СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/11658/25

пр. № 2/759/5477/25

15 вересня 2025 рокусуддя Святошинського районного суду м. Києва Шум Л.М. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства "Банк Форвард", треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравець Олена Олександрівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що непідлягає виконанню, суд -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2025 рокупозивачка звернулася з позовом до суду про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

У позовній заяві зазначає, що 16.03.2018 року між позивачкою та ПАТ «БАНК ФОРВАРД» було укладено договір позики (кредиту) № 200132612.

Отримані в позику кошти, позивачкою було частково повернуто у відповідності до графіку погашення заборгованості, однак частину боргу вона не змогла ліквідувати у зв`язку з фінансовими проблемами.

Протягом тривалого часу жодних звернень від кредитора їй не надходило, однак нещодавно усі наявні в позивачки карткові рахунки було заблоковано, з них почали списувати кошти.

Для з`ясування підстав блокування рахунків та стягнення з позивачки в примусовому порядку коштів, вона звернулась за правовою допомогою до адвоката Симоненка Т.В.

30.04.2025 року у відповідь на адвокатський запит її представника, приватним виконавцем Павелків Тетяною Леонідівною, було надано відповідь на запит до якої додано постанову про відкриття виконавчого провадження ВП 62293377 з кодом доступу до його матеріалів та супровідним листом, копію оферти на укладання кредиту, копію паспорту споживчого кредиту, копію виконавчого напису нотаріуса № 1437 від 27.02.2020 року.

Підставою для примусового стягнення з позивачки заборгованості в рамках згаданого вище виконавчого провадження став виконавчий напис нотаріуса № 1437 від 27.02.2020 року, винесений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець Оленою Олександрівною.

Позивачка категорично заперечує проти наявності у неї заборгованості в сумі: 25 986, 56 грн. Позивачка зазначає, що виконавчий напис № 1437 від 27.02.2020 року було вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, тому вона змушена звернутися до суду з метою захисту власних прав та законних інтересів.

Враховуючи вищевикладене, просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 27.02.2020року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець О.О. і зареєстрований в реєстрі за №1437 про стягнення на користь ПАТ "Банк Форвард" заборгованості з неї за кредитним договором №200132612 від 16.03.2018 в розмірі 225986,56 грн. Стягнути з відповідача судові витрати.

03.06.2025 року ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження .

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Положеннями ст. 174 ЦПК України, визначено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Відповідно до ст. ст. 174, 178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України.

Враховується судом і рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 року №17-рп/2011 згідно яких у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві) яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином.

Враховуючи наведене, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні правовідносини.

Судом встановлено, що 16.03.2018 року між позивачкою та ПАТ «БАНК ФОРВАРД» було укладено договір позики (кредиту) № 200132612.

Судом встановлено, що 30.04.2025 року у відповідь на адвокатський запит представника позивачки, приватним виконавцем Павелків Тетяною Леонідівною, було надано відповідь на запит до якої додано постанову про відкриття виконавчого провадження ВП 62293377 з кодом доступу до його матеріалів та супровідним листом, копію оферти на укладання кредиту, копію паспорту споживчого кредиту, копію виконавчого напису нотаріуса № 1437 від 27.02.2020 року.

Судом встановлено, що підставою для примусового стягнення з позивачки заборгованості в рамках згаданого вище виконавчого провадження став виконавчий напис нотаріуса № 1437 від 27.02.2020 року, винесений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець Оленою Олександрівною.

Згідно із статтею 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється Законом України «Про нотаріат», Законом України «Про іпотеку», Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, Інструкцією «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року №20/5, а також Правилами ведення нотаріального діловодства, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 31 грудня 2008 року № 2368/5.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року (далі - Перелік документів).

Згідно з пунктом 2 Переліку документів для одержання виконавчого напису додаються оригінал кредитного договору та засвідчена виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Відповідно до пункту 3.1. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства Юстиції України №296/5 22 лютого 2012 року, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Аналогічні правові висновки містяться в постанові Верховного Суду від 18 вересня 2019 року (справа №161/6092/18-ц).

Крім того, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Таким чином, встановлено, що під час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом не було дотримано вимоги статті 88 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки належних документів, які б підтверджували безспірність заборгованості нотаріусу надано не було.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позивачем відповідно до ст. 81 ЦПК України доведено ті обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 77, 78, 81, 259, 261, 265, 273, 274-279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства "Банк Форвард", треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравець Олена Олександрівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що непідлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 27.02.2020року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець Оленою Олександрівною і зареєстрований в реєстрі за №1437 про стягнення на користь ПАТ "Банк Форвард" заборгованості з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 за кредитним договором №200132612 від 16.03.2018 в розмірі 225986,56 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Банк Форвард", () на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте Святошинським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Можливість отримати інформацію щодо справи, що розглядається, учасники справи мають на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://sv.ki.court.gov.ua.

Суддя: Л.М. Шум