Справа № 573/516/25
Номер провадження 2/573/194/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

23 червня 2025 року Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді Терещенко О.І.

з участю секретаря судового засідання Федорченко Г.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопіллі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: військова частина НОМЕР_1 про стягнення коштів,

УСТАНОВИВ:

17 березня 2025 року через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів. Позов умотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 загинув її чоловік ОСОБА_3 , який був сином відповідачки. 06 листопада 2023 року наказом командира ВЧ НОМЕР_2 його виключено з списків особового складу військової частини у зв`язку зі смертю та нараховано відповідні грошові забезпечення у загальній сумі 176932,75 грн, з яких утримано податкові платежі та 30 вересня 2023 року відповідачці перераховано 163987,75 грн, а доньці покійного чоловіка ОСОБА_1 - 11887,12 грн допомоги на поховання. Вказує, що у зв`язку із загибеллю чоловіка вона має право на вказаного вище грошового забезпечення. Посилаючись на викладені вище обставини, позивачка просить стягнути з відповідачки кошти в сумі 81993,87 грн, а також понесені нею судові витрати.

Ухвалою від 24 березня 2025 року відкрито загальне позовне провадження та справа призначена до підготовчого засідання. Як третю особу залучено військову частину НОМЕР_1 (а. с. 21).

08 квітня 2025 року до суду надійшов відзив представника відповідачки ОСОБА_2 - адвоката Ухваткіної О.О., яка просила відмовити у задоволенні позову, оскільки позивачка не є членом сім`ї загиблого, бо протягом тривалого часу з ним не проживала та не перебувала у фактичних шлюбних відносинах, спільне господарство не вела, спільного побуту з ним не було. ОСОБА_3 проживав разом із матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , де був зареєстрований. Разом вони вели спільне господарство, мали спільні витрати. Він мав намір розлучитися з позивачкою, але вона своєї згоди не надала. У похованні чоловіка позивачка також не приймала участі (а. с. 34-41).

Ухвалою суду від 15 квітня 2025 року задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Ухваткіної О.О. про витребування доказів у ПрАТ «ВФ Україна» та у ПрАТ «Київстар» (а. с. 91).

06 травня 2025 року надійшла відповідь із ПрАТ «Київстар» (а. с. 102).

09 травня 2025 року надійшла відповідь із ПрАТ «ВФ Україна» (а. с. 103, 104).

Увалою суду від 15 травня 2025 року за клопотанням представника позивачки витребувано у ОСОБА_1 докази (а. с. 114).

20 травня 2025 року до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - адвоката Чередниченка Ю.В. про відсутність доказів, що витребувані у ОСОБА_1 (а. с. 117).

Ухвалою суду від 09 червня 2025 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду, викликано свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_1 (а. с. 106).

11 червня 2025 року надійшли пояснення третьої особи - військової частини НОМЕР_1 (а. с. 140-141).

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не прибула, її інтереси представляв адвокат Чередниченко Ю.В., який позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання також не прибула, її інтереси представляла адвокат Ухваткіна О.О., яка позов не визнала з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Представник військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився. 11 червня 2025 року через систему «Електронний суд» направив клопотання про розгляд справи без його участі. При вирішення спору покладається на розсуд суду (а. с. 137, 138).

Заслухавши представників сторін, свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , дослідивши матеріали цивільної справи, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи таке.

Судом встановлено, що 06 квітня 2007 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 уклали шлюб у виконавчому комітеті Веселівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області (а. с. 9).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Причиною смерті останнього є вибухова травма внаслідок військових дій (а. с. 8 зв.).

Згідно із наказом командира військової частини НОМЕР_1 №325 від 06 листопада 2023 року ОСОБА_3 виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_3 23 вересня 2023 року у зв`язку зі смертю. Грошове забезпечення при виключенні зі списків особового складу частини ОСОБА_3 нараховано на загальну суму 176932,75 грн, а саме: грошове забезпечення за вересень 2023 року - 21329,25 грн, одноразова грошова на оздоровлення за 2023 рік - 21329,25 грн, грошова матеріальна допомога за 2023 рік - 21329,25 грн, додаткова винагорода з 01 вересня 2023 року по 30 вересня 2023 року - 100000,00 грн, одноразова грошова допомога в проведенні поховання 12945,00 грн. Зазначене грошове забезпечення, після відрахування військового збору, ПДФО, ІНФОРМАЦІЯ_2 військовою частиною НОМЕР_1 на картковий рахунок ОСОБА_2 перераховано кошти в сумі 163987,75 грн, а допомогу на поховання в сумі 11887,12 грн перераховано доньці ОСОБА_1 (а. с. 11 зв.).

29 лютого 2024 року позивачка зверталася до військової частини НОМЕР_1 з приводу отримання виплат всіх належних коштів її чоловіку ОСОБА_3 , який загинув під час захисту Вітчизни ІНФОРМАЦІЯ_1 , на що 03 грудня 2024 року їй була надана відповідь, що ці кошти вже отримали ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а. с. 9 зв., 11 зв.).

Відповідно до статті 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Згідно із частиною 1 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

Частина 2 цієї ж статті визначає, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з матеріалами справи грошове забезпечення при виключенні зі списків особового складу частини ОСОБА_3 нараховано на загальну суму 176932,75 грн, а саме: грошове забезпечення за вересень 2023 року - 21329,25 грн, одноразова грошова на оздоровлення за 2023 рік - 21329,25 грн, грошова матеріальна допомога за 2023 рік - 21329,25 грн, додаткова винагорода з 01 по 30 вересня 2023 року - 100000,00 грн, одноразова грошова допомога в проведенні поховання - 12945,00 грн.

Вказане грошове забезпечення це і є заробітна плата, яка виплачується державою, в особі Міністерства Оборони України, військовослужбовцям. Крім того, відповідно до матеріалів справи військової частиною було нараховано та виплачено допомогу на поховання, яку оподатковано та яка не може бути включена до спадкової маси.

Згідно із частиною 4 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Розділ XXX Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України 07 червня 2018 року №260 (далі - Порядок №260) регулює виплату грошового забезпечення в разі захоплення в полон чи заручниками, смерті (загибелі) військовослужбовців або якщо вони визнані безвісно відсутніми чи оголошені померлими.

Згідно із пункту 1 розділу XXX Порядку №260 у разі смерті (загибелі) військовослужбовця належне, але не отримане ним до дня смерті (загибелі) грошове забезпечення (у тому числі за весь місяць, у якому військовослужбовець помер (загинув)) виплачується військовою частиною, в якій перебував на грошовому забезпеченні військовослужбовець, дружині (чоловіку), а в разі якщо її (його) немає, - повнолітнім дітям, які проживали разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі та не мають дітей. У разі відсутності зазначених осіб належні суми грошового забезпечення виплачуються іншим спадкоємцям відповідно до чинного законодавства України.

Пунктом 2 розділу XXX Порядку №260 визначено, що грошове забезпечення, у тому числі одноразові додаткові види грошового забезпечення, право на які у військовослужбовця виникло включно до дня його загибелі (смерті) або до дня визнання його судом безвісно відсутнім, оголошення померлим, виплачується зазначеним в пункті 1 цього розділу членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - спадкоємцям за їх зверненням на підставі наказу командира військової частини про виплату.

Також у вказаному пункту зазначено, що компенсація за невикористані дні відпусток членам сімей військовослужбовців, у разі їх загибелі (смерті), виплачується відповідно до Порядку виплати грошової компенсації за невикористані дні відпусток членам сімей військовослужбовців та поліцейських у разі їх загибелі (смерті), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2024 року № 37 (далі - Порядок №37).

Пунктом 2 Порядку №37 визначено, що у разі загибелі (смерті) військовослужбовців грошова компенсація за всі невикористані ними за час проходження військової служби дні щорічних основної та додаткової відпусток, а також додаткової відпустки військовослужбовцям, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи A I групи, та додаткової відпустки, передбаченої статтею 16-2 Закону України «Про відпустки», виплачується членам сімей загиблих (померлих) військовослужбовців, зазначеним в абзаці четвертому пункту 6 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а у разі їх відсутності - входить до складу спадщини.

Згідно із абзацом 4 частини 6 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції на час виникнення спірних правовідносин грошове забезпечення виплачується таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Виплата грошового забезпечення цим членам сімей здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців або їх звільнення, або визнання їх у встановленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 30 вересня 2024 року у справі №560/16370/23 (пункт 51), пунктом 1 розділу ХХХ Порядку № 260 встановлено чіткий перелік осіб, яким виплачується грошове забезпечення військовослужбовця, а саме його дружині (чоловіку). У разі якщо її (його) немає, то вказано перелік осіб, які мають право на таку виплату, та черговість. Словосполучення «а також» стосується інших членів сім`ї та осіб, які перебувають на його утриманні, тобто у разі відсутності дружини (чоловіка) військовослужбовця, а не разом з нею (ним).

Отже, аналізуючи зазначені вище закони та нормативні документи, які діяли на час виникнення спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що в першу чергу грошове забезпечення військовослужбовців у випадку їх загибелі виплачується дружині (чоловікові), а вже в разі їх відсутності - батькам. При цьому закон не обумовлює здійснення цієї виплати дружині (чоловікові) лише у тому випадку, якщо вона (він) доведе факт спільного проживання із загиблим.

Позиція сторони відповідачки щодо невизнання позову зводилася до того, що позивачка не проживала однієї сім`єю із загиблим ОСОБА_3 тривалий час, не підтримувала з ним подружніх стосунків, не вела спільного господарства, а тому вона не має права на будь-які виплати, що пов`язані із загибеллю ОСОБА_3 . На підтвердження своєї позиції відповідачка просила допитати свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Судом вказані свідки були допитані. Вони пояснили, що ОСОБА_3 з 2018 року проживав разом із матір`ю в м. Ворожба Сумької області, із дружиною ОСОБА_1 не підтримував відносин, не вів з нею спільного господарства. Участь у похованні чоловіка позивачка не приймала.

Також представник відповідачки надала суду сповіщення №14041 від 23 бересня 2023 року та №8 від 23 вересня 2023 року, адресовані ОСОБА_2 , про загибель її сина ОСОБА_3 ; довідки Межівської селищної ради від 29 вересня 2023 року та Ворожбянської міської ради від 06 листопада 2023 року про те, що ОСОБА_3 до дня смерті був зареєтрований та проживав разом із матір`ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 ; відповідь Міністерства оборони України від 21 листопада 2024 року на звернення Ухваткіної О.О. щодо неможливості призупинити процес призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги; ухвалу Межівського районного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2024 року про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту окремого проживання чоловіка та дружини у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин (а. с. а. с. 45, 46, 47, 50, 51-52).

Але відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд зазначає, що позивачка не зверталася із позовною вимогою про встановлення факту фактичного проживання із загиблим чоловіком, відповідачка зустрічного позову про встановлення факту окремого проживання позивачки із її загиблим сином не подавала, а тому докази, що подані відповідачкою з метою встановлення судом факту окремого проживання ОСОБА_1 із загиблим чоловіком саме у цій справі, суд не аналізує та до уваги не приймає.

Отже, судом установлено, що військовою частиною НОМЕР_1 було нараховано грошове забезпечення ОСОБА_3 у сумі 163987,75 грн та виплачене його матері ОСОБА_2 , а допомога на поховання доньці у сумі - 12945 грн.

З огляду на викладене, діючи в межах позовних вимог, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та необхідність стягнення з відповідачки коштів у розмірі 81993,87 грн.

Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені нею і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 968,96 грн.

Керуючись статтями 258, 259, 264, 265, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстроції: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 ), третя особа: військова частина НОМЕР_1 (юридична адреса: АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) про стягнення коштів задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 коштів у розмірі 81993 (вісімдесят одну тисячу дев`ятсот дев`яносто три) гривні 87 копійок та 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок судових витрат.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ЦПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст складений 24 червня 2025 року.

Суддя