Єдиний унікальний номер № 333/2050/20
Провадження № 6/333/150/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2025 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Піха Ю.Р., за участю секретаря судового засідання Гудіна І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Запоріжжі, заяву представника ОСОБА_1 адвоката Джанелідзе Олени Анатоліївни, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Вільнянский відділ Державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

30 квітня 2020 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя видано судовий наказ за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) боржника платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 24.04.2020.

До суду надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Джанелідзе Олени Анатоліївни про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заяви зазначає, що боржник ОСОБА_1 не отримував копію судового наказу в порядку статті 169 Цивільного процесуального кодексу України. Боржник весь цей час був необізнаним про наявність судового наказу про стягнення з нього аліментів на користь колишньої дружини на утримання своїх неповнолітніх дітей, а також про відкриття щодо нього виконавчого провадження про стягнення аліментів у Вільнянському відділі Державної виконавчої служби у Запорізькому районі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). ОСОБА_1 вперше дізнався про наявність судового наказу про стягнення з нього аліментів і про відкрите виконавче провадження з цього питання, коли державний виконавець надіслав йому засобами зв`язку (через вайбер) вимогу про сплату заборгованості по аліментам, яка ще станом на 01.02.2022 рік дорівнювала суму в розмірі 117 990,02 грн. Тому вважає, що судовий наказ від 30 квітня 2020 року у справі №333/2050/20 не був у встановленому законом порядку виданий/направлений боржнику, та до цього часу вказаний судовий наказ не набрав законної сили, і тому у даному випадку є підстави для визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню відповідно до пункту 1 статті 173, статті 432 Цивільного процесуального кодексу України.

В судовому засіданні представник заявника адвокат Джанелідзе О.А. заяву підтримала з підстав викладених в ній, просила її задовольнити.

Вислухавши представника заявника, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч. 4 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано якщо, заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ЦПК України, суд може винести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково, у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

З матеріалів заяви про видачу судового наказу вбачається, що судовий наказ було видано не помилково, а за заявою заявника про стягнення аліментів та на законних підставах, на сьогоднішній день боржником не надано суду доказів того, що його добровільно виконано, примирення між сторонами не відбулося, у зв`язку з чим, обов`язок боржника виконати судовий наказ не припинився.

Разом з цим, зазначені представником заявника обставини на підтвердження необхідності визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню не є обгрунтованими та такими, що можуть бути підставою для задоволення заяви.

За загальним правилом ч.1 ст.170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 7ст. 170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першоїстатті 161 цього Кодексу (стягнення аліментів на утримання дитини), боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Окрім того, відповідно до ч. 8 ст. 170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3розділу V цього Кодексу.

Суд роз`яснює право заявника на звернення з позовом про зменшення розміру аліментів або з заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами.

Також, законодавцем визначено підстави припинення обов`язку зі сплати аліментів на підставі судового рішення.

Так, статтею 273 Сімейного кодексу України визначено, що якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.

Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Аналіз вказаної норми закону свідчить, що у зв`язку зі зміною обставин, які мають істотне значення, платник аліментів у порядку визначеному законом, зокрема шляхом звернення до суду з відповідним позовом, має право на звільнення його від обов`язку щодо сплати аліментів.

Тобто, зміна та виникнення обставин, які мають істотне значення, можуть слугувати підставою для звернення до суду з позовом про звільнення від сплати аліментів.

Між тим з таким позовом боржник ОСОБА_1 не звертався, а подав заяву про визнання судового наказу про стягнення аліментів таким, що не підлягає виконанню.

Враховуючи наведені норми законодавства, заява про визнання судового наказу про стягнення аліментів таким, що не підлягає виконанню підлягає залишенню без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.2, 13, 76-81, 160, 161, 170, 173, 258-261,432 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Джанелідзе Олени Анатоліївни, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Вільнянский відділ Державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Комунарського районного

суду м. Запоріжжя Ю.Р. Піх