Справа № 191/2855/25
Провадження № 2-н/191/223/25
У Х В А Л А

іменем України

20 червня 2025 року м. Синельникове

Суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області Форощук С.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на сина ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

До Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на сина ОСОБА_3 .

Ознайомившись зі змістом заяви, доданими до неї документами, судом встановлено, що за даною заявою не може бути видано судовий наказ, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно ч.1 ст.162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч.5 ст.165 ЦПК України, у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Відповідно до ч. 8 ст. 187 ЦПК України, суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

В порядку, передбаченому вказаними нормами законну, судом було надіслано електронний запит до Єдиного державного демографічного реєстру та відділу реєстрації Синельниківської міської ради, з метою перевірки інформації щодо зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання боржника, яке міститься у заяві про видачу судового наказу.

З відповіді №1480867 від 16.06.2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 10.03.2025 року знятий з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

З Витягу №350 від 16.06.2025 року про реєстрацію місця проживання особи за відомостями відділу реєстрації Синельниківської міської ради Дніпропетровської області вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 10.03.2025 року знятий з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ч.1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються до суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч.9 ст. 165 ЦПК України у разі, якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання ( перебування ) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Керуючись ст. ст.162, 163,165,167, 260 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на сина ОСОБА_3 , відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч.1 ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, зазначених в цій ухвалі, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою, після усунення її недоліків. Також заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду, або в разі пропуску строку на апеляційне оскарження з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя С. А. Форощук