Справа № 694/720/25
Рішення

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2025 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Смовж О.Ю.,

з участю секретаря судових засідань Блискавки А.С.,

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Шевченківська сільська територіальна громада, про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем,

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання спадкоємця - ОСОБА_1 зі спадкодавцем - ОСОБА_2 на час її смерті. Свою заяву обґрунтовує тим, що його мати - ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і після її смерті відкрилася спадщина на частину квартири АДРЕСА_1 , житловий будинок АДРЕСА_2 та грошові кошти.

Так, приблизно у 1981 році мати ОСОБА_2 отримала квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , де вони спільно проживали. Після трагічної загибелі батька, мати одружилася з ОСОБА_3 , від даного шлюбу народився брат по матері ОСОБА_4 . Квартира за вищевказаною адресою, де тепер проживали в чотирьох, була 25.05.1994 року приватизована та всі стали співвласниками. При житті мати ОСОБА_2 , а саме: 04.09.2008 року склала заповіти та розділила спадщину. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер брат ОСОБА_4 . Мати ОСОБА_2 хворіла на психічну та онкологічну хвороби та після смерті її сина ОСОБА_4 стан погіршився. Вітчим ОСОБА_3 також хворів. Тому з червня 2018 року він, мати ОСОБА_2 та вітчим ОСОБА_3 стали разом проживати в будинку, належному матері на праві спадщини, за адресою: АДРЕСА_2 . Мати та вітчим зареєстровані у квартирі, а заявник у вказаному будинку. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати ОСОБА_2 , а відразу за нею ІНФОРМАЦІЯ_3 помер вітчим ОСОБА_3 . Так як проживали разом, ОСОБА_1 доглядав їх, та після смерті поховав за власні кошти. Оскільки заявник є єдиним спадкоємцем першої черги, звернувся до нотаріуса, однак постановою приватного нотаріуса Кравчук Т.І. від 22.02.2025 заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини.

У зв`язку з вищевикладеними обставинами виникла необхідність звернутися до суду з вказаними вимогами.

Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області Смовж О.Ю. від 02.04.2025 відкрито провадження та призначено судове засідання. Витребувано у приватного нотаріуса Звенигородського районного нотаріального округу Кравчук Тетяни Ігорівни копію спадкової справи після померлої ОСОБА_2 (дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

14.05.2025 до суду від приватного нотаріуса Звенигородського районного нотаріального округу Кравчук Тетяни Ігорівни надійшла копія спадкової справи після померлої ОСОБА_2 (дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву підтримав в повному обсязі, просив її задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Шевченківської сільської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати без участі представника Шевченківської сільської ради. Проти задоволення заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем не заперечує.

Враховуючи заяву заінтересованої особи, відсутність заперечень з приводу заяви про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, наявність спору про право судом не встановлено, тому справа розглянута в порядку окремого провадження.

За відомостями Спадкого реєстру нотаріусом 22.02.2025 перевірено наявність відкритої спадкової справи, та встановлено, що відсутня інформація про спадкодавця ОСОБА_2 , а отже особи, які подали заяву про прийняття спадщини відсутні.

Судом встановлено, що єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 є її рідний син ОСОБА_1 , а отже відсутній спір про право, а тому суд розглядає справу в порядку окремого провадження.

Дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як роз`яснено в пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданої Звенигородським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 30.07.2024, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Шевченкове, актовий запис про смерть № 440.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 05.04.1980 року, виданого Корнинською сільською радою Ровенського району, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 . Батьками записані: ОСОБА_5 та ОСОБА_2 .

Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 05.10.1985 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 уклали шлюб 05.10.1985 року, актовий запис № 24.

Згідно копії заповіту ОСОБА_2 від 04.09.2008 року, посвідченого секретарем Шевченківської сільської ради Ільченко Л.Л. та зареєстрованого в реєстрі за № 436, ОСОБА_2 зроблено заповіт на випадок її смерті: належний їй будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку, що знаходиться по АДРЕСА_2 , заповідає ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , в рівних частинах.

Згідно копії заповіту ОСОБА_2 від 04.09.2008 року, посвідченого секретарем Шевченківської сільської ради Ільченко Л.Л. та зареєстрованого в реєстрі за № 437, ОСОБА_2 зроблено заповіт на випадок її смерті: грошові вклади по рахунку НОМЕР_4 з нарахованими відсотками, компенсаціями, компенсаційними сертифікатами, усіма послідуючими індексаціями, заповідає ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, № витягу: 80212954 від 22.02.2025 року, приватним нотаріусом Кравчук Т.І. зареєстровано спадкову справу №73699101, номер у нотаріуса 24/2025. Спадкодавець: ОСОБА_2 .

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого Звенигородським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 05.08.2024, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Звенигородка, актовий запис про смерть № 448.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , виданого Шевченківською сільською радою Звенигородського району Черкаської області від 02.04.2012, ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 21 рік, у с. Шевченкове, актовий запис про смерть № 10.

Відповідно до довідки № 45/13-09 від 30.01.2025 року, виданої в.о. спеціаліста з реєстрації місця проживання ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , з 29.04.1981 року до 30.07.2024. На дату смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за вказаною адресою був зареєстрований ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ( період реєстрації з 29.04.1981 до 05.08.2024, зняття у зв`язку зі смертю).

Відповідно до акту депутата Шевченківської сільської ради Чухліб Н.М., складеного в присутності свідків, вбачається, що ОСОБА_2 разом з її чоловіком ОСОБА_3 та сином ОСОБА_1 , приблизно з червня 2018 року до часу її смерті, проживали за адресою: АДРЕСА_2 та вели спільне господарство. За даною адресою був зареєстрований ОСОБА_1 ю, а ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_3 . ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а ОСОБА_3 . 01.08.2024. ОСОБА_1 доглядав матір та вітчима до їх смерті та похоронив їх за власні кошти.

Згідно копії паспорта заявника, місце проживання останнього зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 з 22.08.2019 року.

Згідно виписного епікризу з медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_2 , встановлено, що вона проходила лікування з 01.07.2024 по 17.07.2024, виписана додому в супроводі сина, потребує постійного стороннього догляду та нагляду. Нагляд сімейного лікаря та психіатра за місцем проживання.

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 25.05.1994, органом приватизації Шевченківського сільськогосподарського коледжу посвідчено, що квартира за адресою: АДРЕСА_3 , на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_2 та членам її сім`ї ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, власником будинку за адресою: АДРЕСА_2 є ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину.

За заявою ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Звенигородського районного нотаріального округу Черкаської області Кравчук Т.І. від 22.02.2025 року № 70, відомо, що спадщину, що залишилась після смерті матері він не прийняв, пропущено шестимісячний строк.

22 лютого 2025 року приватним нотаріусом Звенигородського районного нотаріального округу Черкаської області Кравчук Т.І. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , у зв`язку із пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини.

За клопотанням заявника в судовому засіданні були допитані свідки.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 проживав разом з його матір`ю ОСОБА_2 та його вітчимом ОСОБА_3 разом в квартирі по АДРЕСА_3 , а з 2018 року у будинку по АДРЕСА_2 . ОСОБА_1 завжди був поруч із матір`ю, вона хворіла, потребувала постійної допомоги. Повідомила, що інших спадкоємців у померлої ОСОБА_2 немає, тільки син ОСОБА_8 , який утримував та допомагав матері, так як та хворіла через психічну та онкологічну хвороби, через що потребувала догляду. На запитання суду зазначила, що померла хворіла тривалий час, останні роки тяжко, пережила втрату близьких людей. ОСОБА_1 весь цей час був поруч з нею, жив з нею.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що вона є жителькою с. Шевченкове, знайома із родиною померлої. Через трагічні втрати близьких людей, ОСОБА_2 психічно хворіла та мала онкологічну хворобу. Син ОСОБА_8 проживав та допомагав померлій, так як остання хворіла та потребувала догляду. Її син проживав разом в квартирі з матір`ю, вподальшому у будинку, допомагав матері, доглядав за нею, вів спільне господарство, здійснив її поховання.

У рішенні Конституційного Суду від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство.

Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до частин першої, другої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Згідно зі статтями 1233-1235 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України).

Відповідно до частин першої-третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

За загальним правилом, визначеним частиною першою статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Для вирішення питання щодо наявності підстав для застосування до спірних правовідносин положень частини третьої статті 1268 ЦК України є необхідним встановлення місця проживання спадкодавця і спадкоємця.

Згідно з пунктами 3.19, 3.20 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.

Частиною першою статті 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Верховний Суд неодноразово зазначав у спірних правовідносинах, що положення статті 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації.

Право на вибір місця проживання закріплено у статті 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Під місцем постійного проживання розуміється місце, де фізична особа постійно проживає. Тимчасовим місцем проживання є місце перебування фізичної особи, де вона знаходиться тимчасово (під час перебування у відпустці, відрядженні, зокрема у готелі чи у санаторії, тощо).

Відповідно до абз.4 ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги.

Пунктом 12 частини 1 статті 2 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання (перебування) особи це внесення за заявою про реєстрацію місця проживання (перебування), поданою особою в паперовій формі, до реєстру територіальної громади інформації про місце проживання (перебування) особи.

Верховний Суд у постанові від 21 жовтня 2020 року у справі № 569/15147/17 (провадження № 61-39308св18) вказав, що частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Зі змісту викладеного вбачається, що право звернення до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини виникає у заявника, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами.

Суд виходить з того, що реєстрація місця проживання або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину.

На підставі вищевикладеного суд зазначає, що сама по собі реєстрація місця проживання спадкодавця за іншою адресою на час відкриття спадщини не може свідчити відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України про неприйняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини фактично проживав разом зі спадкодавцем у одному будинку за однією і тією ж адресою.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами ; висновками експертів; показаннями свідків (ч.2 ст.76 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 90 ЦПК України, показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини.

Суд вважає належними доказами показання допитаних свідків, оскільки вони узгоджуються між собою та стосуються обставин, які підлягають доказуванню.

Так, дослідженими судом доказами повністю підтверджується той факт, що ОСОБА_1 на час смерті ОСОБА_2 постійно проживав разом з нею з 2018 року за адресою: АДРЕСА_2 .

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Враховуючи викладене, заява ОСОБА_1 про встановлення факту його постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини обґрунтована та підлягає задоволенню.

Судові витрати розподілу не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 76-81, 263-265, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Шевченківська сільська територіальна громада, про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання спадкоємця - ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 на час смерті, що сталася ІНФОРМАЦІЯ_8 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та проголошено 20.06.2025 о 12 год 00 хв.

Учасники справи:

Заявник: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , тел. НОМЕР_8 ).

Заінтересована особа: Шевченківська сільська територіальна громада (20214, Черкаська область, Звенигородський район, с. Шевченкове, пров. Пирогова, 2, ).

Суддя О.Ю.Смовж