Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2239/25
Провадження № 2/711/1355/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді: Скляренко В.М.

при секретарі Кошубінській Л.В.

за участі:

позивача ОСОБА_1

представників позивача Алексєєва О.Є., Штепи Р.П.

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси заяву представника відповідача адвоката Юрченка Ю.І. про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду,

в с т а н о в и в:

В провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси перебуває цивільна справа №711/2239/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів у розмірі 7 500 000 грн., отриманих у позику на підставі розписки від 10.09.2019р., а також процентів за користування такими грошовими коштами за період з 10.09.2019р. по 11.09.2021р. в загальній сумі 1 325 445,19 грн., інфляційних втрат за період з 12.09.2021р. по 18.03.2025р. в загальній сумі 5 062 235,56 грн., 3% річних за період з 12.09.2021р. по 18.03.2025р. в загальній сумі 930 661,33 грн.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24.03.2025 року відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

28.03.2025р. представник відповідача Юрченко Ю.І. подав до суду заяву про залишення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів без розгляду, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 257, п. 10 ч. 3 ст. 137, п. 3 ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 187 ЦПК України. В якій, окрім того, просить винести окрему ухвалу за фактами введення суду в оману згідно п. 10 ч. 3 ст. 137, ч. 4 ст. 43, ст. 262 ЦПК України, ст. 384 КК України та ст. 214 КПК України.

В обґрунтування заяви вказує, що в провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси перебуває справа №369/2856/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів згідно договору позики від 10.09.2019р.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.03.2025 року за клопотанням сторони позивача даний позов залишений без розгляду. Зазначена ухвала не вступила в законну силу та може бути оскаржена.

В цей же день 18.03.2025р. ОСОБА_1 повторно подав до суду позовну заяву до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів. Провадження за даним позовом відкрито 24.03.2025р. (справа №711/2239/25).

Вважає, що відсутні підстави для відкриття провадження по справі №711/2239/25, в зв`язку із наявністю підстав для відмови у відкритті провадження так, як позивач не виконав вимоги п. 10. ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Тому, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, просить залишити позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів (справа №711/2239/25) без розгляду та винести окрему ухвалу за фактами введення суду в оману.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 просили залишити без розгляду позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, оскільки в провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси на розгляді перебуває справа №369/2856/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів згідно договору позики від 10.09.2019р., тобто справа між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 заперечували проти задоволення заяви про залишення позову без розгляду. При цьому, просили врахувати, що в зазначених справах підстави позову є різними, оскільки у справі №369/2856/22 предметом доказування є отримання грошових коштів ОСОБА_2 за договором позики від 10.09.2019р., а не за борговою розпискою від 10.09.2019 року, про що зазначено в ухвалі Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.01.2025р. (справа №369/2856/22). В даній же справі підставою позову є саме боргова розписка від 10.09.2019р.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, приходить до наступного висновку.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України, статтею 4 ЦПК України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Позов - це звернена через суд до відповідача матеріально-правова вимога про поновлення порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу, який здійснюється в певній, визначеній законом процесуальній формі.

Основними елементами, що визначають сутність будь-якого позову (індивідуалізуючі ознаки позову) являються предмет і підстава.

Предметом позову - є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить постановити судове рішення. Вона опосередковується спірними правовідносинами суб`єктивним правом і обов`язком відповідача.

Підставу позову складають обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки.

Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача.

Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога.

Звертаючись до суду, позивач самостійно визначає у позовній заяві, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, в тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Як вбачається із матеріалів справи №711/2239/25, позивач ОСОБА_1 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів у розмірі 7 500 000 грн., отриманих у позику на підставі розписки від 10.09.2019р., а також процентів за користування такими грошовими коштами за період з 10.09.2019р. по 11.09.2021р. в загальній сумі 1 325 445,19 грн., інфляційних втрат за період з 12.09.2021р. по 18.03.2025р. в загальній сумі 5 062 235,56 грн., 3% річних за період з 12.09.2021р. по 18.03.2025р. в загальній сумі 930 661,33 грн.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24.03.2025 року відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Разом з тим, в провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси на розгляді перебуває справа №369/2856/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів у розмірі 7 500 000 грн., отриманих у позику на підставі договору позики від 10.09.2019р., а також процентів нарахованих відповідно до умов зазначеного договору за період з 11.09.2019р. по 11.09.2021р. в загальній сумі 1 652 260,27 грн., пені за період з 12.09.2021р. по 20.02.2022р. в загальній сумі 1 482 666,16 грн., інфляційних втрат за період з 12.09.2021р. по 20.02.2022р. в загальній сумі 447 545,53 грн., 3% річних за період з 12.09.2021р. по 20.02.2022р. в загальній сумі 121 862,97 грн.

Таким чином з викладеного вбачається, що на розгляді Придніпровського районного суду м. Черкаси дійсно перебуває дві цивільні справи за позовними вимогами між тими самими сторонами, однак підстави набуття грошових коштів у позику є різними. В одному випадку це договір позики від 10.09.2019р., а в іншому розписка від 10.09.2019р. Окрім того, і позовні вимоги не є тотожними. В одному випадку, позивач просить стягнути з відповідача проценти, нараховані відповідно до умов договору позики від 10.09.2019р. за договірною процентною ставкою 11% річних, в загальній сумі 1 652 260,27 грн., а в іншому просить стягнути проценти, нарахованих за обліковою ставкою НБУ в загальній сумі 1 325 445,19 грн. Інфляційні втрати та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання нараховані позивачем за прострочення різних зобов`язань. Окрім того, один позов містить вимогу про стягнення пені, інший такої позовної вимоги не містить.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, про відсутність підстав для залишення без розгляду позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів в розмірі 7 500 000 грн., отриманих у позику на підставі боргової розписки від 10.09.2019р., процентів за користування такими грошовими коштами за період з 10.09.2019р. по 11.09.2021р. в загальній сумі 1 325 445,19 грн., інфляційних втрат за період з 12.09.2021р. по 18.03.2025р. в загальній сумі 5 062 235,56 грн., 3% річних за період з 12.09.2021р. по 18.03.2025р. в загальній сумі 930 661,33 грн.

Стосовно доводів представника відповідача про необхідність постановлення окремої ухвали, то суд зауважує, що передбачене ст. 262 ЦПК України право суду на постановлення окремої ухвали є виключною дискрецією суду. Натомість в контексті обставин, наведених представником відвідача, судом не встановлено обставин, які обумовлюють необхідність постановлення окремої ухвали у відповідності до ст. 262 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 257, 262 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні заяви представника відповідача адвоката Юрченка Ю.І. про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 20 червня 2025 року.

Головуючий: В.М. Скляренко