Справа № 276/2736/24 Головуючий у 1-й інст. Семенюк А.С.
Категорія 39 Доповідач Коломієць О. С.
У Х В А Л А

19 червня 2025 р. Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.,

суддів: Талько О.Б., Борисюка Р.М.,

вирішуючи відповідно до вимог статті 359 ЦПК України питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 04 лютого 2025 року

у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

в с т а н о в и в:

Заочним рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 04 лютого 2025 позовну заяву задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» заборгованість за кредитними договорами у загальному розмірі 78 645,56 грн., що складається із заборгованості: за кредитним договором №4061637 від 16.10.2023 року у розмірі 52 952,00 грн., з яких: 8 000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 44 952,00 грн. сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором №7190863 від 21.10.2023 року у розмірі 25 693,56 грн., з яких: 6 900,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 18 793,56 грн. сума заборгованості за відсотками. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» судовий збір в розмірі 4 844,80 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 4 000,00 грн. В решті стягнення витрат на правничу допомогу відмовлено.

Ухвалою Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 12 березня 2025 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 04 лютого 2025 року по справі №276/2736/24 залишено без задоволення.

Не погоджуючись із вказаним заочним рішення суду, ОСОБА_1 17 квітня 2025 року подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 28 квітня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору, апеляційну скаргу залишено без руху та надано десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для сплати судового збору у визначеному судом розмірі.

Вказана ухвала суду направлена 30 квітня 2025 року та повторно 22 травня 2025 року на адресу фактичного місця проживання відповідача, яка зазначена ним особисто в апеляційній скарзі: АДРЕСА_1 .

Однак, до суду повернулися всі поштові відправлення без вручення адресату із зазначенням причини повернення «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до частини першої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають електронного кабінету, за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає, не перебуває або не знаходиться.

Постановою Верховного Суду від 19 грудня 2022 року в справі № 910/1730/22 визначено, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та/або адреси електронної пошти, необхідність зазначення яких у процесуальних документах передбачена статтями 162, 165, 258, 263, 290, 295 ГПК України, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Судом апеляційної інстанції здійснені всі передбачені діючим ЦПК України заходи необхідні для вручення ОСОБА_1 копії ухвали від 28 квітня 2025 року про залишення поданої ним апеляційної скарги без руху.

Станом на 19 червня 2025 року вимоги ухвали Житомирського апеляційного суду про залишення апеляційної скарги без руху апелянтом не виконані.

Згідно з інформації із автоматизованої системи документообігу Житомирського апеляційного суду будь-яких заяв чи клопотань від ОСОБА_1 на адресу суду у даній справі не надходило.

Таким чином, скаржник не виконав вимоги, зазначені в ухвалі Житомирського апеляційного суду від 28 квітня 2025 року, відповідно до норм частини 4 статті 356 ЦПК України.

Процесуальні кодекси, як і інші закони, розраховані на добросовісне їх використання, випадки недобросовісної поведінки сторін ними не передбачені. Разом з тим згідно із ч.1 ст.44 ЦПК учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції може вирішити питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою, яка не була належним чином оформлена та містила недоліки, лише після їх усунення. При цьому у ЦПК відсутні винятки із вказаного порядку.

Відповідно до частини 2 статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 356 ЦПК України, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу. Тобто, в разі, якщо скаржник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, апеляційна скарга вважається неподаною і повертається скаржнику.

Оскільки вимоги ухвали апеляційного суду про залишення апеляційної скарги без руху скаржником не виконані, суд вважає, що може постановити ухвалу про повернення апеляційної скарги скаржнику.

Керуючись ст. 185, 357 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 04 лютого 2025 року визнати неподаною та повернути скаржнику.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня її постановлення.

Головуючий Судді