Справа № 283/600/25
Провадження №2/283/508/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

(заочне)

18 червня 2025 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Хомич В.М., секретар судового засідання Ільніцька С.В., за участю представника позивача адвоката Майорова С.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Майоров Сергій Володимирович, до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

13.03.2025 до Малинського районного суду Житомирської області надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в обґрунтування якого зазначив, що 16 липня 2024 року о 22 годині 29 хвилин водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «MITSUBISHI PAJERO», д.р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Центральній м. Мирнограда Донецької області, в порушення вимог п.11.3, 12.1, 2.3 Правил дорожнього руху України, виконуючи маневр обгону, не був уважним, не реагував на зміну обстановки, та допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 21124», д.р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався у зустрічному напрямку. Внаслідок ДТП автомобіль «ВАЗ 21124»,д.р.н. НОМЕР_2 ,отримав значні механічні пошкодження.

16 жовтня 2024 року постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_2 визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності. Вказана постанова суду набрала законної сили 29.10.2024.

21.08.2024 позивач звернувся із заявою про страхове відшкодування до Моторного (транспортного) страхового бюро України та 25.11.2024 отримав безготівкове зарахування коштів у сумі - 68 543,91гривень.

Відповідно до висновку експерта №117від 06.08.2024року, за результатами проведення автотоварознавчого дослідження за замовленням ОСОБА_1 , вартість матеріальних збитків, заподіяних власнику автомобіля «ВАЗ 21124», д.р.н. НОМЕР_2 , на момент проведення дослідження, становить 77 423,91гривень;вартість відновлювального ремонту - 217 900,08гривень.

Таким чином, автомобіль «ВАЗ 21124» р.№ НОМЕР_2 вважається фізично знищеним.Позивач готовий передати пошкоджений внаслідок ДТП належний йому автомобіль «ВАЗ 21124»відповідачу.

Крім того, позивачу було завдано моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 40000 грн. Ціна враховує в себе усі страждання, які довелося перенести позивачу, зокрема: глибину фізичних та душевних страждань, що виразилось у позбавленні можливості реалізовувати свої потреби без належного автомобіля, що був зруйнований, не можливості його використання за призначенням, що викликало стан пригнічення, а також отримані тілесні ушкодження під час ДТП, які у сукупності завдали моральної шкоди.

Відповідач ОСОБА_2 добровільно нічого не відшкодував, у зв`язку з цим позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням у розмірі 8800 грн, 40000 грн моральної шкоди, 10000 грн витрат на послуги експерта та 15000 грн витрат на правову допомогу, а також сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою від 18.03.2025 справу прийнято до розгляду, визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 11 годину 15.04.2025, яке за клопотанням представника відповідача, адвоката Новицького А.Д.,відкладено на 10 годину 21.05.2025, та в зв`язку з неявкою відповідача та його представника на 10 годину 18.06.2025.

Відповідач та його представник у судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином. Відзиву, заяв та клопотань до суду не надходило.

У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважність причин неявки, в порядку, визначеному статтею 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд постановив провести розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України.

Позиція позивача та його представника

В судовому засіданні представник позивача адвокат Майоров С.В. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав, зазначених у заяві. Підтвердив, що позивач визнає свій транспортний засіб «ВАЗ 21124»,д.р.н. НОМЕР_2 , фізично знищеним та погоджується передати його залишки відповідачу.

Встановлені судом обставини

Відповідно до постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.10.2024, яка набрала законної сили 29.10.2024,16 липня 2024 о 22 год. 29 хв. за адресою м. Мирноград, вул. Центральна, 77, водій ОСОБА_2 , керуючи т.з. під час виконання маневру обгону не був уважним, не реагував на зміну обстановки, що призвело до зіткнення з т.з. ВАЗ - 21124, який рухався в зустрічному напрямку. У результаті ДТП, транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. ОСОБА_2 порушив вимоги п. 11.3, 12.1, 2.3 Правил дорожнього руху України та його визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн (а.с.11-13).

Автомобіль «ВАЗ 21124», д.р.н. НОМЕР_2 , 2004 року випуску, належить ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 (а.с.14).

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «MITSUBISHI PAJERO», д.р.н. НОМЕР_1 , на момент дорожньо-транспортної події застрахована не була.

Відповідно до полісу №АТ5077075, який діяв станом на 16.07.2024, цивільно-правова відповідальність володільця автомобіля «ВАЗ 21124», д.р.н. НОМЕР_2 , була застрахована в АТ «СГ «ТАС», ліміт відповідальності за майнову шкоду 160000 грн та франшизою в сумі 3200 грн (а.с.54).

21.08.2024 позивач звернувся із заявою до Моторного (транспортного) страхового бюро України про страхове відшкодування (а.с.52), та 25.11.2024 отримав безготівкове зарахування коштів у сумі - 68 543,91гривень (а.с.53).

ОСОБА_1 було замовлено експертизу (а.с.45) та 02.08.2024 були оплачені послуги експерта на суму 10 000 грн (а.с. 50).

Згідно із висновком експерта № 117 від 06.08.2024, вартість матеріальних збитків (з технічної точки зору), заподіяних власнику автомобіля марки «ВАЗ 21124», д.р.н. НОМЕР_2 , на момент проведення дослідження становить 77423,91 грн, вартість відновлювального ремонту автомобіля «ВАЗ 21124», д.р.н. НОМЕР_2 складає 217900,08 грн (а.с.17-44).

Оцінка аргументів сторін та норми права, застосовані судом.

Між сторонами виник спір щодо відшкодування збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, при вирішенні якого суд керується нормами ЦК України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», судовою практикою ВС.

Судом встановлено, що 16 липня 2024 року по вулиці Центральній м. Мирнограда Донецької області відбулася ДТП за участю автомобіля «MITSUBISHI PAJERO»,д.р.н. НОМЕР_1 , яким керував відповідач, та автомобіля марки «ВАЗ 21124»,д.р.н. НОМЕР_2 , яким керувала позивач. Транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Винуватим у порушенні ПДР, що призвело до ДТП та її наслідків, визнано ОСОБА_2 .

Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом вказаної норми, за загальним правилом: по-перше, в повному обсязі; по-друге, особою, яка безпосередньо її завдала, шкода підлягає відшкодуванню.

Потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність (у визначених зазначеним Законом випадках - Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ)) та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик (МТСБУ) за вказаним Законом не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ).В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Отже, частка відповідальності ОСОБА_2 у даному спорі становить різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням, яке сплачено позивачу МТСБУ.

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно зі звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.

Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який згідно зі статтею 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду (постанова ВС від 14 квітня 2022 року у справі № 205/7747/18).

Як встановлено судом із висновку експерта № 117 від 06.08.2024 ринкова вартість автомобіля ВАЗ 21124, реєстраційний номер НОМЕР_2 , станом на дату ДТП становила 77423,91 грн; вартість відновлювального ремонту автомобіля ВАЗ 21124, реєстраційний номер НОМЕР_2 становить217900,08 грн, а вартість матеріальних збитків (з технічної точки зору), заподіяної власнику автомобіля на момент проведення дослідження становить 77423,91 грн.

Таким чином, вказаним висновком експерта підтверджено, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу позивача перевищує його ринкову вартість, що, з точки зору такої загальної засади цивільного судочинства як розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України), означає економічну необґрунтованість його ремонту, а відтак, наділяє автомобіль «ВАЗ 21124»,д.р.н. НОМЕР_2 , статусом «фізично знищеного транспортного засобу».

Транспортний засіб вважається фізично знищеним саме в силу положень Закону, а не через технічну неможливість його ремонту, відтак власник транспортного засобу не позбавлений права на проведення ремонту належного йому автомобіля навіть за наявності висновку, в якому зазначено про економічну недоцільність такого відновлення, оскільки це його законне право, яке законодавчо закріплено, зокрема у ст. 319 ЦК України.

Позивач готовий передати пошкоджений внаслідок ДТП належний йому автомобіль «ВАЗ 21124»,д.р.н. НОМЕР_2 , відповідачу, а відповідно, відповідач зобов`язаний сплатити потерпілому в такому разі різницю між страховим відшкодуванням та фактичним розміром шкоди.

Таким чином, для повного відшкодування завданої шкодивинувата особа, в даному випадку ОСОБА_2 , зобов`язаний сплатити позивачурізницю між страховим відшкодуванням та вартістю фактичних збитків, виходячи з такого розрахунку: 77423,91грн (вартість збитків) - 68543,91грн (страхове відшкодування) = 8880 гривень. Оскільки суд розглядає позов в межах заявлених вимог, то відшкодуванню підлягає сума 8800 грн, як визначено у позові.

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку, згідно зі статтею 1194 ЦК України, відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. На підставі цього висновку Верховний Суд визначив, що страховик за договором обов`язкового страхування відповідає у межах страхового ліміту за мінусом фізичного зносу, а за решту - безпосередній винуватець.

Якщо транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди здійснюється у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Право на залишки транспортного засобу отримує у даному випадкувідповідач, як особа яка відповідно дост. 1166 ЦК України у поєднанні з нормою п. 3 ч. 1 ст. 1188 ЦК України та за відсутності страхування своєї цивільної відповідальності зобов`язана безпосередньо відшкодувати майнову шкоду, завдану механічним ушкодженням автомобіля позивача.

Відтак, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Положеннями статті 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно із ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Абзац другий частини третьої статті 23 ЦК України, у якому вжитий термін «інші обставини, які мають істотне значення», саме тому і не визначає повний перелік цих обставин, що вони можуть різнитися залежно від ситуації кожного потерпілого, особливості якої він доводить суду. Обсяг немайнових втрат потерпілого є відкритим, і в кожному конкретному випадку може бути доповнений обставиною, яка впливає на формування розміру грошового відшкодування цих втрат.

Розмір відшкодування моральної шкоди перебуває у взаємозв`язку з фізичним болем, моральними стражданнями, іншими немайновими втратами, яких зазнала потерпіла особа, а не із виключністю переліку та кількістю обставин, які суд має врахувати.

Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У пункті 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не є (і не може бути) адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати умовний вираз.

При визначенні розміру моральної шкоди, судом враховано обставини справи, а саме те, що сама подія ДТП завдала позивачу, як учаснику, фізичного болю внаслідок отриманих травм, значного душевного хвилювання та страху за своє здоров`я. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу, який належить позивачу, було завдано таких механічних пошкоджень, від яких автомобіль вважається фізично знищеним, що, в свою чергу, завдало майнових збитків позивачу з вини відповідача і спричинило втрату позивачем можливості користуватись транспортним засобом та призвело до вимушених змін у його житті. Крім того, суд враховує, що поведінка відповідача від моменту порушення ПДР та станом на час розгляду даного спору є такою, що змушує позивача тривалий час (майже рік) докладати значних зусиль, направлених на захист порушених прав та отримання відшкодування майнової шкоди. З огляду на глибину душевних страждань, пов`язаних із ДТП та її наслідками, їх тривалістю, суд вважає, що відшкодування моральної шкоди у розмірі 40000 грн відповідатиме вимогам розумності та справедливості, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню: стягненню з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди (збитку) у розмірі 8800 грн, моральної шкоди у розмірі 40000 грн.

Розподіл судових витрат.

Згідно із ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову (пункти 1,2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України).

Судом позовні вимоги позивача (стягнення матеріальної та моральної шкоди) задоволено повністю.Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню сума сплаченого судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Згідно з квитанцією до прибуткового касового ордера №02-08, позивачем сплачено 10000 грн ФОП ОСОБА_3 за проведення автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку. Таким чином на користь позивача з відповідача підлягає стягненню витрати на залучення експерта в розмірі 10000 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 2 та ч.3 ст. 137 ЦПК України, розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним, зокрема, із часом, затраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

У разі недотримання вимог частини 4 статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, тому обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, а суд при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу повинен надати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких відповідач має заперечення.

Частиною 3 статті 141 ЦПК України закріплено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи.

ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року по справі №755/9215/15-ц.

У позовній заяві позивач просить суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу правову допомогу у розмірі 15000 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, понесені позивачем витрати на правничу допомогу в розмірі 15000 грн підтверджуються: договором №88 про надання правничої допомоги від 21.10.2024 (а.с.63-68); актом виконаних робіт до договору про надання правової допомоги від 05.03.2025 з детальним розрахунком понесених витрат на правничу допомогу, зазначених у позові (а.с. 73); ордером та свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю на ім`я ОСОБА_4 (а.с. 69-71); квитанцією до прибуткового касового ордера №88 від 05.03.2025про сплату Ласьковим В.Є. 15000 грн за надання правничої допомоги (а.с.72).

Отже, з огляду на зазначені норми права, правову позицію Великої Палати Верховного Суду та встановлені обставин справи, суд дійшов переконання, що вимоги про відшкодування витрат позивача на правничу допомогу підлягають задоволенню, оскільки вони пов`язані з розглядом справи, розмір яких є обґрунтованим за відсутності клопотання відповідача про зменшення їх розміру, а також при цьому були дотримані критерії розумності їх вартості.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 23, 76, 81,141, 258, 259, 265, 273, 280, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Майоров Сергій Володимирович, до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 :

матеріальну шкоду (збиток), завдану дорожньо-транспортною пригодою, у розмірі 8800 (вісім тисяч вісімсот) гривень;

моральну шкоду у розмірі 40000 (сорок тисяч) гривень;

витрати на послуги експерта у розмірі 10000 (десять тисяч) гривень;

витрати на сплату судового збору у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок,

витрати на правничу допомогу у розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень,

а всього 75011 (сімдесят п`ять тисяч одинадцять) гривень 20 копійок.

Зобов`язати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , після отримання (стягнення) матеріальної шкоди (збитку), завданої дорожньо-транспортною пригодою, у розмірі 8800 (вісім тисяч вісімсот) гривень, передати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , залишки пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля «ВАЗ», моделі «21124», 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_6 .

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складання у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 23.06.2025.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя В. М. Хомич