Справа № 158/1112/25
Провадження № 2/0158/506/25
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 червня 2025 року м. Ківерці
Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Сіліч Ю.Л.,
за участю секретаря - Оніщук Н.Є.,
розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м. Ківерці, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на частки в земельній ділянці та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на частку в земельній ділянці, -
В С Т А Н О В И В
Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання права власності на частки в земельній ділянці.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх батько ОСОБА_5 . Після його смерті залишилось спадкове майно, що складається із житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Стверджують, що вищевказаний житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами є спільним майном подружжя, а саме - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Зазначають, що з метою оформлення спадкових прав вони та відповідач ОСОБА_6 звернулися до Ківерцівської державної нотаріальної контори із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину та свідоцтва про право власності.
Вказують, що 05.12.2000 року державним нотаріусом Ківерцівської державної нотаріальної контори Фрідріх О.В., ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_6 видано свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, відповідачу ОСОБА_4 видано свідоцтво про право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 25.04.2025 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі та призначено підготовче засідання.
Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 13.05.2025 року прийнято зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на частку в земельній ділянці до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на частки в земельній ділянці. Вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом.
Позивачі за первісним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися. До суду подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, заявлені вимоги підтримують та просять їх задовольнити.
Відповідач за первісним позовом ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась. До суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Первісний позов визнає, щодо його задоволення не заперечує. Зустрічний позов підтримує та просить його задовольнити.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 13.03.2000 року (а.с. 16).
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 05.12.2000 року Ківерцівською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 2-1197, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належить право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , які останні успадкували після смерті батька та чоловіка ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.17).
Згідно свідоцтва про право власності, виданого 05.12.2000 року Ківерцівською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 2-1196, ОСОБА_4 належить право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , як на частку в спільному сумісному майні подружжя (а.с.18).
Відповідно до ч. 1 ст. 86 ЗК України, земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).
Згідно ст. 89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.
В силу ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 355, ч. 1 ст. 356 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.
Відповідно до ст. 357 ЦК України, частки в праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом, якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна.
Статтею 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.
Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України частки у спільній власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено законом або договором.
В силу ст. 377 ЦК України, До особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. Істотною умовою договору, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, який розміщений на земельній ділянці і перебуває у власності відчужувача, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача (попереднього власника) відповідного об`єкта до набувача такого об`єкта.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі якщо відчужувачу (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку. При вчиненні правочину, що передбачає перехід права власності на зазначений об`єкт, мають дотримуватися вимоги частини шістнадцятої цієї статті. У разі набуття частки у праві спільної власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва право власності на земельну ділянку (крім земель державної, комунальної власності), на якій розміщено такий об`єкт, одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача у розмірі належної відчужувачу (попередньому власнику) частки у праві спільної власності на такий об`єкт, крім випадку, коли попередньому власнику належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі. Якщо відчужувачу (попередньому власнику) у праві спільної власності на такий об`єкт належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі, право власності переходить у такому самому розмірі.
Як роз`яснено п. 21 Постанови Пленуму Верховного суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої.
Абзацом 1 пункту 21 наведеної постанови Пленуму Верховного Суду України також передбачено, що порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 200, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 182, 328,355, 356, 377, 392 ЦК України, суд
У Х В А Л И В
Первісний позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на частки в земельній ділянці - задовольнити.
Зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на частку в земельній ділянці задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач (відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 .

Позивач (відповідач за зустрічним позовом) - ОСОБА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 .

Позивач (відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_4 .

Відповідач (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_4 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_5 .

Суддя Ківерцівського районного суду Ю.Л. Сіліч