П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2025 року

м. Рівне

Справа № 570/3420/22

Провадження № 22-ц/4815/807/25

Головуючий у Рівненському районному суді

Рівненської області: суддя Красовський О.О.

Скорочене рішення суду першої інстанції ухвалено

04 березня 2025 року в м. Рівне

Рівненської області

Повний текст рішення складено: 09 березня 2025 року

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючий: Хилевич С.В.

судді: Ковальчук Н.М., Гордійчук С.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Скрипнюка Віталія Родіоновича на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 04 березня 2025 року у цивільній справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Луцьке кільце" до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

в с т а н о в и в :

У вересні 2022 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Луцьке кільце" (далі ОСББ "Луцьке кільце") звернулося з позовом до ОСОБА_1 , в якому з урахуванням збільшених в подальшому позовних вимог просило стягнути заборгованість за внесками на утримання будинку квартири АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 , станом на 01 січня 2025 року в сумі 17 786,25 гривень.

Вимоги позивача мотивувалися тим, що він здійснює утримання та обслуговування будинку, де знаходиться належна відповідачу на праві власності квартира. При цьому власники квартир зобов`язані відповідно до законодавства, статуту та рішення загальних зборів ОСББ вносити внески на утримання, технічне обслуговування будинку та прибудинкової території, проте внаслідок невиконання своїх зобов`язань ОСОБА_1 в нього утворилася заборгованість.

Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 04 березня 2025 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ "Луцьке кільце" заборгованість за внесками на утримання будинку у розмірі 17 786,25 гривень, витрати на правничу допомогу у розмірі 2 500 гривень та судовий збір у розмірі 2 481 гривні., а всього 22 767,25 гривень.

На рішення суду представником відповідача адвокатом Скрипнюком В.Р. подано апеляційну скаргу, де покликався на його незаконність та необґрунтованість, які полягали в порушенні норм процесуального права і невідповідності висновків суду обставинам справи.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, заявник зазначав про порушення судом імперативної норми процесуального права, а саме п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України, хоча відповідач неодноразово повідомляв про своє перебування на військовій службі, долучаючи відповідні належні та допустимі докази. Так, суд попередньої інстанції мав обов`язок зупинити провадження у справі незалежно від наявності представника чи стадії процесу.

При цьому заявник не згоден з таким обґрунтуваннями суду з цього приводу як відсутність в поданих документах інформації про безпосередню участь ОСОБА_1 у бойових діях, адже зазначена процесуально-правова норма встановлює обов`язок зупинення провадження у справі не за умови участі у бойових діях, а виключно за фактом перебування у складі Збройних Сил України, переведених на воєнний стан. Незупинене провадження у справі та розгляд справи за відсутності відповідача унеможливили подання заперечень щодо позовних вимог позивача та необхідних доказів, зокрема з того приводу, що на частину вимог сплив строк позовної давності, відповідач не є одноособовим власником квартири, має 50% пільги зі сплати коштів за отримані комунальні послуги, а позивачем завищена сума судових витрат на отримання правової допомоги та витрат зі сплати судового збору.

З наведених підстав просить скасувати рішення суду першої інстанції та зупинити провадження у справі до припинення перебування ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України, стягнувши з позивача на користь відповідача документально підтверджені суми судових витрат на подання і розгляд апеляційної скарги.

Правом на подання відзиву на апеляційну скаргу позивач не скористався, хоча йому про це роз`яснювалось ухвалою Рівненського апеляційного суду від 08 травня 2025 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заявника, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" ОСББ створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

За правилом ч.2 та 5 ст. 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" вищим органом управління об`єднання є загальні збори, рішення яких, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників.

Згідно з ч.9 ст.10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників відноситься до виключної компетенції загальних зборів співвласників.

Відповідно до ст.15 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" співвласник багатоквартирного будинку зобов`язаний: своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі, виконувати рішення статутних органів прийняті у межах їхніх повноважень; забезпечувати дотримання вимог житлового і містобудівною законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів технічного переоснащення приміщень або їх частин.

Частиною першою ст. 16 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" визначено, що об`єднання має право встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів.

Згідно із ч.6 ст. 21 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, встановлюються загальними зборами об`єднання відповідно до законодавства та статуту об`єднання.

Як з`ясовано судом, 19 вересня 2016 року внесено запис в Єдиний державний реєстр юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадський формувань про створення ОСББ "Луцьке кільце", яка є неприбутковою організацією.

Відповідач проживає та є співвласником квартири АДРЕСА_1 .

Багатоквартирний будинок прийнятий на утримання від Житлово-комунального підприємства "Сонячне" 31 жовтня 2016 року.

Рішенням загальних зборів ОСББ "Луцьке кільце", викладеним у протоколі № 2 від 18 жовтня 2016 року, затверджено внесок на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території в розмірі 1,50 гривень за 1 м2

Рішенням загальних зборів ОСББ "Луцьке кільце", викладеним у протоколі від 30 листопада 2018 року, затверджено внесок на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території в розмірі 3,00 гривень за 1 м2 з 01 грудня 2018 року.

Рішенням загальних зборів ОСББ "Луцьке кільце", викладеним у протоколі № 1/08-21 від 30 серпня 2021 року, затверджено внесок на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території в розмірі 3,00 гривень за 1 м2 з 01 грудня 2018 року.

Внаслідок неналежного виконання зобов`язань у ОСОБА_1 виникла заборгованість перед позивачем в розмірі в 10 296, 25 гривень за відповідними внесками станом на 01 вересня 2022 року. 13 листопада 2021 року відповідачу було надіслано письмову вимогу про оплату боргу, але її залишено без відповіді та задоволення, а зобов`язання зі сплати боргу - не виконані.

15 грудня 2021 року Рівненським районним судом Рівненської області у справі № 570/5522/21 винесено судовий наказ про стягнення боргу з ОСОБА_1 у сумі 7621 ,25 гривень та судових витрат. За заявою боржника судовий наказ скасовано.

Відповідно до розрахунку заборгованості за внесками на утримання будинком квартири АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 , станом на 01 січня 2025 року сума боргу становить 17 786,25 гривень.

Як зазначалося, відповідач є співвласником багатоквартирного будинку в розумінні Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" та зобов`язаний виконувати рішення загальних зборів ОСББ "Луцьке кільце".

Разом з тим відповідно до відомостей з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідач є одноосібним власником квартири АДРЕСА_1 .

Повно і правильно з`ясувавши обставини справи та застосувавши при вирішенні спірних правовідносин норми матеріального права, які підлягали застосуванню, суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з відповідача на користь ОСББ "Луцьке кільце" заявлену до стягнення суму заборгованості.

Приходячи до переконання про відхилення апеляційної скарги, колегія суддів не може брати до уваги те, що відносно частини вимог пропущена позовна давність, позаяк згідно з п.12 "Прикінцевих та перехідних положень" Цивільного кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, були продовжені на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2" з 12 березня 2020 року до 20 травня 2020 року на всій території України був встановлений карантин, який продовжувався до того, як не був скасований з 01 липня 2023 року. Крім того, відповідно до п.19 "Прикінцевих та перехідних положень" Цивільного кодексу України в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" в державі запроваджено воєнний стан, який на даний час триває.

Наявності будь-яких встановлених законодавством пільг щодо справляння відповідачем внесків на утримання будинком стороною ОСОБА_1 не доведено, а колегією суддів не встановлено.

Поготів, згідно з ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заявником же наведені аргументи лише щодо наявності підстав розгляду справи судом попередньої інстанції за існуванням такої обставини як проходження відповідачем військової служби у складі Збройних Сил України у воєнний стан.

Мотивів щодо незаконності чи необґрунтованості оскаржуваного рішення в інших частинах апеляційна скарга не містить, власного розрахунку заявлених до стягнення грошових сум, матеріально-правового обґрунтування хибного обчислення їхнього розміру тощо заявником не здійснено.

При цьому в розрізі відсутності підстав для зупинення провадження у справі судом попередньої інстанції наведені достатні обґрунтування.

Колегія суддів визнає, що вирішуючи питання про зупинення на підставі п. 2 ч.1 ст. 251 ЦПК України провадження у справі через перебування відповідача у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, переведених на воєнний стан, суд має враховувати, зокрема, чи є належні докази того, що військова частина, в якій проходить службу відповідач, переведена на воєнний стан, і що він виконує бойові завдання, перебуваючи у зоні бойових дій, унаслідок чого не може брати участь у судових засіданнях ні особисто, ні у режимі відеоконференції, зокрема поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, чи користувався відповідач правничою допомогою під час судового провадження, чи мав можливість самостійно або з допомогою представника висловитися щодо позовних вимог.

У постанові Верховного Суду від 09 листопада 2022 року у справі №753/19628/17 та в ухвалах Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі №757/5240/16-ц, від 29 серпня 2022 року у справі №461/5209/19, від 17 січня 2023 року у справі №501/1699/17, від 09 травня 2023 року у справі №96/5671/21 висловлено позицію щодо застосування п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, відповідно до якої підставою для зупинення провадження у справі є перебування сторони у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій.

У постановах Верховного Суду від 27 лютого 2023 року у справі №380/7845/21, від 31 травня 2023 року у справі №160/1543/21 висловлено позицію про те, що для вирішення питання про зупинення провадження у справі недостатньо самого факту введення воєнного стану і формального перебування сторони у складі Збройних Сил України.

Оскільки матеріали справи не містять доказів про переведення військової частини, в якій проходить військову службу ОСОБА_1 , на воєнний стан та виконання ним бойових завдань, що виключало б можливість брати належну участь в розгляді справи, а інших обставин, які унеможливлювали б розгляд справи, встановлено не було, тому клопотання про зупинення провадження у справі до задоволення не підлягало та не підлягає до задоволення й на стадії перегляду справи в апеляційному порядку.

Тому з цих міркувань неможливо прийняти копію довідки, виданої 09 червня 2025 року за №1454/152 Військовою частиною № НОМЕР_2 , яка знаходиться у АДРЕСА_2 , про те, що відповідач перебуває на військовій службі з 06 березня 2024 року по теперішній час.

Апеляційним судом береться ся до уваги і те, що справа перебувала в суді попередньої інстанції близько трьох років, а це, безсумнівно, забезпечило для відповідача значний час для реалізації усіх встановлених процесуальним законодавством прав та викладення заперечень проти позову.

Згідно зі ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Між тим, обставини позову є доведеними об`єктивними і переконливими доказами, тоді як відповідач належним процесуальним чином не заперечив та не спростував вимог ОСББ " Луцьке кільце", не надавши в зв`язку з цим відповідних засобів доказування.

Поготів, заявлені вимоги апеляційної скарги суперечать змісту ст. 374 ЦПК України, адже цією нормою закону не передбачено скасування судового рішення по суті і зупинення провадження у справі.

Залишаючи апеляційну скаргу без задоволення, колегія суддів бере до уваги положення практики Європейського суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (пункт 32 рішення від 27 вересня 2001 року у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії").

Пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення у справах Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).

Підставою для залишення оскаржуваного рішення без змін відповідно до ст. 375 ЦПК України є додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при його ухваленні.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Скрипнюка Віталія Родіоновича залишити без задоволення, а рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 04 березня 2025 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: С.В. Хилевич

Судді: Н.М. Ковальчук

С.О.Гордійчук