Провадження №2/359/1245/2025
09.06.2025р. м. Бориспіль
Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді Чирки С.С.,
при секретарі Кулик Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
У листопаді 2024 р. представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом у якому просив суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 149890,40 грн. та судовий збір.
02 грудня 2024 року ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду відкрито провадження у справі та розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду занесеною до протоколу судового засідання від 02.06.2025 року, вирішено проводити заочний розгляд справи.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи належним чином повідомлений. У позові представник позивача просив розгляд справи провести без їх участі.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про день. час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Дослідивши письмові матеріали справи, дійшов наступного висновку.
З виписки з особового рахунку з 16.05.2019 року по 06.10.2024 рік (а.с.87-111) вбачається, що ОСОБА_1 користувався кредитними коштами.
Таким чином, між сторонами по справі був укладений договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с.21-23).
За умовами якого, АТ «ПУМБ» зобов`язався надати ОСОБА_1 кредит у розмірі 45 000,00 грн, а ОСОБА_1 зобов`язалась протягом 24 місяців повернути грошові кошти, а також сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 0,01% річних, а також комісію за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,99%.
АТ «ПУМБ» виконав свої зобов`язання за договором та перерахував на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 45 000,00 грн. Вказана обставина підтверджується копією платіжної інструкції від 10.01.2022 року (а.с.73) та випискою по особовому рахунку, відкритому на ім`я ОСОБА_1 (а.с.84-86).
Згідно статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
У частинах першій та другій статті 639 ЦК України зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до частини першої статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (частина перша статті 642 ЦК України).
Згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (частина перша статті 1048 ЦК України).
На виконання умов договорів кредитодавець свої зобов`язання відповідно їх умов виконав, та надав ОСОБА_1 кредитні кошти якими останній розпоряджався на власний розсуд. Вказані обставини підтверджуються платіжною інструкцією №ЕК.55125269.124351.8810 від 10.01.2022 року, довідкою про збільшення кредитного ліміту та випискою /особистого рахунку з 10.01.2022 по 06.10.2024 року.
Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Як вказано у частині 1 статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У відповідності до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Тобто загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитним договорам станом на 06.10.2024 склала 149890,40 гривень.
Судом встановлено, що при підписанні договору про надання кредиту сторони погодили строк кредитування, відсотки за його користуванням, порядок погашення кредиту, відповідальність сторін.
Разом з тим, щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію за надання кредиту в розмірі 27 387,40 грн., не відповідає вимогам чинного законодавства з огляду на наступне.
Згідно частини третьої статті 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.
Відповідно до статті 3 ЦК України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що зокрема підтверджується змістом частини третьої статті 509 цього Кодексу. Отже, законодавець, навівши у тексті ЦК України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту.
Виходячи зі змісту вказаних норм, надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику.
Частиною першою, другою статті 228 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.
Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 09 грудня 2019 року у справі № 524/5152/15-ц (провадження № 61-8862сво18) дійшла висновку про те, що положення кредитного договору про сплату позичальником на користь банку комісій є в силу статті 228 ЦК України нікчемними. У той же час Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 червня 2019 року у справі № 916/3156/17 дійшла висновку, що визнання нікчемного правочину недійсним за вимогою сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, адже нікчемний правочин є недійсним у силу закону.
У зв`язку з наведеним, суд дійшов висновку про часткове порушення прав позивача, за захистом яких мало місце звернення до суду.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн, як передбачено ст.4 ЗУ «Про судовий збір».
Ціна позову, визначена позивачем сумою стягнення 149890,40 грн.
Оскільки, суд частково задовольняє вимоги на суму 122 503,00 грн., що становить 81,72 % від ціни позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1979,78 грн. судових витрат.
Керуючись ст.207, 526, 549, 551, 610, 611, 626, 627,628,638,1048-1049,1054,1055 , суд, ст.10-13,141,259,263-265,268,279 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», ЄДРПОУ 14282829, місцезнаходження: м.Київ, вул.Андріївська,4 заборгованість за кредитними договорами в розмірі 122 503 грн. та судовий збір в розмірі 1979,78 грн.
В задоволенні вимог в іншій частині відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду
Повний текст рішення складено 16 червня 2025 року.
Суддя Чирка С.С.