімейного типу «Ткаченко-Сорока», де з 12 серпня 2022 року на вихованні перебувають діти ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Батько лише один раз приїздив до дітей на зустріч під час якої був неохайний. ОСОБА_4 хотів, щоб його діти проживали в дитячому будинку, але щоб його не позбавляли батьківських прав. Відповідач інколи телефонує до дітей, однак одягу, продуктів харчування для них жодного разу не надавав. В школі, де навчаються діти, жодного разу не був, їх успіхами не цікавився. Крім того, зазначив, що ОСОБА_1 вважає вихователів своїми батьками.

Опитані в судовому засіданні малолітні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пояснили, що спілкуються з батьком по телефону, хотіли б спілкуватися частіше. ОСОБА_3 додатково зазначив, що батько не приїжджає, подарунків не передає, коли у нього було день народження батько прислав йому «тетріс».

Мотиви, з яких виходить колегія суддів апеляційного суду.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частина першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Частиною сьомою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частин першої, другої статті 3 Конвенції про права дитини права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (§ 57, § 58).

У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (§ 100).

У статті 12 Конвенції про права дитини встановлено, що держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини, при чому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. 3 цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою під час будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що стосується дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства.

Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати честь та гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України.

Зокрема, вказаною нормою визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення наведених норм права дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні й остаточні правові наслідки (втрата прав, заснованих на спорідненості) як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

У цій справі Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Гайворонської міської ради в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 , в якому просив позбавити батьківських прав відповідача відносно малолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції обгрунтовано вважав встановленим, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків стосовно трьох малолітніх дітей, не цікавиться їхнім здоров`ям, не турбується про їх фізичний та духовний розвиток, матеріальної допомоги на їх утримання майже не надає. З дітьми майже на спілкується, інколи до них телефонує. ОСОБА_4 має значний розмір заборгованості зі сплати аліментів, яку почав частково погашати лише через рік після відкриття виконавчого провадження та під час розгляду справи №385/847/23 за повторним позовом про органу опіки та піклування про позбавлення його батьківських прав відносно його дітей, та припинив погашення заборгованості зі сплати аліментів у вересні 2024 року. Кошти, які відповідач вносив на погашення заборгованості зі сплати аліментів, значним чином не вплинули на наявність такої заборгованості.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, враховуючи наявні у матеріалах справи докази, які належно досліджені і оцінені судом у їх сукупності.

Суд врахував, що рішенням Гайворонського суду Кіровоградської області від 24 травня 2022 року у справі №385/104/22 відмовлено у задоволенні позову в частині позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 і повідомлено про необхідність зміни ставлення до виховання та піклування відносно його малолітніх дітей: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , і покладено на Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Гайворонської міської ради Кіровоградської області контроль за виконанням ними батьківських обов`язків.

Відібрано у ОСОБА_4 цих дітей без позбавлення батьківських прав строком на 12 місяців, передано їх під опіку Органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Гайворонської міської ради Кіровоградської області.

Роз`яснено ОСОБА_4 передбачене ст. 170 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про повернення їм дітей, якщо відпадуть причини, що перешкоджали належному вихованню дітей.

Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 18 березня 2023 року у справі №385/847/23, задоволено частково позов органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Гайворонської міської ради в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав.

Позбавлено батьківських прав матір вказаних малолітніх дітей ОСОБА_5 , а у батька ОСОБА_4 дітей відібрано строком на 12 місяців та передано органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Гайворонської міської ради під опіку.

Знов попереджено ОСОБА_4 про необхідність зміни ставлення до виховання своїх малолітніх дітей. Покладено на орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Гайворонської міської ради контроль за виконанням ОСОБА_4 батьківських обов`язків.

Відповідач, не зважаючи на вказані попередження, не змінив своє ставлення до виховання неповнолітніх дітей, не взяв на себе обов`язок та відповідальність піклуватись про них, про їх фізичний та емоційний стан, не облаштував належні умови для проживання своїх дітей, не цікавиться життям дітей та їх розвитком.

Опитані в судовому засіданні малолітні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суду пояснили, що спілкуються з батьком по телефону, хотіли б спілкуватися частіше. ОСОБА_3 додатково зазначив, що батько не приїжджає, подарунків не передає, коли у нього був день народження, батько прислав йому «тетріс». Діти не виявили емоційної прив`язаності до свого батька, що свою чергу доводить, що він не виконує належним чином свої батьківські обов`язки, не намагається налагодити із дітьми родинний зв`язок, не підтримує їх.

Ухилення ОСОБА_4 від виконання своїх батьківських обов`язків виражається в тому, що за період перебування дітей у сім`ї патронатних вихователів, батько не цікавився своїми дітьми, не прагнув з ними побачитись, не турбувався про їхній розвиток та стан здоров`я.

Більш того, ОСОБА_4 не звертався до навчальних закладів, які відвідують діти з приводу їхнього навчання та виховання. Жодного разу не звертався до служби у справах дітей Гайворонської міської ради для надання йому дозволу на побачення з дітьми. Аліменти на утримання дітей не сплачує, не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває.

Згідно акту обстеження умов проживання № 290 від 03 вересня 2024 року, складеного працівниками Служби у справах дітей Гайворонської міської ради, проведено обстеження умов проживання ОСОБА_4 за адресою по АДРЕСА_1 . Умови проживання: будинок у занедбаному стані, в середині брудно, кімнати без меблів, відсутня чиста постільна білизна, немає побутової техніки, продуктами харчування не забезпечений. Для виховання та розвитку дітей не створено жодних умов. За цією адресою проживає і має постійного місця проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (а.с. 28).

Листом №01-05/205 від 16 вересня 2024 року заступник директора КЗ «Гайворонський міський центр соціальних служб» Гайворонської міської ради повідомив начальника служби у справах дітей Гайворонської міської ради, що за період надання соціальних послуг ОСОБА_4 рівень батьківського потенціалу залишається низьким. Станом на 16 вересня 2024 року ОСОБА_4 не набув належних навичок справлятися із складними життєвими обставинами. Санітарно-гігієнічний стан помешкання не задовільний, умови проживання не покращилися. У приміщенні брудно, на стінах наявні ознаки сирості та грибка. У будинку не придатні умови для проживання дітей. Помешкання не облаштоване відповідно до потреб дітей, відсутні місця для сну, відпочинку та навчання. Незважаючи на те, що ОСОБА_3 було надано вичерпну інформацію про те, що повернення дітей можливе за умови усунення причин, які призвели до їх відібрання, він не співпрацював з фахівцями із соціальної роботи, не прислухався до рекомендацій та ігнорував виконання плану соціальних послуг (а.с. 19).

ОСОБА_4 не надав доказів, що змінив своє ставлення до батьківських обов`язків, зокрема не доведено, що він вживав заходів до налаштував побуту, створення умов для проживання малолітніх дітей.

Колегія суддів зауважує, що апеляційна скарга не містить посилання на докази, якими спростовуються встановлені судом обставини, які зазначені у рішенні суду першої інстанції як підстави для задоволення позову.

Відповідач не довів належними та допустимими доказами, що він змінив своє ставлення до дітей, зокрема не надав доказів, що відвідував їх, цікавився їхнім моральним, духовним та фізичним станом, піклувався про їхнє майбутнє.

Всі доводи відповідача під час розгляду справи в апеляційному суді стосувались лише його стану здоров`я, відсутності роботи, наявності потреб у допомозі.

ОСОБА_4 не навів переконливих доводів, що позбавлення його батьківських прав не відповідає інтересам дітей.

У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Європейський суд з прав людини завуважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Принцип «найкращих інтересів дитини» є пріоритетним при вирішенні справ цієї категорії.

Способи та методи ухилення від обов`язку з виховання та утримання дитини зазначено в постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 в п.16: «Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками».

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти (Наведена позиція відображена в постанові Верховного суду від 28.03.2019 р. по справі №559/1553/16-ц).

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно - правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки.

Апеляційний суд дійшов переконання, що висновок місцевого суду про позбавлення батьківських прав відповідача відповідає інтересам дітей, оскільки навними у матеріалах справи доказами доведено, що відповідач без поважних причин ухиляється від виконання обов`язків по вихованню та належному утриманню своїх малолітніх дітей, а саме: тривалий час не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дітьми; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприє засвоєнню дітьми загальновизнаних норм моралі.

Колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції дотримано норми частини третьої статті 89 ЦПК України, всебічно, повно та об`єктивно надано оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному окремому доказу, а підстави їх врахування чи відхилення є мотивованими.

Доводи, наведені в обґрунтування апеляційної скарги, не знайшли свого підтвердження.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «РуїзТорія проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain, п. п. 29 - 30).

Висновки за результатами розглядуапеляційноїскарги.

Виходячи з викладеного, судом першої інстанції правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам, не порушено норми процесуального права.

З підстав, передбачених статтею ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Оскільки оскаржене судове рішення залишене без змін, а апеляційна скарга без задоволення, підстави для розподілу судових витрат, передбачені ст. 141 ЦПК відсутні.

Керуючись ст. 367, 368, 371, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 , в інтересах якого діє адвокат Задорожнюк Оксан а Борисівна, залишити без задоволення.

Рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 06 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 23.06.2025.

Головуючий С. М. Єгорова

Судді С. І. Мурашко

О. І. Чельник