ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7697/25 Справа № 204/8943/24 Суддя у 1-й інстанції - Приваліхіна А. І. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

26 червня 2025 року м.Дніпро

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду Пищида М.М., ознайомившись з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чечелівського районного суду міста Дніпра від 14 травня 2025 року у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Шепарда-10» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по внескам та платежам співвласників об`єднання,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Чечелівського районного суду міста Дніпра від 14 травня 2025 року позов ОСББ «Шепарда-10» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по внескам та платежам співвласників об`єднання - задоволено.

Не погодившись із таким судовим рішенням, ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подано апеляційну скаргу.

20 червня 2025 року цивільну справу витребувано із суду першої інстанції.

25 червня 2025 року цивільна справа №204/8943/24 надійшла до Дніпровського апеляційного суду.

У апеляційній скарзі, ОСОБА_1 просить звільнити його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на судове рішення як споживача на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Вирішуючи вказане клопотання, суд ураховує наступне.

Частиною третьою статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Преамбула Закону України «Про захист прав споживачів» визначає, що Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 березня 2018 року у справі №761/24881/16-ц зазначила, що статтею 5 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік пільг щодо сплати судового збору, проте системний і комплексний аналіз зазначеного Закону і статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» дає правові підстави зробити висновок про те, що сама по собі відсутність такої категорії осіб у переліку осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, встановленому статтею 5 Закону України «Про судовий збір», не може безумовно означати те, що споживачі такої пільги не мають, оскільки така пільга встановлена спеціальним законом, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів. Велика Палата констатувала, що стаття 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку осіб, яким надано пільги щодо сплати судового збору, як і не містить позиції про те, що пільги надаються лише за пред`явлення позову. Спеціальний закон, звільнивши споживачів від сплати судового збору за подання позову, зазначив, що вони звільняються з метою захисту своїх порушених прав (стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів»). Отже, при прийнятті Закону України «Про судовий збір» законодавець передбачив можливість застосування Закону України «Про захист прав споживачів» при визначенні пільг певних категорій осіб щодо сплати судового збору. Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що порушені права можуть захищатись як у суді першої інстанції (при пред`явленні позову), так і на наступних стадіях цивільного процесу, а саме при апеляційному перегляді.

Отже, Велика Палата Верховного Суду визначила єдиний підхід щодо застосування судами норм матеріального права під час визначення, чи звільнена особа від сплати судового збору за звернення до суду із позовом на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», сформулювавши, що виключно позивачі споживачі у таких справах звільняються від справляння судового збору на всіх стадіях судового розгляду.

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 160/15864/20 зазначено, що стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів» підтверджує можливість судового захисту прав споживачів, передбачених законодавством, і встановлює певні особливості судового захисту їх прав, однією з яких є звільнення споживачів від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. У регулюванні сплати судового збору положення зазначеної норми права є спеціальними щодо положень статті 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки остання загалом урегульовує питання звільнення різних суб`єктів звернення до суду від сплати судового збору за різні процесуальні дії (об`єкти сплати судового збору) в судах усіх інстанцій.

Ураховуючи наведене, споживачі звільняються від сплати судового збору на всіх стадіях цивільного процесу у випадку, якщо вони єпозивачами і звертаються до суду з позовами про захист прав споживачів.

Зокрема, такої ж позиції дотримується Верховний Суд при вирішенні питання про звільнення від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» за подачу касаційної скарги особами, які не мають процесуального статусу позивача (ухвала від 10 січня 2023 року у справі №344/8736/21).

У даній справі ОСОБА_1 є відповідачем.

За таких умов, скаржник має сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги на судове рішення у даній справі.

У статті 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Особливо це стосується порушення заявником процедури касаційного провадження.

Вирішення питання про відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір», визначено розміри ставок судового збору на основі розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

У відповідності до положень Закону України «Про судовий збір», зокрема, п. 1 ч. 1 ст. 4, за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду, ставка судового збору становить 150 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Як убачається з матеріалів справи під час звернення до суду з позовом позивачем було вірно сплачено судовий збір у розмірі 3028грн.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу через систему «Електронний суд» до Дніпровського апеляційного суду.

Отже, скаржнику, оскаржуючи рішення суду першої інстанції необхідно сплатити судовий збір за подачу апеляційної скарги із застосуванням коефіцієнта 0,8, для пониження відповідного розміру ставки судового збору, у розмірі 3633,6 грн (3028 грн*150%*0,8) та надати суду оригінал квитанції про таку сплату.

Враховуючи викладене апелянту необхідно сплатити судовий збір у розмірі 3633,6 грн, за реквізитами: Отримувач коштів ГУК у Дн-кій обл/Шев.р/22030101. . Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП). МФО: 899998. Р/р: UA0004628. Код класифікації доходів бюджету: 22030101. Призначення платежу Судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Дніпровський апеляційний суд (м. Дніпро), (суд, де розглядається справа).

Згідно з ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 185 цього Кодексу.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням строку - десять днів з дня отримання даної копії ухвали, для сплати судового збору і надання апеляційному суду квитанції про сплату судового збору, для долучення до матеріалів справи.

Керуючись ст.ст. 185, 357 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чечелівського районного суду міста Дніпра від 14 травня 2025 року залишити без руху для усунення недоліку протягом 10 (десяти) днів з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання ухвали і не усунення недоліку до вказаного строку апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута скаржнику.

Суддя: М.М. Пищида