К И Ї В С Ь К И Й А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2025 року місто Київ

справа № 752/3526/21

апеляційне провадження № 22-ц/824/10696/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Саліхова В.В.,

суддів: Євграфової Є.П., Левенця Б.Б.,

за участю секретаря судового засідання: Алієвої Д.У.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Цимейко Ганни Олегівни на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 28 квітня 2025 року, постановлену під головуванням судді Мазура Ю.Ю., про відмову в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Розсоха Сергій Сергійович, Акціонерне товариство «Альфа-Банк» про поділ майна,-

в с т а н о в и в :

У лютому 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Розсоха С.С., Акціонерне товариство «Альфа-Банк» про поділ майна, в якому просила стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію частини вартості квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 02 квітня 2025 року заяву представника відповідача ОСОБА_1 - Цимейко Г.О. , про залишення позовної заяви без розгляду задоволено. Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Розсоха С.С., Акціонерне товариство «Альфа-Банк» про поділ майна залишено без розгляду, у зв`язку з повторною неявкою позивача в судове засідання.

04 квітня 2025 року представник ОСОБА_1 адвокат Цимейко Г.О. звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просила ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 19 600,00 грн.

Заява мотивована тим, що 01 березня 2021 року відповідач та АО «Столична Правова Група» уклали договір № 41 про надання правової допомоги.

Відповідно до п. 7.1 договору, гонорар за угодою сторін складається із суми усіх оплачених рахунків.

Відповідач сплатив гонорар в загальній сумі 19 600,00 грн.

Адвокатом надано наступні послуги: консультація, вивчення наданих доказів та документів від позивача (1000 грн.), аналіз законодавства (1000 грн.), аналіз судової практики (1000 грн.), збирання доказів, необхідних для написання відзиву (1000 грн.), написання відзиву (2100 грн.), участь в судових засіданнях (13 500 грн.).

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 28 квітня 2025 року у задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, представник ОСОБА_1 адвокат Цимейко Г.О. звернулася з апеляційною скаргою, в якій просила ухвалу скасувати та постановити нову, якою заяву про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суду надано докази, які беззаперечно підтверджують факт надання адвокатом послуг та оплату за них відповідачем саме у справі, що перебувала на розгляді суду. Ненадання акту виконання робіт, слід зазначити, що цей документ не є обов'язковим, адже ЦПК не містить вичерпного переліку доказів, які подаються до суду для визначення розміру понесених стороною витрат. На підтвердження обсягу та опису наданих адвокатом послуг, у заяві про ухвалення додаткового рішення наведений детальний опис робіт з їх вартістю.

Вважає, що ненадання акту виконаних робіт не може бути підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 адвокат Гарницький П.П. проти доводів апеляційної скарги заперечував та просив залишити її без задоволення.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник Цимейко Г.О. в судове засіданні не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належно. З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Розсоха С.С., представник АТ «Альфа-Банк» в судове засіданні не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належно.З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді Саліхова В.В., пояснення представника позивача, перевіривши ухвалу суду в межах доводів апеляційною скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, враховуючи наступне.

Відмовляючи в ухваленні додаткового рішення, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для задоволення заяви, у зв`язку із відсутністю акту приймання-передачі виконаних робіт, передбаченого п. 11.2 договору про надання правової допомоги № 41 від 01 березня 2021 року, подання якого є необхідною умовою належного виконання умов договору та стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Згідно із частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України.

За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до положень статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 141 ЦПК України).

Відповідно до частин четвертої-шостої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137, частина восьма статті 141 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що адвокат Цемейко Г.О. представляла інтереси відповідача у даній справі.

01 березня 2021 року між АО «Столична Правова Група» та ОСОБА_1 було укладено договір № 41 про надання правової допомоги, відповідно до п. 7.1 договору, гонорар за угодою сторін складається із суми усіх оплачених рахунків.

Відповідач сплатив гонорар в загальній сумі 19 600,00 грн., що підтверджується дублікатами квитанцій про оплату гонорару.

В заяві про ухвалення додаткового рішення зазначено, що адвокатом надано наступні послуги: консультація, вивчення наданих доказів та документів від позивача (1000 грн.), аналіз законодавства (1000 грн.), аналіз судової практики (1000 грн.), збирання доказів, необхідних для написання відзиву (1000 грн.), написання відзиву (2100 грн.), участь в судових засіданнях (13 500 грн.).

Таким чином, колегія суддів вважає, що заявником надано докази на підтвердження надання адвокатом послуг з правової допомоги відповідачу, а сам по собі факт неподання стороною акту прийому-передачі виконаних адвокатом робіт не є безумовною та абсолютною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат.

У постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що за результатами аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Принцип змагальності втілено, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку тільки тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що, попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.

Проаналізувавши надані адвокатом послуги, а також подані до суду документи, врахувавши характер виконаної роботи адвокатом, яка фактично зводиться до написання відзиву на позов та участь в судових засіданні, принципи співмірності та критерії розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної роботи, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 7 100 грн. (2 100 грн. - написання відзиву та 5 000 грн. - участь у судових засіданнях), що відповідатиме критерію справедливості, реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, необхідних процесуальних дій сторони.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, ухвалу необхідно скасувати та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в сумі 7 100 грн.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Цимейко Ганни Олегівни - задовольнити частково.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 28 квітня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 7 100 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 20 червня 2025 року.

Головуючий:

Судді: