Дата документу 20.06.2025 Справа № 337/4847/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/807/1223/25 Головуючий у 1-й інстанції: Мальований В.О.
Є.У.№ 337/4847/24 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

Головуючої: Кочеткової І.В.,

суддів: Гончар М.С.,

Подліянової Г.С.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

за апеляційною скаргою Мельника Дмитра Сергійовича, який діє від імені ОСОБА_1 на підставі довіреності від 15 червня 2024 року на ухвалу Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 30 квітня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 в особі представника за довіреністю ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 09.11.2018 Хортицьким районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у запорізькій області, актовий запис №249. Зазначав, що 09.11.2018 сторони уклали шлюб, спільних дітей не мають. Подружнє життя не склалося, сторони втратили почуття поваги та любові, шлюбних відносин не підтримують впродовж більш ніж чотири роки, взаємні права і обов`язки відсутні, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим.

Заочним рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 26 вересня 2024 року позовні вимоги задоволено. Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 09.11.2018 Хортицьким районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №388, розірвано.

У жовтні 2024 року ОСОБА_2 звернулась до суду першої інстанції із заявою про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 17 жовтня 2024 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення задоволено, заочне рішення скасовано, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 26 грудня 2024 року позов ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 05 березня 2025 року ухвалу Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 26 грудня 2024 року скасовано, справу повернуто до суду першої інстанції для продовження розгляду .

29 квітня 2025 року представник відповідачки ОСОБА_2 адвокат Ярошенко О.О. заявив клопотання про зупинення провадження, посилаючись на те, що ОСОБА_1 був призваний на військову службу в Збройні Сили України і з серпня 2024 року зник без вісти.

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 30 квітня 2025 року провадження у справі зупинено до припинення перебування позивача ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 , який представляє інтереси ОСОБА_1 на підставі довіреності від 25 червня 2024 року, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. Вважає, що суд безпідставно зупинив провадження у справі, адже він є сином позивача і як його представник за довіреністю такого клопотання не заявляв. Суд не врахував, що хоча його батько і вважається зниклим без вісті, проте він не виключений зі списків військової частини. На думку апелянта, зупинення провадження у справі порушує право ОСОБА_1 на справедливий суд.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , інтереси якої представляє адвокат Ярошенко О.О., вважає оскаржуване рішення законним і обґрунтованим. Зазначає, що ОСОБА_3 хоч і є сином позивача, проте він не має свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю, а тому не наділений правом на підписання позову про розірвання шлюбу, оскільки, як роз`яснено у абз. 2 п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 №11, сімейне законодавство не передбачає можливості розірвання шлюбу представником одного з подружжя або їх обох за довіреністю останніх, а правила цивільного законодавства України про представництво, довіреність і доручення на ці правовідносини не поширюються.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

За приписами ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1,5, 6, 9,10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, в тому числі про передачу справи на розгляд іншого суду, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

В силу вимог ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 09 листопада 2018 року.

ОСОБА_1 був призваний на військову службу по мобілізації з 21 квітня 2024.

Згідно зі сповіщенням №217 військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України від 27.08.2024, солдат ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зник безвісті 25.08.2024 у с. Макіївка, Сватівського району, Луганської області під час артилерійського обстрілу.

Позов про розірвання шлюбу надійшов до суду 04 вересня 2024 року.

Установивши вказані обставини, суд першої інстанції обґрунтовано виснував про наявність підстав для зупинення провадження у справі з метою недопущення порушення прав учасників на справедливий судовий розгляд.

З вказаним висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується з огляду на таке.

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Зупинення провадження у справі це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, що перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Отже, процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі не з наявністю воєнного стану в Україні, а з фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Такі висновки зазначені у постанові Верховного Суду від 21.12.2022 у справі №456/2541/19.

З 24 лютого 2022 року у зв`язку зі збройною агресією росії в Україні оголошено та продовжується воєнний стан.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та вирішення питань, пов`язаних з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі, врегульовано Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008.

Відповідно до пункту 12 Положення встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Встановлення відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом, оформлюється письмовими наказами по особовому складу.

Відповідно до частини 3 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Із списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) військовослужбовець не виключається та контракт не припиняється (не розривається) у разі безвісної відсутності до визнання його в установленому порядку безвісно відсутнім або оголошення померлим. Загиблий (померлий) військовослужбовець виключається із списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) з наступного після загибелі (смерті) дня, військовослужбовець, визнаний у встановленому законом порядку безвісно відсутнім або оголошений померлим, з дня набрання законної сили рішенням суду.

Згідно п. 6 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» за військовослужбовцями, захопленими в полон або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, яке виплачується щомісячно сім`ям зазначених військовослужбовців.

Враховуючи зазначені положення законодавства, а також те, що позивач, від імені якого пред`явлено позов про розірвання шлюбу, 25 серпня 2024 року зник безвісти під час виконання бойових завдань в ході ведення бойових дій, досі перебуває на обліку в військовій частині, у встановленому Цивільним кодексом порядку не визнаний померлим чи безвісти відсутнім, колегія вважає, що військова служба позивача не припинена.

З урахуванням встановленого п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України обов`язку суду зупинити провадження по справі, суд дійшов обґрунтованого висновку, що зв`язку із перебуванням відповідача у складі ЗСУ провадження по даній справі необхідно зупинити.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність постановленої ухвали. З огляду на викладене, висновок місцевого суду про зупинення провадження є правильним.

Доводи апеляційної скарги про те, що син позивача ОСОБА_3 має довіреність на представництво інтересів свого батька і клопотання про зупинення провадження у справі не заявляв, не свідчать про порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

За фактичними обставинами справи позов про розірвання шлюбу від імені ОСОБА_1 був поданий суду після того, як останній зник безвісти.

Закон України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» (далі Закон № 2505-VIII) визначає правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, та забезпечує правове регулювання суспільних відносин, пов`язаних із набуттям правового статусу осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, з обліком, розшуком та соціальним захистом таких осіб і членів їхніх сімей.

Цей Закон регулює суспільні відносини, пов`язані з набуттям правового статусу осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, з обліком, розшуком та соціальним захистом таких осіб і членів їхніх сімей ( ч. ст. 3 Закону № 2505-VIII).

Частинами 1-3 ст. 4 Закону № 2505-VIII передбачено, що особа набуває статусу такої, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту внесення про неї відомостей, що містяться у заяві про факт зникнення, до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, у порядку, передбаченому цим Законом, та вважається такою, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту подання заявником заяви про факт зникнення особи.

Особа вважається зниклою безвісти за особливих обставин до моменту припинення її розшуку у порядку, передбаченому цим Законом.

Згідно ч. 2 ст. 5 Закону № 2505-VIII права та інтереси особи, зниклої безвісти за особливих обставин, а також її майно підлягають захисту до моменту припинення її розшуку у порядку, передбаченому цим Законом, або оголошення її померлою відповідно до законодавства.

Частиною четвертою ст.8 Закону N 2505-VIII визначено, що набуття правового статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин, не змінює її сімейного стану до моменту розірвання шлюбу за заявою другого з подружжя внаслідок визнання особи безвісно відсутньою або до моменту оголошення такої особи померлою.

Зважаючи на те, що з відповідним позовом про розірвання шлюбу звернувся не ОСОБА_1 , а його представник, позов пред`явлено після того, як ОСОБА_1 зник безвісти, ОСОБА_2 заперечує проти розірвання шлюбу, наполягаючи на тому, що розірвання шлюбу не відповідає внутрішній волі позивача, суд першої інстанції обґрунтовано виснував про наявність підстав для зупинення провадження у справі з підстав, передбачених п.2 ч.1ст. 251 ЦПК України.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було дотримано норм процесуального права при вирішенні по суті цього питання. А отже підстав для задоволення апеляційної скарги не встановлено.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381- 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну Мельника Дмитра Сергійовича, який діє від імені ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 30 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Головуюча І.В. Кочеткова

Судді: М.С. Гончар

Г.С.Подліянова