Справа № 308/2749/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 червня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Кожух О.А.,

суддів Мацунича М.В., Собослоя Г.Г.,

з участю секретаря Гусоньки З.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бухтояров Роман Олександрович, на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 червня 2024 року (головуюча суддя Крегул М.М., повне рішення складено 01.07.2024) у справі № 308/2749/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2021 року ОСОБА_2 , в інтересах якого діяв ОСОБА_3 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 30.09.2020 о 19 год. 30 хв. на автомобільній дорозі М-06 Київ-Чоп 790 км громадянин ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Peugeot 607 державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку, на мокрій ділянці дороги, не впорався з керуванням, виїхав на зустрічну смугу руху та скоїв зіткнення з транспортним засобом Skoda Octavia державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням громадянина ОСОБА_3 . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.12.2020 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 124 КУпАП.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 не була застрахованою.

Внаслідок ДТП пошкоджено автомобіль марки Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_2 .

Відповідно до звіту про оцінку вартості майнової шкоди заподіяної ушкодженням транспортного засобу № 038/10/20 від 08.10.2020, вартість відновлюваного ремонту автомобіль марки Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_2 становить 457 110,84 гривень.

Посилаючись на дані обставини, ОСОБА_2 просив стягнути на свою користь з ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 457 110,84 гривень та судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 червня 2024 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 327 452,31 грн. матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та 3274,29 грн. судового збору.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем надано належний і допустимий доказ висновок експерта Закарпатського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/107-23/11541-АВ від 30.11.2023 за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи автомобіля, згідно з яким вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_2 , 2011 року випуску, становить 327 452,31 грн.

Короткий зміст вимог та доводи апеляційної скарги та позиція позивача

На це рішення суду подав апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бухтояров Р.О.

Посилаючись на незаконність судового рішення, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення місцевого суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що висновок експерта від 30.11.2023 № СЕ-19/107-23/11541-АВ є неповним, його слід визнати неналежним і недопустимим доказом, оскільки такий складено експертом без огляду пошкодженого автомобіля; при цьому експерт вказаної установи ОСОБА_4 через недостатню кількість матеріалів два роки не міг провести експертизу за ухвалою суду, натомість на замовлення позивача за заявою від 29.11.2023 підготував висновок 30.11.2023 за один день.

Посилаючись на правову позицію Великої Палати Верховного Суду у п.45 постанови від 27 березня 2019 року у справі №752/16797/14-ц, скаржник зазначає, що у випадку, якщо звіт про оцінку транспортного засобу складений взагалі без його огляду, такий звіт є неналежним доказом у справі.

Крім того, стосовно визначеного розміру шкоди скаржник зазначає, що у даній справі, відповідно до положень ст. 30 Закону № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, оскільки його ремонт є економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Відтак його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди.

Вказує, що суд самостійно повинен визначити, яку правову норму необхідно застосувати для вирішення спору, навіть щодо якої помиляються сторони.

Посилається на те, що згідно з правовою позицією, яка викладена в постанові КЦС ВС від 17.02.2021 у справі № 753/11069/16-ц, неможливо задовольнити вимоги про відшкодування майнової шкоди з огляду на вартість автомобіля до ДТП з одночасним залишенням автомобіля у власності позивача. Відповідно, якщо відсутні докази, які доводять розмір утилізаційної вартості авто, суд позбавлений можливості встановити правильний розмір відшкодування, яке має бути стягнуте з відповідача, і зобов`язаний відмовити у задоволенні позовних вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просив рішення суду залишити без змін, вважаючи його законним і обґрунтованим.

Межі розгляду справи апеляційним судом

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Заслухавши суддю-доповідача, позицію представників сторін, дослідивши матеріали даної справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія дійшла таких висновків.

Фактичні обставини справи та застосовані норми права

Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом вказаної норми, за загальним правилом: по-перше, в повному обсязі; по-друге, особою, яка безпосередньо її завдала, шкода підлягає відшкодуванню.

Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб (частина перша статті 1187 ЦК України).

Майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).

Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон N 1961-IV) передбачено обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону N 1961-IV).

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону N 1961-IV).

Відповідно до статті 6 Закону N 1961-IV страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Велика Палата Верховного Суду послідовно наголошує, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми.

Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом № 1961-IV у страховика (страховика) не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961 IV) (постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), від 03.10.2018 у справі № 760/15471/15-ц (з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі №147/66/17).

Натомість за обставинами даної справи встановлено, що сторонами (учасниками ДТП) не було укладено відповідних договорів страхування, ними не сплачувалися страхові платежі, обидва транспортні засоби на час ДТП не забезпечені чинними договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до пункту 1.7 статті 1 Закону N 1961-IV забезпечений транспортний засіб транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Згідно з положеннями підпункт «а» пункту 41.1 статті 41 Закону № 3045-VI (Регламентні виплати з централізованих страхових резервних фондів МТСБУ) МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння:

а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

За змістом наведеної норми, МТСБУ, зокрема, не відшкодовує шкоду, котру заподіяно транспортному засобу, що не забезпечений чинним договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, експлуатується особами, відповідальність яких не застрахована.

Встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 30.09.2020 о 19 год. 30 хв. на автомобільній дорозі М-06 Київ-Чоп 790 км громадянин ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Peugeot 607 державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку, на мокрій ділянці дороги, не впорався з керуванням, виїхав на зустрічну смугу руху та скоїв зіткнення з транспортним засобом Skoda Octavia державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням громадянина ОСОБА_3 . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.12.2020 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 124 КУпАП.

Внаслідок ДТП пошкоджено автомобіль марки Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_2 , який належить на праві власності позивачу ОСОБА_2 .

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 не була застрахованою.

Також на момент ДТП транспортний засіб Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_2 не був забезпечений чинним договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Отже, встановивши, що на час ДТП обидва транспортні засоби не забезпечені чинними договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, наведене позбавляло позивача можливості отримати відшкодування шкоди, заподіяної транспортному засобу від МТСБУ, оскільки у останнього не виникло обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату).

Таким чином, з урахуванням принципу повного відшкодування шкоди (стаття 1166 ЦК України), ОСОБА_2 має право вимагати від відповідача відшкодування шкоди, заподіяної транспортному засобу.

Відповідно до наданого до справи звіту про оцінку вартості майнової шкоди, заподіяної ушкодженням транспортного засобу № 038/10/20 від 08.10.2020, ринкова вартість автомобіля марки Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_2 до пошкодження становила 270 578,49 грн, вартість відновлюваного ремонту цього автомобіля 457 110,84 грн, вартість майнової шкоди заподіяної власнику такого автомобіля 270 578,49 грн (а.с. 15-20 т. 1).

В подальшому позивачем було надано висновок експерта № СЕ-19/107-23/11541-АВ від 30.11.2023.

Згідно висновку експерта Закарпатського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/107-23/11541-АВ від 30.11.2023 за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи автомобіля, ринкова вартість автомобіля марки Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_2 станом на 30.09.2020 складала 215 019,00 грн, вартість відновлюваного ремонту цього автомобіля 327 452,31 грн, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику такого автомобіля станом на 30.09.2020 складала 215019,00 грн (а.с. 2-10 т. 2)

Відповідно до п. 30.1 ст. 30 Закону № 1961-IV (у редакції чинній на момент ДТП та на час проведення судової експертизи) транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно п. 30.2 ст. 30 Закону № 1961-IV якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Оскільки у наданому висновку експерта Закарпатського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/107-23/11541-АВ від 30.11.2023 вартість транспортного засобу після ДТП не зазначено, а тому такий висновок є неповним, ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 11.03.2025 було задоволено клопотання представника ОСОБА_1 , призначено у справі судову транспортно-товарознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено питання:

1) яка ринкова вартість транспортного засобу марки «SKODA» моделі «ОСТАVIA» реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2011 р.в., на день настання дорожньо-транспортної пригоди 30.09.2020 до його пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ?

2) яка ринкова вартість цього транспортного засобу після пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 30.09.2020?

3) який розмір матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки «SKODA» моделі «ОСТАVIA» реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2011 р.в., внаслідок ДТП, що мало місце 30.09.2020, станом на 30.09.2020?

4) яка вартість відновлювального ремонту такого транспортного засобу внаслідок ДТП, що мало місце 30.09.2020, станом 30.09.2020?

Проведення експертизи доручено експерту Закарпатського НДЕКЦ МВС України (м. Ужгород, Слов`янська Набережна, 25).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19; пункт 9.58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2021 року у справі № 904/2104/19, провадження № 12-57гс21).

Згідно з висновком експерта Закарпатського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/107-25/4219-АВ від 23.04.2025 ринкова вартість транспортного засобу марки «SKODA» моделі «ОСТАVIA» реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2011 р.в., на день настання дорожньо-транспортної пригоди 30.09.2020 до його пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди становила 215 019,00 грн; ринкова вартість цього транспортного засобу після пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 30.09.2020 становила 39 664,00 грн; розмір матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки «SKODA» моделі «ОСТАVIA» реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2011 р.в., внаслідок ДТП, що мало місце 30.09.2020, станом на 30.09.2020 становив 215 019,00 грн; вартість відновлюваного ремонту цього автомобіля, внаслідок ДТП, що мало місце 30.09.2020, станом 30.09.2020 складала 353 970,15 грн (а.с. 165-178 т. 2).

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 02.04.2018 у справі N 910/32720/15, відповідно до пункту 30.2 статті 30 Закону № 1961-IV якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП. Тож під час розрахунку вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу суди повинні враховувати цю норму та визначати, на який розмір змінилася вартість транспортного засобу внаслідок ДТП.

Колегія суддів зазначає, що як у висновку експерта Закарпатського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/107-23/11541-АВ від 30.11.2023, так і у висновку експерта Закарпатського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/107-25/4219-АВ від 23.04.2025, ринкова вартість автомобіля марки Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_2 станом на 30.09.2020 (до його пошкодження) складала 215 019,00 грн. Вартість відновлюваного ремонту цього автомобіля у висновку від 30.11.2023 була визначена 327 452,31 грн, у висновку від 23.04.2025 - 353 970,15 грн. Попри те, що вартість відновлювального ремонту у вказаних висновках є різною, це не спростовує того факту, що транспортний засіб - автомобіль марки «SKODA» моделі «ОСТАVIA», д.н.з. НОМЕР_2 - вважається фізично знищеним, оскільки витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують його вартість до дорожньо-транспортної пригоди, а отже підлягають застосування положення п. 30.2 ст. 30 Закону № 1961-IV.

Розмір завданого позивачу матеріального збитку становить 175 355,00 грн, як різниця між вартістю транспортного засобу до (215 019,00 грн) та після ДТП (39 664,00 грн).

Місцевим судом не враховано, що ремонт транспортного засобу є економічно необґрунтованим, а отже транспортний засіб вважається фізично знищеним, а тому не відповідають обставинам справи висновки суду першої інстанції про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 вартості відновлювального ремонту транспортного засобу Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_2 у розмірі 327 452,31 грн, і таких висновків суд дійшов з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Висновки за результатом розгляду апеляційної скарги

Оскільки встановлено, що ремонт автомобіля Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_2 вважається економічно необґрунтованим, тому розмір завданого позивачу матеріального збитку становить 175 355,00 грн, як різниця між вартістю транспортного засобу до ДТП - 215 019,00 грн, та після ДТП - 39 664,00 грн. Невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права, відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, є підставою для зміни судового рішення, шляхом стягнення на користь позивача матеріального збитку в розмірі 175 355,00 грн.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. 13 ст. 141 ЦПК України ).

При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат (ч. 10 ст. 141 ЦПК України ).

За подання позовної заяви позивачем було сплачено 4571,11 грн судового збору (а.с. 1 т. 1). За подання апеляційної скарги відповідачем сплачено 6856,66 грн судового збору (а.с. 85 т. 2). Оскільки позовні вимоги задоволено частково (38,36%) на користь позивача підлягало відшкодуванню 1753,47 грн, а на користь відповідача (пропорційно до відмовленої частини вимог, 61.64%) 4226,44 грн. Тому на користь відповідача ОСОБА_1 з позивача ОСОБА_2 слід стягнути різницю судового збору в розмірі 2472.97 грн.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бухтояров Роман Олександрович задовольнити частково.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 червня 2024 року змінити, виклавши другий та третій абзаци резолютивної частини рішення в новій редакції.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ) 175 355,00 гривень матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2472,97 гривень у відшкодування сплаченого судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18 червня 2025 року.

Головуюча:

Судді: