ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 679/355/25

Провадження № 22-ц/820/1091/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Янчук Т.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом керівника Шепетівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Нетішинської міської ради Шепетівського району Хмельницької області, Національної служби здоров`я України, третя особа Комунальне некомерційне підприємство Нетішинської міської ради «Спеціалізована медико-санітарна частина м. Нетішин», до ОСОБА_1 про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину за апеляційною скаргою керівника Шепетівської окружної прокуратури на ухвалу Нетішинського міського суду Хмельницької області від 24 березня 2025 року про повернення заяви позивачеві,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2025 року керівник Шепетівської окружної прокуратури (далі Прокурор) звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Нетішинської міської ради Шепетівського району Хмельницької області (далі Рада), Національної служби охорони здоров`я України, третя особа Комунальне некомерційне підприємство Нетішинської міської ради «Спеціалізована медико-санітарна частина» (далі Лікарня), до ОСОБА_1 про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину.

Прокурор зазначив, що 31 грудня 2023 року ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ГАЗ-2410» реєстраційний номер НОМЕР_1 неподалік будинку №22, по вулиці Снігурі, в місті Нетішині, Шепетівського району, Хмельницької області, порушив вимоги пунктів 1.5, 2.3 (б), 12.1 Правил дорожнього руху, виїхав на тротуар і вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_2 . У результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості та перебувала у Лікарні на стаціонарному лікуванні з 31 грудня 2023 року до 31 січня 2024 року. Вартість лікування склала 16 619 грн 31 коп., із яких: 13 438 грн 62 коп. витрати Державного бюджету України, 3 180 грн 69 коп. витрати міського бюджету. Постановою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 18 березня 2024 року звільнено ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за частиною першою статті 286 Кримінального кодексу України у зв`язку з його примиренням з потерпілою та закрито кримінальне провадження. Відтак ОСОБА_1 зобов`язаний відшкодувати закладу охорони здоров`я витрати на лікування потерпілої ОСОБА_2 від злочину.

За таких обставин Прокурор просив суд стягнути з ОСОБА_1 витрати на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_2 у розмірі 13 438 грн 62 коп. в дохід державного бюджету та у розмірі 3 180 грн 69 коп. в дохід місцевого бюджету.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 24 березня 2025 року позовну заяву Прокурора повернуто особі, яка її подала.

Роз`яснено право на повторне звернення з відповідною позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Суд керувався тим, що до позовної заяви не додано документи, які підтверджують повноваження Олійника Р. як керівника Шепетівської окружної прокуратури, в тому числі на представництво в судах, подання позовної заяви та її підписання. У справі відсутні докази того, що Олійник Р. обіймає зазначену посаду, а також докази, які дозволяють встановити обсяг повноважень відповідної посадової особи.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі Прокурор просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позовна заява підписана Прокурором як уповноваженою в установленому законом порядку особою, внаслідок чого суд повернув цю заяву безпідставно.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Рада, Національна служба охорони здоров`я України, Лікарня та ОСОБА_1 не подали відзив на апеляційну скаргу.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Статтею 263 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення не відповідає.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Місцевий суд не застосував норми Закону України від 14 жовтня 2014 року №1697-VII «Про прокуратуру» (далі Закон №1697-VII) та не врахував норми статей 82, 185 ЦПК України.

У зв`язку з порушенням норм процесуального права та недотриманням норм матеріального права оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

Позовна заява Прокурора в інтересах держави в особі Ради, Національної служби охорони здоров`я України, третя особа Лікарня, до ОСОБА_1 про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину підписана та подана керівником Шепетівської окружної прокуратури Олійником Р.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Законом №1697-VІІ визначено правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України.

Відповідно до статті 1 Закону №1697-VІІ прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.

За змістом статті 12 Закону №1697-VІІ у системі прокуратури України діють окружні прокуратури, перелік та територіальна юрисдикція яких визначається наказом Генерального прокурора. Утворення, реорганізація та ліквідація окружних прокуратур, визначення їхньої компетенції, структури і штатного розпису здійснюються Генеральним прокурором. Окружну прокуратуру очолює керівник окружної прокуратури, який має першого заступника та не більше двох заступників.

Статтею 13 Закону №1697-VІІ визначені повноваження керівника окружної прокуратури, до яких, зокрема, належить представництво окружної прокуратури у зносинах з органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, особами, підприємствами, установами та організаціями, а також виконання інших повноважень, передбачених цим та іншими законами України.

В силу частини другої статті 15 Закону №1697-VІІ прокурори в Україні мають єдиний статус незалежно від місця прокуратури в системі прокуратури України чи адміністративної посади, яку прокурор обіймає у прокуратурі.

Згідно з частинами першою, шостою (пункт 1) статті 23 Закону №1697-VІІ представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Під час здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом та законом, що регулює виконавче провадження звертатися до суду з позовом (заявою, поданням).

Із положень частини першої статті 24 Закону №1697-VІІ слідує, що право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам обласних та окружних прокуратур, їх першим заступникам та заступникам, прокурорам Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та частини четвертої статті 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як передбачено частиною третьою статті 82 ЦПК України, обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Аналіз указаних правових норм дає підстави для висновку, що на прокуратуру України покладається функція представництва інтересів держави в суді, реалізація якої здійснюється через систему органів прокуратури в порядку вчинення процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави.

Під час здійснення представництва інтересів держави в суді прокурор має право звертатися до суду з позовом, а саме підписувати та пред`являти цей позов до розгляду.

Керівник окружної прокуратури наділений правом подання позовної заяви на виконання прокуратурою функцій щодо представництва інтересів держави в суді.

Судові процедури повинні бути справедливими, особа не може бути безпідставно позбавлена права на звернення до суду, оскільки це буде порушенням права на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція).

Реалізуючи принцип верховенства права, суд при розгляді справи застосовує норми міжнародних договорів, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в ухвалі щодо прийнятності заяви №6778/05, справа «МПП «Голуб» проти України», зазначив, що процедурні гарантії, закріплені статтею 6 Конвенції, гарантують кожному право подання скарги щодо його прав та обов`язків цивільного характеру до суду чи органу правосуддя. Таким чином, втілюється право на звернення до суду, одним із аспектів якого є право доступу, тобто право розпочати провадження у судах з цивільних питань (справа "Golder v. The United Kingdom", рішення від 21 лютого 1975 року, серія АN18, пункти 28-36). Суд наголошує, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання. Проте, право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження не будуть сумісними з пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо вони не мають легітимну мету та не є пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі "Brulla Gomez de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року, пункт 33).

Для того, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (рішення у справі "Bellet v. France" від 4 грудня 1995 року, серія А, №333-Б, пункт 36).

Позовна заява може бути повернута позивачеві лише з передбачених законом підстав. Однією з підстав повернення позовної заяви є її непідписання чи підписання особою, яка не має на це відповідних повноважень, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Прокурор пред`явив позов до Цапенка К.В. у порядку здійснення представництва інтересів держави в суді.

Отже Прокурор наділений повноваженнями на підписання такої позовної заяви, подання її до суду та ведення справи в суді.

Із відкритих джерел інформації з`ясовано, що посаду керівника Шепетівської окружної прокуратури обіймає Олійник Р., який підписав позовну заяву та зазначив своє посадове становище.

Відтак у суду першої інстанції були відсутні підстави для повернення заяви Прокурору.

Місцевий суд безпідставно послався на ухвали Хмельницького апеляційного суду від 4 вересня 2024 року у справі №676/8942/23 та від 27 січня 2025 року у справі №681/630/24, оскільки обставини цих справ і справи, яка переглядається апеляційним судом, не є релевантними.

Так, указаними ухвалами Хмельницький апеляційний суд повернув апеляційні скарги, які були підписані виконувачами обов`язків керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури, оскільки до апеляційних скарг не були додані докази про тимчасове покладення на підписантів обов`язків керівника окружної прокуратури. Водночас у справі, яка переглядається апеляційним судом, позовну заяву підписав чинний керівник Шепетівської окружної прокуратури.

3.Висновки суду апеляційної інстанції

Ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам закону та перешкоджає подальшому провадженню у справі, тому в силу частини першої статті 379 ЦПК України вона підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Щодо судових витрат

Відповідно до статті 141 ЦПК України питання щодо понесених Прокурором судових витрат за подання апеляційної скарги у розмірі 3 028 грн має бути вирішено судом першої інстанції при ухваленні судового рішення по суті спору (пункт 37 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах»).

Керуючись статтями 374, 379, 381, 382, 384, 389 ЦПК України,

ухвалив:

Апеляційну скаргу керівника Шепетівської окружної прокуратури задовольнити.

Ухвалу Нетішинського міського суду Хмельницької області від 24 березня 2025 року про повернення заяви позивачеві скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді: О.І. Ярмолюк

Л.М. Грох

Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції Безкровний І.Г.

Доповідач Ярмолюк О.І. Категорія 30