Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/538/25
Провадження № 2/935/184/25
РІШЕННЯ

Іменем України

12 червня 2025 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді Василенка Р.О., зі секретарем Криворучко Я.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику (повідомлення) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду із позовом у якому просять суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за Кредитним договором № 101436044 в розмірі 13015 грн. 00 коп.; Договором позики № 77348955 в розмірі 5030,08 та судові витрати.

В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 23 листопада 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 101436044. Кредитний договір укладено в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, відповідно до п.6 Кредитного договору, Порядок (технологія) укладення договору та спосіб ідентифікації, верифікації позичальника. Відповідно до п.2.1. Кредитного договору, кредитні кошти надаються ТОВ «Мілоан» позичальнику у безготівковій формі шляхом їх переказу на картковий рахунок, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. 16 липня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 16072024, у відповідність до умов якого ТОВ «Мілоан`передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ», за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Мілоан» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 16 липня 2024 року до Договору факторингу № 16072024 від 16 липня 2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 13015 грн., з яких: 5000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 8015 грн. - сума заборгованості за відсотками.

30 листопада 2021 року відповідач ОСОБА_1 уклав з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» договір позики № 77348955. За умовами якого відповідачу згідно п.1 Договору позики Позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку суму грошових коштів у день закінчення Строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату від суми позики.

Договір підписано електронним підписом боржника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на мобільний номер відповідача. Кошти за умовами договору передаються на банківський картковий рахунок позичальника.

Вказує, що 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого право грошової вимоги до боржника за вказаними вище договорами позики перейшло до позивача.

Так, зазначає, що відповідно до реєстру боржників №11 від 27.10.2023 року до договору факторингу 14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача у розмірі 5030,08 грн. з яких: 2653 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2377,08 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Таким чином вказує, що відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконав взятих на себе зобов`язань за укладеними вище договорами щодо повернення кредиту, сплати відсотків, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, право стягнення на яку набув позивач. У зв`язку з чим, з метою відшкодування заборгованості звернувсь до суду з цим позовом.

Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 03.04.2025 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач ОСОБА_1 про порядок розгляду справи повідомлений належним чином. Ухвала про відкриття провадження у справі, яку надіслано за зареєстрованим місцем проживання відповідача повернулася до суду з відміткою працівника пошти у рекомендованому повідомленні № 499 «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України свідчить про вручення поштового відправлення. Відзиву та будь-яких заяв чи клопотань станом на день розгляду справи до суду не надходило.

Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Суд, дослідивши матеріали справи, на засадах змагальності та в межах позовних вимог, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 23.11.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит №101436044, який підписаний електронним підписом шляхом відтворення одноразового ідентифікатора Z14380. За умовами Договору ТОВ «Мілоан» надає ОСОБА_1 кредит у розмірі 5000 грн. (п.1.2 Договору) строком на 30 днів (п.1.3 Договору) з 23.11.2021 до 23.12.2021 (п.п.1.3, 1.4 Договору). Проценти за користуванням кредитом становлять 15,00 грн., які нараховуються за ставкою 0,01% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п.1.5.2 Договору).

Відповідно до п.2.1. Договору, кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.

Пунктом 6 Договору регулюється порядок (технологія) укладення договору та спосіб ідентифікації, верифікації позичальника. Відповідно до п.п.6.1 п.6 Договору цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт ТОВ «Мілоан» та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.

Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією ТОВ "Мілоан" про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладення цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення ТОВ "Мілоан" електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається ТОВ "Мілоан" електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефон позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником ТОВ "Мілоан" через веб-сайт або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номера позичальника на номер 2277. Після укладення цей кредитний договір розміщується в особистому кабінеті позичальника (п.6.2 Договору).

За змістом п.п.6.3 п.6 Договору приймаючи пропозицію Товариства про укладання цього кредитного договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. правилами, паспортом споживчого кредиту та графіком платежів) договору в цілому та надає підтвердження пункту 6.3. договору.

Підписання Кредитного договору №101436044 здійснено ОСОБА_1 шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором Z14380.

16.07.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №16072024 у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 16.07.2024 до Договору факторингу №16072024 від 16.07.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 13015 грн., з яких: 5000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 8015 грн. - сума заборгованості за відсотками.

30.11.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір позики № 77348955. Міститься відмітка про його підпис одноразовим електронним ідентифікатором rx8yONu8rl.

За умовами договору сума позики становить 2 653,00 грн. Позика надається строком 56 днів, зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 22,4 % в день. Дата повернення позики 24.01.2022.

Відповідно до п. 1 Договору позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок Позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (Проценти) від суми позики протягом Строку Позики згідно графіка платежів, або достроково.

Відповідно до змісту договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року та з урахуванням додаткових угоди № 2 від 28.07.2021, №12 від 27.10.2023, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (Клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) слідує, що фактор зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження клієнта за плату, а Клієнт відступити факторові право грошової вимоги ,строк виконання зобов`язання за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою) та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

Перелік боржників, підстави виникнення Права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з додатком №1 та є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до витягу з реєстру боржників № 11 від 27.10.2023 до договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року слідує, що відповідач ОСОБА_1 вказаний боржником за договором позики № 77348955, розмір боргу становить 5030,08 грн., з яких: 2653,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2377,08 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за договором позики №77348955 від 30.11.2021 року за період з 27.10.2023 по 31.01.2025, станом на 31.01.2025 заборгованість ОСОБА_1 за даним договором складає 5030,08 грн. (2653,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу + 2377,08 грн. сума заборгованості за відсотками).

Частиною 1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять його умови. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частинами 1, 2 ст. 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). В порядку визначеному ч. 2 ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.

Частиною 1 ст. 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно з ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Звертаючись з позовом, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» посилалось на те, що через невиконання відповідачем своїх зобов`язань за Кредитним договором № 101436044 та Договором № 77348955 утворились заборгованості, яку позивач просив стягнути як правонаступник кредиторів у спірних правовідносинах.

На підтвердження позовних вимог позивачем було долучено копія Договору про споживчий кредит № 101436044 від 23.11.2021, паспорт споживчого кредиту № 101436044, відомості про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором №101436044 та копія договору позики № 77348955 від 30.11.2021.

За змістом ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Такі дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина перша статті 95 ЦПК України).

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина 2статті 77 ЦПК України).

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, отримані з порушенням порядку, встановленого законом (стаття 78 ЦПК України).

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що обов`язок доведення обставин, на які зроблено посилання як на підставу заявлених вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, покладається на учасників справи, у тому числі і на позивача.

Обставини мають бути підтверджені належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами (статті 77 - 80 ЦПК України).

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях і суд не вправі збирати докази, що стосуються предмета спору, за своєю ініціативою, крім конкретних випадків, встановлених цим Кодексом (частини 5, 7статті 81 ЦПК України).

У постанові від 30 січня 2018 року в справі №161/16891/15 Верховний Суд вказав, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року №254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 зазначила, що обґрунтування наявності обставин повинно здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст. 129 Конституції України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, в тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час вирішення судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та з принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторін. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам доказів не збирає.

Принцип змагальності полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог (ст. ст. 12, 81 ЦПК України). Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторін. Тобто, сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу сама концепція змагальності втрачає сенс.

Кредитний договір, як і договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Щодо перерахування первісними кредиторами на картковий рахунок відповідача кредитних коштів.

Відповідно до п.1 ст.13 Закону України «Про електронну комерцію» розрахунки у сфері електронної комерції можуть здійснюватися з використанням платіжних інструментів, електронних грошей, шляхом переказу коштів або оплати готівкою з дотриманням вимог законодавства щодо оформлення готівкових та безготівкових розрахунків, а також в інший спосіб, передбачений законодавством України.

Згідно з ст.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжною картою є електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду карти, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

У договорі про споживчий кредит № 101436044 від 23.11.2021 п. 2.1 Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.

Держателем такого платіжного засобу є фізична особа, яка на законних підставах використовує спеціальний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного спеціального платіжного засобу.

Позивачем не надано будь-яких доказів, що первісним кредитом ТОВ «Мілоан» були перераховані ОСОБА_1 кошти за Договором про споживчий кредит №101436044 від 23.11.2021 у розмірі 5000 грн. на його картковий рахунок, як це передбачено умовами договору про видачу кредитних коштів.

В матеріалах справи міститься документ з назвою "платіжне доручення №35577850 від 23.11.2021 який не містить будь-яких підписів, печаток та відміток банківської установи про проведення такої операції, не завірений ні первісним кредитором, ні самим позивачем. Крім того, позивач надав Протокол створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису генерального директора ТОВ «Мілоан» з яких не можливо ідентифікувати, які саме документи підписані електронним підписом,зважаючи нате,що дата підписання є 21.08.2024. Також даний Договір № 101436044 не містить інформацію, щодо карткового рахунку ОСОБА_1 а тому стверджувати, що зазначений кредитний рахунок № НОМЕР_1 у платіжному доручені є рахунок ОСОБА_1 суд не бере до уваги.

Щодо договору позики № 77348955 від 30.11.2021 року позивачем не надано доказів, щодо перерахування кредитних коштів відповідачу.

Водночас, позивач не заявляв клопотання про витребування судом відповідних доказів в банківських установах. Водночас, покладення на відповідача обов`язку щодо доведення обставини не перерахування йому коштів, суперечить принципу змагальності цивільного процесу.

З наданого позивачем до позовної заяви переліку доданих до позовної заяви на підтвердження переходу права грошової вимоги документів було долучено, Договір факторингу №16072024 від 16.07.2024, Акт прийому-передачі інформації згідно Реєстру Боржників в електронному вигляді за Договором факторингу № 16072024 від 16 липня 2024, витяг з реєстру боржників до Договору факторингу № 16072024 від 16 липня 2024 року, Договір факторингу № 14/06/21, додаткова угода № 2 від 28 липня 2021 року до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021, додаткова угода № 12 від 27 жовтня 2023 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, акт прийому передачі Реєстру Боржників №11 від 27 жовтня 2023 року за Договором факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, та витяг від 27.10.2023 з Реєстру боржників № 11 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021.

Інших додатків, вказаних у договору факторингу, матеріали справи не містять.

Відповідно до витягу від 16 липня 2024 року з Реєстру боржників до Договору факторингу № 16072024 від 16 липня 2024 року та витягу від 27.10.2023 з Реєстру боржників №11 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 .

Також, між первинними кредиторами та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договори факторингу, відповідно умов яких Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а Клієнт відступити Фактору право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб-Боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту (п. 1.1).

Договори містять перелік додатків: Додаток № 1 форма реєстру Боржників; Додаток № 2 форма Акту прийому-передачі Реєстру Боржників; Додаток № 3 форма Акту прийому- передачі Документації ( договір факторингу № 16072024) та Повідомлення про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ( договір факторингу № 14/06/21), Додаток № 4 форма надання інформації з Реєстру Боржників в електронному вигляді (договір факторингу №16072024) Акту прийому - передачі Документації (договір факторингу № 14/06/21; Додаток № 5форма надання інформації з реєстру Боржників в електронному вигляді; Додаток №6 форма Акту прийому передачі інформації згідно Реєстру Боржників в електронному вигляді ( договір факторингу № 14/06/21).

З наданого позивачем до позовної заяви переліку доданих до позовної заяви на підтвердження переходу права грошової вимоги документів було долучено лише Акт прийому-передачі інформації згідно Реєстру Боржників в електронному вигляді за договором факторингу № 16072024 від 16 липня 2024 року та Акт прийому-передачі Реєстру Боржників №11 від 27 жовтня 2023 року за договорами факторингу №14/06/2021 від 14 червня 2021 року датований 27 жовтня 2023 року; витяг від 16.07.2024 року з реєстру боржників до Договору факторингу № 16072024 від 16 липня 2024 року та витяг з Реєстру боржників № 11 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 датованого 27.10.2023.

Інших додатків, вказаних у договорах факторингу, матеріали справи не містять.

Наданий позивачем Акт прийому-передачі інформації згідно Реєстру Боржників в електронному вигляді за договором факторингу № 16072024 від 16 липня 2024 року та Акт прийому-передачі Реєстру Боржників №11 від 27 жовтня 2023 року за договорами факторингу №14/06/2021 від 14 червня 2021 року датований 27 жовтня 2023 року; витяг від 16.07.2024 року з реєстру боржників до Договору факторингу № 16072024 від 16 липня 2024 року та витяг з Реєстру боржників № 11 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 датованого 27.10.2023, не засвідчує перехід права вимоги до ОСОБА_1 за договорами до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».

Згідно із Акту прийому-передачі інформації згідно Реєстру Боржників в електронному вигляді за Договором факторингу № 16072024 від 16 липня 2024 убачається, що клієнт передав, а Фактор прийняв реєстр Боржників в електронному вигляді наданий на флеш - носії, у розмірі 10388 Кбайт.

Згідно із Акту прийому-передачі Реєстру Боржників № 11 від 27 жовтня 2023 року за Договором факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, який датований 27 жовтня 2023 убачається, що клієнт передав, а Фактор прийняв Реєстр Боржників № 11 кількістю 24 674, після чого, з урахуванням пункту 1.2. Договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, від Клієнта до Фактора переходять Права Вимоги Заборгованості від Боржників і Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей.

З витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 16072024 від 16 липня 2024 року та витягу з Реєстру боржників №11 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 убачається, що заборгованість ОСОБА_1 становить згідно кредитних договорів, разом з тим, згідно наданого позивачем розрахунку убачається, що заборгованість у заявленій товариством сумі розрахована за певний період це може свідчити про те, що станом на час підписання реєстру боржників за ОСОБА_1 не може рахуватися заборгованість у вказаній сумі.

Отже, із умов договорів убачається, що сторони погодили умови переходу права вимоги від Клієнта до Фактора, проте, позивачем не надано доказів щодо набуття права грошової вимоги за зобов`язаннями відповідача за договором перед первинним кредитором у зв`язку з укладенням договору факторингу між первинними кредиторами та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивач не надав належних та допустимих доказів, що є його процесуальним обов`язком, на підтвердження права грошової вимоги позивача до відповідача та щодо визначеного ним у позовній заяві розмірів заборгованості за договорами.

В оцінці поведінки та способу ведення справ банком чи фінансовою установою суд враховує те, що вони є професійними учасниками ринку надання банківських послуг, у зв`язку з чим до них висуваються певні вимоги щодо дотримання правил та процедур, які є традиційними в цій сфері, до обачності та розсудливості у веденні справ тощо. Відповідно, вимоги до рівня та розумності ведення справ банком чи фінансовою установою є вищими, ніж до споживача - фізичної особи, яка зазвичай є слабшою стороною в цивільних відносинах з такою установою. З врахуванням наведеного всі сумніви та розумні припущення мають тлумачитися судом на користь такої слабшої сторони, яка не є фактично рівною у спірних правовідносинах.

Аналогічна позиція викладена і Верховим Судом у постанові від 01 лютого 2023 року у справі №199/7014/20.

Таким чином, відсутні правові підстави для стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитними договорами.

Крім того, доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Аналогічні за змістом висновки, викладені і у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №755/2284/16-ц.

При цьому, у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит.

Позивачем ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не було надано жодного первинного документу, який би засвідчив, що позикодавцем були перераховані грошові кошти відповідачу в розмірах, що передбачені договором позики, а відповідач ці кошти отримав.

Тобто, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням ним процесуальних дій.

Будь-яких інших доказів щодо підтвердження заборгованості відповідача за укладеними кредитними договорами позивачем суду не надано, доказів надання кредитних коштів відповідачу не надано.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження оплати за договором факторингу.

З огляду на вказане вище суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Враховуючи положення статті 141 ЦПК України та висновки суду про відмову в задоволенні позовних вимог, судові витрати понесені стороною позивача розподілу не підлягають.

Враховуючи викладене вище на підставі ст.ст. 512,526, 1046, 1049,1054 ЦК України та керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 259, 263-265-268, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", , місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, 30 м. Київ.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Роман ВАСИЛЕНКО