Номер провадження: 22-ц/813/4357/25
Справа № 509/3791/24
Головуючий у першій інстанції Бочаров А. І.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

12.06.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коновалової В.А.,

суддів: Лозко Ю.П., Карташова О.Ю.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження (без повідомлення учасників справи відповідно до ст. 369 ЦПК України) цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в від імені якого діє адвокат Цурка Наталія Олександрівна,

на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 03 лютого 2025 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договорів дарування недійсними,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Цуркан Н.О., звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в якому просив визнати недійсним договір дарування земельної ділянки за кадастровим номером :02:001:0873, площею 0,0627 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_3 , який посвідчено приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Макогончук Н.В. та зареєстровано у державному реєстрі за № 2220; визнати недійсним договір дарування земельної ділянки за кадастровим номером :02:001:0873, площею 0,0627 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_5 , який посвідчено приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Макогончук Н.В. та зареєстровано у державному реєстрі за № 1968; відшкодувати понесені витрати.

В жовтні 2024 року від ОСОБА_2 , від імені якого діє представник ОСОБА_6 , надійшло клопотання про зупинення провадження у справі № 509/3791/24 до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі № 754/12047/21 за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів. Клопотання обґрунтоване тим, що обставини встановлені при розгляді справи № 754/12047/21 будуть мати преюдиціальне значення для справи № 509/3791/24, тобто встановлення характеру правовідносин між позивачем та відповідачем, обсяг робіт виконаних за договором підряду від 03 липня 2020 року, укладеним між позивачем та відповідачем, чи є позивач кредитором відповідача та в яких саме обсягах, чи ці обсяги є достатніми підставами для порушення прав добросовісного правонабувача на володіння та користування належної йому земельної ділянки.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 03 лютого 2025 року задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_2 , адвоката Морозової О.С., про зупинення провадження, зупинено провадження у справі № 509/3791/24 до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі № 754/12047/21 за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів.

Зупиняючи провадження у справі суд першої інстанції виходив із того, що при розгляді справи № 754/12047/21 обставини, будуть мати преюдиціальне значення для справи № 509/3791/24, тобто встановлення характеру правовідносин між позивачем та відповідачем, обсяг робіт виконаних за договором підряду від 03.07.2020 укладеним між позивачем та відповідачем, чи є позивач кредитором відповідача та в яких саме обсягах, чи ці обсяги є достатніми підставами для порушення прав добросовісного правонабувача на володіння та користування належної йому земельної ділянки.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Цурка Н.О., просить ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 03 лютого 2025 року скасувати та справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на незаконність оскаржуваної ухвали, постановленої із порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції формально продубльовано клопотання представника відповідача про зупинення провадження по справі, зробивши висновки про наявність підстав для задоволення даного клопотання та зупинення провадження, не надавши жодної правової оцінки доводам позивача, наведеним у запереченнях. При цьому, зазначає, що саме по собі твердження про неможливість розгляду даної справи до моменту розгляду іншої справи не можу бути підставою для зупинення провадження у справі, та взаємопов`язаність даних справ не є єдиною такою підставою.

Разом з тим, скаржник посилається на постанову Верховного Суду від 31 січня 2024 року по справі № 754/12047/21 в якій, повертаючи справу на новий розгляд до суду першої інстанції, чітко зазначено, що саме підлягає встановленню судом при новому розгляді, а саме: який вид договору підряду, укладений між сторонами щодо здійснення монтажу металоконструкцій з морських контейнерів та проведення у них оздоблювальних робіт, від чого залежить застосування норм матеріального права. При цьому, сам факт неналежного виконання ОСОБА_2 своїх зобов`язань підтверджено Верховним Судом у вказаній постанові, а тому висновки суду про необхідність зупинення провадження по справі є безпідставними.

Окрім того, на думку скаржника, судом першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу, не зазначено, які саме факти, що мають у подальшому розцінюватися як преюдиційні, повинен встановити суд при розгляду справи № 754/12047/21, та які неможливо встановити самостійно в межах розгляду справи № 509/3791/24.

Також скаржник зазначає, що адвокат Морозова О.С., яка діє в інтересах ОСОБА_2 ,, надіславши клопотання про зупинення провадження електронною поштою з використання електронного цифрового підпису, а не за допомогою підсистеми «Електронний Суд», використала спосіб звернення до суду, не передбачений чинним процесуальним законодавством.

(2) Позиція інших учасників справи

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 21 лютого 2025 року відкрито апеляційне провадження та роз`яснено ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 їх право на подання відзиву на апеляційну скаргу у відповідності до положень ст. 360 ЦПК України.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 05 червня 2025 року справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України.

За приписами ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (п. 14 ч. 1 ст. 353 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Зупиняючи провадження у справі суд першої інстанції виходив із того, що при розгляді справи № 754/12047/21 обставини, будуть мати преюдиціальне значення для справи № 509/3791/24, тобто встановлення характеру правовідносин між позивачем та відповідачем, обсяг робіт виконаних за договором підряду від 03.07.2020 укладеним між позивачем та відповідачем, чи є позивач кредитором відповідача та в яких саме обсягах, чи ці обсяги є достатніми підставами для порушення прав добросовісного правонабувача на володіння та користування належної йому земельної ділянки.

Проте з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна, оскільки він суперечить нормам процесуального права.

Предметом спору у справі що розглядається, є позовні вимоги про визнання недійсним договору дарування земельної ділянки за кадастровим номером :02:001:0873, площею 0,0627 га на користь ОСОБА_3 , який посвідчено приватним нотаріусом Білгород-Дністровського нотаріального округу Одеської області Макогончук Н.В., визнання недійсним договору дарування земельної ділянки за кадастровим номером :02:001:0873, площею 0,0627 га на користь ОСОБА_5 , який посвідчено приватним нотаріусом Білгород-Дністровського нотаріального округу Одеської області Макогончук Н.В.

Як на підставу позову позивач посилається на те, що 03.07.2020 року між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 укладено договір підряду б/н за умовами якого сторони домовилися, що за завданням замовника підрядник зобов`язується виконати своїми силами монтаж металоконструкцій з морських контейнерів, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані роботи згідно з умовами договору. У вказаний строк відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав. В провадженні суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про стягнення коштів. ОСОБА_7 здійснив безоплатне відчуження майна за договором дарування, після встановленої судом заборони у вигляді арешту, позивач вважає такі дії відповідача недобросовісними та зловживанням правами стосовно кредитора, з метою уникнення звернення стягнення кредитором на вказане майно в рахунок погашення заборгованості, отже договори дарування вважає фіктивними.

Положеннями ст. 251 ЦПК України передбачено підстави за наявності яких суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, в тому числі відповідно до п. 6 ч. 1 даної статті, у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Саме на вказані положення п. 6 ч. 1 даної ст. 251 ЦПК України й посилається суд першої інстанції, як на підставу задоволення заявленого клопотання та зупинення провадження по справі.

Аналіз зазначеної норми права свідчить про те, що підставою для зупинення провадження у справі є не лише наявність іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення у ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а саме об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Згідно пункту 33 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року № 2, визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК України 2004 року(стаття 251 чинного ЦПК України) підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Зупинення провадження у справі не повинно призводити до необґрунтованого затягування розгляду справи.

Метою зупинення провадження у справі згідно п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. При цьому, об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення. З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи. Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у конкретній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи. Разом із тим необхідно враховувати, що відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 357/10397/19).

У постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 01 березня 2024 року у справі № 910/17615/20 зазначено, що: по-перше, провадження у справі слід зупиняти лише за наявності беззаперечних підстав для цього; по-друге, під неможливістю розгляду справи до вирішення іншої справи необхідно розуміти те, що обставини, які розглядаються в такій справі, не можуть бути встановлені судом самостійно через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок непідвідомчості, обмеженості предметом позову, неможливості розгляду тотожної справи, черговості розгляду вимог тощо; по-третє, обов`язкова пов`язаність справи, що зупиняється, з іншою, в якій суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на докази у цій справі, зокрема, факти, що мають преюдиційне значення. Таким чином, суд повинен у кожному конкретному випадку з`ясувати: чи існує вмотивований зв`язок між предметом судового розгляду у справі, яка розглядається судом, з предметом доказування в конкретній іншій справі, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду цієї справи з вказівкою на обставини, які встановлюються судом в іншій справі.

Преюдиційні факти це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і означається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені неправильно.

За обставинами даної справи (№ 509/3791/24), позивач звернувся до суду із вимогами щодо визнання договорів дарування недійсними, тобто предметом спору є договори дарування земельної ділянки за кадастровим номером :02:001:0873, площею 0,0627 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , які на думку позивача, укладені після встановленої ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2021 року по справі № 754/12047/21 про забезпечення позову з метою забезпечення подальшого виконання рішення суду, шляхом заборони у вигляді арешту даної земельної ділянки.

Згідно матеріалів справи, предметом спору у справі № 754/12047/21, на наявність якої посилається безпосередньо представник відповідача як на підставу зупинення провадження, є укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 договір підряду від 03 липня 2020 року та сплачені на підстав даного договору ОСОБА_2 грошові кошти, а саме аванс у розмірі 25750,0 дол США. Змістом вказаного договору підряду є виконання монтажу металоконструкції з морських контейнерів та оздоблювальні роботи згідно із завдання замовника ОСОБА_1 .

В межах даної справи за заявою позивача застосовано заходи забезпечення позову та ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2021 року накладено арешт на земельну ділянку за кадастровим номером :02:001:0873, площею 0,0627 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив із наведених представником відповідача у клопотанні про зупинення, підстав для зупинки, а саме, що встановлені обставини при розгляді справи № 754/12047/21 будуть мати преюдиціальне значення для справи № 509/3791/24, тобто встановлення характеру правовідносин між позивачем та відповідачем, обсяг робіт виконаних за договором підряду від 03.07.2020 укладеним між позивачем та відповідачем, чи є позивач кредитором відповідача та в яких саме обсягах, чи ці обсяги є достатніми підставами для порушення прав добросовісного правонабувача на володіння та користування належної йому земельної ділянки.

Натомість зі змісту оскаржуваної ухвали суду не вбачаються належне обґрунтування відповідних висновків суду щодо наявності підстав для зупинення провадження у справі, а саме яким чином встановлення характеру правовідносин між позивачем та відповідачем, обсягу робіт виконаних за договором підряду укладеним від 03 липня 2020 року по справі № 754/12047/21, впливатимуть на вирішення по суті справи № 509/3791/24 про визнання договорів дарування, тобто в чому полягає преюдиційне значення встановлених обставин, зважаючи при цьому на різний предмет спору в даних справах та обґрунтування заявлених позовних вимог.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції в тому числі й не містить належного мотивування об`єктивної неможливості здійснення розгляду справи № 509/3791/24 до моменту вирішення справи № 754/12047/21, натомість підставами для задоволення заявленого клопотання відповідача про зупинення провадження є виключно його посилання на наявність такої об`єктивної неможливості, без врахування пояснень іншого учасника процесу та надання таких поясненнях необхідної правової оцінки. При цьому, положеннями ст. 251 ЦПК України чітко визначено, що суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Щодо суті апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).

Апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги приходить до висновку про скасування ухвали Овідіопольського районного суду Одеської області від 03 лютого 2025 року та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Щодо судових витрат

Відповідно до постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», а саме п. 37, якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції, передбачену в частині першій статті 293 ЦПК, або судом касаційної інстанції скасовано ухвалу, передбачену у пункті 2 частини першої статті 324 ЦПК, з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної та/або касаційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 88 ЦПК. За положеннями ч. 1 ст. 293 ЦПК України (у відповідній редакції), окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, в тому числі й щодо Зупинення провадження у справі. З огляду на викладене, питання щодо розподілу понесених судових витрат підлягає вирішенню безпосередньо під час розгляду справи по суті та ухвалення відповідного рішення суду.

Керуючись ст. 367, п. 6 ч. 1 ст. 374, ст. 379, ст. 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Цурка Наталія Олександрівна задовольнити.

Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 03 лютого 2025 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договорів дарування недійсними направити до Овідіопольського районного суду Одеської області для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених пунктом 2 частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 12 червня 2025 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді Ю.П. Лозко

О.Ю. Карташов