Справа № 317/1683/25
пр. № 2/317/998/2025
23 червня 2025 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області в складі:
головуючого судді Мінгазова Р.В.,
при секретарі Демко К.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ,-
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», як суб`єкт ринку газу, з 01.11.2018 здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам, які використовують його (природний газ) для власних потреб та являється постачальником на якого покладені спеціальні обов`язки. Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ними та постачальником на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, який є однаковим для всіх побутових споживачів України. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2500 від 30.09.2015 визначено, що договір між постачальником природного газу та споживачем є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 ЦК України. Відповідно укладається шляхом заявочного принципу та не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Постачальник проводить нарахування вартості спожитого споживачем природного газу виключно на підставі даних оператора ГРМ про об`єм (обсяг) розподіленого/спожитого споживачем природного газу. Відповідач акцептувала договір, повернувши постачальнику заяву-приєднання, фактично споживаючи природний газ та частково сплативши його вартість. Відповідачем ОСОБА_1 по об`єкту, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в період з грудня 2021 року по лютий 2025 (включно) було спожито природний газ на загальну суму 55 646,60 грн., вартість якого не сплачена споживачем. Вищевказаний об`єкт належить відповідачу на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями від 30.11.2006 року, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно номером 13304779 від 23.01.2007 року. Постачальник звертався до Запорізького районного суду Запорізької області з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ. Ухвалою від 05.12.2024 року по справі №317/6423/24 відмовлено у видачі судового наказу. В порядку досудового врегулювання спору ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» направило відповідачу вимогу про сплату заборгованості за спожитий природний газ, однак борг не сплачено. За таких обставин позивач звернувся до суду за захистом своїх майнових прав.
Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 15.04.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» в судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином за зареєстрованим місцем проживання, що підтверджується рекомендованим повідомленням. Проте ОСОБА_1 не повідомила причини неявки, не зверталася до суду із заявою про відкладення розгляду справи.
В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надала, тому суд, відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, вирішує справу за наявними матеріалами.
Частиною 1 статті 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
В відповідності до ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити по справі заочне рішення.
У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст.12 Закону України «Про ринок природного газу», постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.
Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг та оприлюднюється в установленому порядку.
Відносини між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи, регулюються Правилами постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2496.
Згідно з п.3 Розділу І Правил, постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до вимог цих Правил, та після включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС у відповідному розрахунковому періоді в порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи. Постачальник не має права реєструвати споживача у власному Реєстрі споживачів постачальника у розрахунковому періоді, не погодженому зі споживачем.
Пунктом 2 Розділу ІІІ Правил визначено, що Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України.
Особливості здійснення постачання природного газу побутовому споживачу постачальником «останньої надії» визначені розділом VI цих Правил.
За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.
Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за згодою постачальника відповідно до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500 (далі - Типовий договір), що розміщений на офіційному вебсайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.
На письмову вимогу побутового споживача постачальник зобов`язаний протягом десяти робочих днів з дати отримання такого письмового звернення безкоштовно надати побутовому споживачу підписану уповноваженою особою постачальника письмову форму договору постачання природного газу побутовим споживачам.
Постановою НКРЕКП № 2500 від 30 вересня 2015 року «Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачем», а саме п.1.3 встановлено, що цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк шляхом приєднання Споживача до умов цього Договору. Фактом згоди Споживача про приєднання до умов цього Договору є отримання Постачальником поданої Споживачем заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за формою, встановленою у додатку 1 до цього Договору, та/або сплачений Споживачем рахунок (квитанція) Постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника, на якого в установленому чинним законодавством порядку покладені спеціальні обов`язки з постачання природного газу побутовим споживачам, факт споживання природного газу відповідно до вимог Правил постачання та за умови, що у Споживача відсутній інший діючий постачальник (для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання разом із супровідним листом за формою, встановленою у додатку 2 до цього Договору).
03.11.2020 ОСОБА_1 приєдналася до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», що підтверджується копією її заяви-приєднання за об`єктом, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 18)
Фактом приєднання споживача до умов типового договору є також споживання природного газу та оплата вартості спожитого природного газу.
Об`єкт нерухомого майна, житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями, посвідченого 30.11.2006 року за реєстраційним номером 2825, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 13304779 від 23.01.2007, а також Інформаційної довідкою № 1502858 від 23.06.2025
Таким чином, з врахуванням положень ст.ст. 316-322 ЦК України, на момент виникнення спірних правовідносин відповідач ОСОБА_1 є споживачем природного газу ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» за адресою: АДРЕСА_1 , на ім`я якої відкрито особовий рахунок за № НОМЕР_1 .
Відповідно до п. 2.1. Типового договору, постачальник зобов`язується постачати природний газ споживачу в необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а Споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором.
ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» виконало свої зобов`язання відповідно до Типового договору, а саме здійснило постачання природного газу до об`єктів споживача в необхідних для останнього обсягах.
Відповідно до п.4.3. Типового договору, розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.
Відповідно до п. 4.6. Типового договору, при розрахунку за квитанціями абонентської книжки постачальника споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його Постачальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим.
В ст.7, ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017 року, ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 24.06.2004 року, ст.ст. 67, 68, 162 Житлового кодексу України передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно з законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а також встановлено обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
В ч.5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем.
Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язанні оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувались ними.
Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору.
Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
В порядку досудового врегулювання спору ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» направило відповідачу вимогу про сплату заборгованості за спожитий природний газ, однак борг станом на 07.04.2025 року не сплачено.
З огляду на зазначене вище із врахуванням обов`язку відповідача сплачувати за спожитий природний газ, суд приходить до висновку, що позовні вимоги законні та обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги задоволені повністю, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 3028,00 грн., що підтверджено документально.
Керуючись статтями 5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 133, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» судові витрати на судовий збір в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Р.В. Мінгазов