ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

20 червня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 751/6414/21

Головуючий у першій інстанції Овсієнко Ю. К.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/773/25

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді: Скрипки А.А.

суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.

сторони:

позивач: Акціонерне товариство Облтеплокомуненерго

відповідач: ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова у складі судді Овсієнка Ю.К. від 31 січня 2025 року, місце ухвалення рішення м. Чернігів, у справі за позовом Акціонерного товариства Облтеплокомуненерго до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, 3% річних та втрат від інфляційних процесів,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 року Акціонерне товариство Облтеплокомуненерго звернулося до суду з даним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, 3% річних та втрат від інфляційних процесів, в якому позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача: заборгованість за послуги з централізованого опалення у сумі 24 448 грн. 30 коп. за період з 01.09.2013 року по 30.06.2021 року, 3% річних у сумі 500 грн. 35 коп., втрати від інфляційних процесів у сумі 671 грн. 06 грн. Позивач також ставив питання про стягнення із відповідача на свою користь 2 270 грн. сплаченого судового збору.

В обґрунтування вимог заявленого позову Акціонерне товариство Облтеплокомуненерго зазначало, що позивач є виконавцем послуг з централізованого опалення, в тому числі, і за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач вказував, що відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення, згідно із договором, що оформлюється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №630, на підставі ч.7 статті 26 Закону України Про житлово-комунальні послуги такий договір є договором приєднання. Враховуючи, що відповідач не подав письмових заперечень проти приєднання до публічного договору, фактично спожив теплову енергію через мережі AT OTKE у період з 01.09.2013 року по 30.06.2021 року, частково здійснював оплату за спожиту теплову енергію, отримував субсидію, яка також спрямована на оплату за послуги з централізованого опалення, то вважається, що він прийняв пропозицію укласти договір на запропонованих AT OTKE умовах. За доводами позивача, оскільки відповідач споживав надані позивачем послуги, не відмовився від них у законному порядку, то згідно статей: 205, 901-903 ЦК України, договір про надання послуг з централізованого опалення та ГВП між сторонами фактично відбувся (конклюдентний договір). За даних обставин, позивач стверджує, що договір приєднання про надання послуг з централізованого опалення та ГВП є укладеним із відповідачем.

Позивач вказує, що у порушення вимог чинного законодавства, відповідач не здійснював оплату за надані послуги у повному обсязі, що порушує право позивача на одержання плати за надані послуги у встановлений законодавством строк, в результаті чого виникла заборгованість за послуги з централізованого теплопостачання в сумі 24 448 грн. 30 коп., за період з 01.09.2013 року по 30.06.2021 року. За доводами позивача, внаслідок несплати відповідачем коштів за надані послуги, ОСОБА_1 зобов`язаний сплатити 3% річних у сумі 500 грн. 35 коп. та інфляційні втрати у сумі 671 грн. 06 коп.

Рішенням Новозаводського районного суду м.Чернігова від 31.01.2025 року позовні вимоги Акціонерного товариства Облтеплокомуненерго до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Облтеплокомуненерго заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 02.09.2018 року до 30.06.2021 року в сумі 17 437 (сімнадцять тисяч чотириста тридцять сім) грн. 96 коп.; 3% річних за період з 02.09.2018 року до 20.02.2020 року в сумі 422 (чотириста двадцять дві) грн. 11 коп. та втрати від інфляційних процесів за період 02.09.2018 року по 31.05.2019 року в сумі 671 (шістсот сімдесят одна) грн. 06 коп. У задоволенні решти вимог - відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Облтеплокомуненерго 1 641 грн. 93 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 31.01.2025 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що висновки, яких дійшов суд першої інстанції, не відповідають обставинам справи, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції від 31.01.2025 року підлягає скасуванню. Апелянт ОСОБА_1 вважає, що розгляд справи судом першої інстанції у спрощеному провадженні порушив його право на справедливий суд. Доводи апеляційної скарги вказують, що судом першої інстанції було порушено строки розгляду справи, оскільки розгляд справи мав закінчитися 17.02.2022 року, а фактично рішення у справі було ухвалено судом першої інстанції 31.01.2025 року. Апелянт ОСОБА_1 зазначає, що між ним та Акціонерним товариством Облтеплокомуненерго не існує жодних законних договірних відносин, і тому у нього відсутні зобов`язання перед позивачем. За доводами апелянта, договір приєднання, на який посилається позивач, це акцесорний договір, який не має сили без основного договору, і без якого самостійно діяти не може. Апелянт вказує, послуги позивачем мають надаватися виключно на договірних засадах, а договірні відносини між ним та позивачем відсутні, і укладення договору є обов`язком надавача послуг.

Згідно приписів ч.1 статті 369 ЦПК України, апеляційний суд розглядає справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 31.01.2025 року у справі за позовом Акціонерного товариства Облтеплокомуненерго до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, 3% річних та втрат від інфляційних процесів, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч.13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с.97,98,101), сторони даного спору належним чином повідомлені про наявність ухвал апеляційного суду про відкриття апеляційного провадження у справі та про призначення справи до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення (виклику) учасників справи.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що місце проживання відповідача ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 з 14.02.1985 року (а.с.17). Відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, які надає АТ Облтеплокомуненерго.

Відповідно до довідки АТ Облтеплокомуненерго від 26.03.2019 року №652, за послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води для населення, на підставі відповідних Постанов НКРЕКП встановлено тарифи для населення по АТ Облтеплокомуненерго (а.с.11).

01.10.2019 року Новозаводським районним судом м. Чернігова було видано судовий наказ у справі №751/6697/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ Облтеплокомуненерго заборгованості за послуги з теплопостачання та централізованого постачання гарячої води в розмірі 11 163 грн. 99 коп. за період з 01.10.2016 року по 30.06.2019 року, 669 грн. 08 коп. втрат від інфляційних процесів, 212 грн. 81 коп. - 3% річних.

Ухвалою Новозаводського районного суду м.Чернігова від 29.10.2019 року, справа №751/6697/19, провадження №2-c/751/44/19, за заявою ОСОБА_1 було скасовано вказаний судовий наказ від 01.10.2019 року, виданий Новозаводським районним судом м.Чернігова у справі №751/6697/19 (а.с.10).

Як вбачається із розрахунку заборгованості за надані позивачем послуги з централізованого опалення по особовому рахунку № НОМЕР_1 абонента ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , загальна сума боргу за період з 01.09.2013 року по 30.06.2021 року, становить 24 448 грн. 30 коп. (а.с.6-7).

Згідно розрахунків позивача, на суму простроченої заборгованості за надані послуги із централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_1 , нараховано 3% річних за період з 21.08.2017 року по 20.02.2020 року, у розмірі 500 грн. 35 коп. (а.с.8) та інфляційні втрати за період з 01.09.2018 року по 31.05.2019 року, у розмірі 671 грн. 06 коп. (а.с.9).

Ухвалою Новозаводського районного суду м.Чернігова від 17.01.2022 року було відмовлено у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про розгляд даної справи у порядку загального позовного провадження, із наведенням судом відповідних мотивів даної відмови (а.с.31).

Як вбачається із оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 31.01.2025 року, частково задовольняючи позовні вимоги АТ Облтеплокомуненерго, суд першої інстанції, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, дійшов висновку, що договір приєднання про надання позивачем послуг з централізованого опалення та ГВП є укладеним із відповідачем ОСОБА_1 , оскільки відповідач не подав письмових заперечень проти приєднання до публічного договору, фактично спожив теплову енергію через мережі AT ОТКЕ у спірний хронологічний період, не відмовився від отримання послуг у законному порядку, частково здійснив оплату за спожиту теплову енергію, отримував субсидію, яка також спрямована на оплату за послуги з централізованого опалення, і за даних обставин, відповідач прийняв пропозицію укласти договір на запропонованих AT ОТКЕ умовах. На підставі наведеного, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог, погодився із наданими позивачем розрахунками заборгованості відповідача за послуги з централізованого опалення, 3% річних та втрат від інфляційних процесів, правильність яких відповідачем належним чином не спростовано. Разом з тим, судом першої інстанції прийнято до уваги подану відповідачем ОСОБА_1 заяву про застосування строків позовної давності, при цьому, суд першої інстанції вважав за необхідне застосувати строк позовної давності у даній справі, та відмовити у задоволенні позову, в частині стягнення заборгованості до початку перебігу трирічного строку позовної давності, тобто, до 02.09.2018 року, враховуючи, що позивач звернувся до суду із даним позовом 02.09.2021 року. За даних обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за надані послуги з централізованого опалення за період з 02.09.2018 року до 30.06.2021 року (в межах заявлених вимог) в сумі 17 437 грн. 96 коп., 3% річних за період з 02.09.2018 року по 20.02.2020 року (в межах заявлених вимог) в сумі 422 грн. 11 коп., втрати від інфляційних процесів за період з 02.09.2018 року по 31.05.2019 року (в межах заявлених вимог) в сумі 671 грн. 06 коп., розмір яких за вказані періоди підтверджено відповідними розрахунками боргу, наданими позивачем.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 відносно того, що висновки, яких дійшов суд першої інстанції, не відповідають обставинам справи, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції від 31.01.2025 року підлягає скасуванню, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 31.01.2025 року, оскільки вказані доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи.

В доводах апеляційної скарги апелянт ОСОБА_1 зазначає, що між ним та Акціонерним товариством Облтеплокомуненерго не існує жодних законних договірних відносин, і тому у нього відсутні зобов`язання перед позивачем. За доводами апелянта, договір приєднання, на який посилається позивач, це акцесорний договір, який не має сили без основного договору, і без якого самостійно діяти не може. Апелянт вказує, послуги позивачем мають надаватися виключно на договірних засадах, а договірні відносини між ним та позивачем відсутні, і укладення договору є обов`язком надавача послуг.

З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до приписів ч.1 статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2 статті 11 ЦК України).

Зобов`язальні відносини між сторонами врегульовані законодавством у сфері надання і споживання послуг з опалення, а саме, Законом України Про житлово-комунальні послуги, чинними на час дії спірних правовідносин Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630.

Відповідач був споживачем послуг з централізованого опалення згідно із договором, який оформлюється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року, чинною на час дії спірних правовідносин.

За змістом частини першої статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно із ч.1 статті 641 ЦК України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису.

Відповідно до приписів ч.1, ч.2 статті 642 ЦК України, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Отже, за змістом вказаних правових норм, відповідь особи про прийняття пропозиції укласти договір - акцепт повинна бути повною і беззастережною. У такому випадку особа, яка зробила пропозицію укласти договір (оферту), у разі беззастережного акцепту цієї пропозиції його адресатом, автоматично стає стороною в договірному зобов`язанні.

За загальним правилом, мовчання не є акцептом, якщо інше не випливає із закону, звичаю ділового обороту або із колишніх ділових відносин сторін. Мовчання можна вважати акцептом лише тоді, коли це прямо передбачено договором або законом.

Зокрема, згідно зі статтею 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Пунктом 8 чинних на час дії спірних правовідносин Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, передбачено, що послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Як зазначено у пункті 18 чинних на час дії спірних правовідносин Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.

За змістом приписів ч.2 статті 12 Закону України Про житлово-комунальні послуги, договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).

Положеннями ч.1 статті 13 Закону України Про житлово-комунальні послуги регламентовано, що договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку.

Відповідно до ч.3 статті 13 Закону України Про житлово-комунальні послуги, договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.

Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги.

Оскільки в ході судового розгляду даної справи встановлено, що відповідач ОСОБА_1 не подавав письмових заперечень проти приєднання до публічного договору, фактично споживав теплову енергію через мережі AT ОТКЕ у спірний хронологічний період, не відмовився від надання позивачем послуг у встановленому Законом порядку, частково здійснював оплату за спожиту теплову енергію, отримував субсидію, яка також спрямована на оплату за послуги з централізованого опалення, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку відносно того, що відповідно до положень статей: 205, 901-903 ЦК України, договір про надання послуг з централізованого опалення та ГВП між сторонами фактично відбувся (конклюдентний договір). А отже, договір приєднання про надання позивачем послуг з централізованого опалення та ГВП, є укладеним із відповідачем.

Відповідно до ч.1 статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно положень ч.1 статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції відносно того, що відповідач ОСОБА_1 , як споживач послуг, зобов`язаний провести оплату наданих позивачем послуг, оскільки він фактично користувався ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Зазначена практика правозастосування правових норм у сфері оплати житлово-комунальних послуг є сталою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 року у справі №712/8916/17, постанови Верховного Суду від 15.03.2018 року у справі №401/710/15-ц, від 18.09.2019 року у справі №369/3682/16-ц, від 07.02.2024 року у справі №372/2236/21, від 20.11.2024 року у справі №463/6799/18).

При розгляді даного спору по суті судом першої інстанції обгрунтовано було прийнято до уваги подану відповідачем ОСОБА_1 заяву про застосування строків позовної давності, при цьому, суд першої інстанції вважав за необхідне застосувати строк позовної давності у даній справі, та відмовити у задоволенні вимог позову, в частині стягнення заборгованості до початку перебігу трирічного строку позовної давності, тобто, до 02.09.2018 року, враховуючи, що позивач звернувся до суду із даним позовом 02.09.2021 року. За даних обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за надані послуги з централізованого опалення за період з 02.09.2018 року до 30.06.2021 року (в межах заявлених вимог) в сумі 17 437 грн. 96 коп., 3% річних за період з 02.09.2018 року по 20.02.2020 року (в межах заявлених вимог) в сумі 422 грн. 11 коп., втрати від інфляційних процесів за період з 02.09.2018 року по 31.05.2019 року (в межах заявлених вимог) в сумі 671 грн. 06 коп., розмір яких за вказані хронологічні періоди підтверджено відповідними розрахунками боргу, наданими позивачем. При цьому, судом першої інстанції зазначено, що відповідачем вказані розрахунки не спростовано належними та допустимими доказами.

Доводи апеляційної скарги вказують, що судом першої інстанції було порушено строки розгляду справи, оскільки розгляд справи мав закінчитися 17.02.2022 року, а фактично рішення у справі було ухвалено судом першої інстанції 31.01.2025 року.

З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що вказані доводи апеляційної скарги, у розумінні приписів статті 376 ЦПК України, якою регламентовано підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 31.01.2025 року, та відповідно, для ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні вимог заявленого Акціонерним товариством Облтеплокомуненерго позову.

Враховуючи наведене вище, доводи апеляційної скарги не містять в собі підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 31.01.2025 року, ухваленого на підставі норм права, які регламентують спірні правовідносини та на основі з`ясованих обставин, на які сторони спору посилалися у наданих суду письмових поясненнях, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом.

За даних обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 31 січня 2025 року, підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями: 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 31 січня 2025 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених п.2 ч.3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Дата складення повної постанови - 20.06.2025 року.

Головуючий: Судді: