Справа № 446/281/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2025року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської областів складі:

головуючого - судді Костюк У. І.

секретаря судових засідань: Новосад І.В.

за участі:

позивача ОСОБА_1

відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

представника відповідачів ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янка-Бузька в порядку позовного провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

07.02.2025 представник позивача ОСОБА_1 адвокат Перун Я., подала до суду позовну заяву, в якій просить стягнути з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 матеріальну шкоду в розмірі 6391,77 грн ., 5000 грн. моральної шкоди, та судові витрати.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 разом із синами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є співвласниками квартири, що розташована в АДРЕСА_1 . Вона користується земельною ділянкою, на яку їм рішенням міської ради було надано дозвіл на розробку технічної документації, однак через воєнний стан, міська рада ще не передала їй у власність вищевказану земельну ділянку для будівництва гаражу. На протязі тривалого часу між нею та відповідачами відбуваються сварки через те, що сусіди встановили ворота на земельній ділянці на якій запроектовано гараж її сина ОСОБА_6 . У червні-липні 2024 ОСОБА_1 купила металопрофіль, металеві труби, та допоміжні матеріали, для того щоб облаштувати стіну гаражу. Однак, 17.07.2024 її сусіди ОСОБА_2 та ОСОБА_3 безпричинно пошкодии її майно, а саме відірвали металопрофіль, чим завдали ій матерільної шкоди. Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у металевому профілі утворились дірки,чим його приведено у непридатний стан. Крім цього такими неправомірними діями відповдачів позивачці завдано моральну шкоду, а саме порушено її нормальну життєдіяльність та повсякденний уклад життя, у неї погіршився сон, періодично підвищується артеріальний тиск. Через пережиту подію вона вимушена приймати заспокійливі препарати. Крім цього у неї з"явилось почуття стійкої несправедливості через те, що відповідачі впевнені що не понесуть відповідальності за вчинене. А тому, враховуючи викладене, просить стягнути з відповідачів суму завданих матеріальних та моральних збитків.

Ухвалою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 27.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

23.05.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просили у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, зокрема через те, що дії відповідачів щодо демонтажу огорожі не є протиправними, так як вказана огорожа зведена позивачкою на земельній ділянці на яку у неї не має права власності. Разом із з тим, відповідачі не відривали металопрофіль позивачки, а лише демонтували його та охайно поскладали, дірки на металопрофілі були ще до його демонтажу. Також зазначили про те, що позивачці не завдано жодної шкоди так як станом на сьогоднішній день металопрофіль знову змонтований в огорожу. Позивачкою не надано жодних доказів пошкодження металевого профілю огорожі, не надано доказів щодо витрат на ремонт огорожі, оцінки вартості пошкодженого майна. Долучені письмові докази щодо вартості будівельних матеріалів не можуть бути доказом завдання шкоди. Відтак вважають що позивачка не довела завдання матеріальної шкоди а дії відповідачів не є протиправними. Також позивачкою не доведено завдання ій моральної шкоди, не долучено жодних доказів завдання такої шкоди.

Позивач в судовому засіданні підтримала подану нею позовну заяву, в повному обсязі, просила її задоволити у повному обсязі.

Представник позивача адвокат Перун Я. в судове засідання не з"явилась, подала заяву в якій просила суд проводити розгляд справи у її відсутності, підтримала поданий позов.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечили щодо пред"явлених позовних вимог, просили суд відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідачів ОСОБА_4 проти позову заперечила, просила суд відмовити у його задоволені.

Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_5 є співласницею квартири по АДРЕСА_1 . (а.с. 13).

Згідно рішення №11 від 28.10.2021 затверджено детальний план території земельної ділянки для будівництва та обслуговування індивідуального гаражу по АДРЕСА_2 . (а.с.18).

Згідно рішення №30 від 25.11.2021 надано дозвіл на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва індивідуального гаражу площею 0,0100 га в АДРЕСА_2 гр. ОСОБА_6 (а.с.19)

Судом з відповіді від 13.05.2024 Кам"янка-Бузької міської ради адресованої ОСОБА_7 встановлено, що в процесі розгляду заяви встановлено, що роботи по облаштуванню воріт гр. ОСОБА_8 проводились на суміжній до земельної ділянки, передбаченої для передачі у Вашу власність для будівництва і обслуговування гаражу. ОСОБА_9 комісією було повідомлено про те, що на земельній ділянці, де встановлено ворота запроектовано інший індивідуальний гараж і в майбутньому в обов`язковому порядку буде необхідність в проведенні робі по демонтажу встановлених воріт. (а.с.17).

Згідно товарного чеку від 10.07.2024 позивачем було придбано будівельні матеріали на суму 1385 грн.(а.с.23)

Згідно накланої №38 від 10.06.2024 ОСОБА_10 придбала металопрофіль на суму 2768,70 грн.( а.с.24)

Відповідно до рахунку № 5125957 від 10.07.2024 позивачкою було придбано будільні матеріали на суму 3366,80 грн.(а.с.25)

Відповідно до заяви жителів ОСББ по вул. Євромайдану, мешканці по АДРЕСА_3 а просили скасувати або змінити рішення Кам"янка-Бузької міської ради № 30 від 25.11.2021 про надання дозволу ОСОБА_6 на розробку технічної документації (а.с.83).

Як видно з заяви поданої відповідачами на адресу ВП 31 Львівського РУП НП у Львіській області 31.07.2024 між сторонами виник конфлікт та відповідачі просили притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП. (а.с. 11-16).

Судом було оглянуто відеозапис, де зафіксовано події що відбувались 17.07. 2024 на якому відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 демонтовують металопрофіль із металевої огорожі, а саме відкручують та скадають.

Відтак суд встановив, що між сторонами виникли спірні правовідносини щодо відшкодування шкоди завданої внасідок протиправного діяння.

Вирішуючи спір, суд виходить з таких норм закону та відповідних їм обставин справи.

Відповідно до положень ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зроила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

При цьому, частина 2 вказаної статті передбачає, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно з ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 04 серпня 2020 року у справі №925/1478/16 протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

При цьому цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 27 грудня 2019 року у справі № 686/11256/16-ц).

Суд встановив, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 17.07. 2024 самовільно демонтували металопрофіль із металевої огорожі яка була встановлена позивачкою ОСОБА_1 .

Вищевказаний факт не заперечили в судовому засіданні і самі відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 які вказали про те, що оскільки встановлена огорожа створювала перешкоди їм у заїзді вони відкрутили металопрофіль та поскладали його на території позивачки. При цьому судом враховується те, що на даній території знаходяться цегляні будівлі , які використовуються на протязі тривалого часу жителями будинку АДРЕСА_3 , в тому числі і сторонами по справі.

Позивачка ОСОБА_1 встановила металеву огорожу на земельній ділянці якою користується на протязі тривалого часу. Така земельна ділянка перебуває у користуванні позивачки.

Відтак судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 демонтуючи огорожу з металопрофілю, встановлену позивачкою ОСОБА_1 - діяли протиправно.

Разом із тим позивачкою не доведено факту наявності шкоди завданої внаслідок демонтажу огорожі, оскільки жодних доказів пошкодження металевого профілю огорожі ОСОБА_1 не представлено. Також позивачкою не подано доказів щодо витрат на ремонт огорожі, оцінки вартості пошкодженого майна. Натомість, надані позивачкою рахунок № НОМЕР_1 від 10.07.2024 та товарний чек від 10.07.2024 свідчать про придбання таких матеріалів для облаштування огорожі та аж ніяк про завдання відповідачами шкоди саме в такому розмірі. Такі обставини справи, на переконання суду вказують, на недоведення позивачкою розміру завдання матеріальної шкоди шляхом демонтажу огорожі відповідачами, оскільки будь-які належні та допустимі докази цього відсутні.

Відтак суд приходить до переконання, що позовні вимоги щодо відшкодування шкоди в розмірі 6391,77 грн. до задоволення не підлягають.

В цей же час, суд приходить до переконання, що позивачці було завдано моральної шкоди, оскількисуд вважає, що встановлені обставини справи, а саме дії відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (самовільний демонтаж встановленої позивачкою огорожі), завдали саме моральної шкоди позивачці.

А тому, вирішуючи питання відшкодування моральної шкоди позивачеві, суд вважає, що така повинна бути відшкодована виходячи з того, що в результаті незаконного демонтажу огорожі відповідачами, позивач перенесла душевні страждання, у неї був порушений звичний життєвий режим, вона була змушена звертатись за захистом своїх прав. Крім цього в результаті неправомірних дій відповідачів, позивач була змушена ще раз встановлювати огорожу.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральна шкода може полягати, зокрема: у порушенні психологічного благополуччя, переживаннях, стражданнях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, фізичному та психологічному пристосуванні до порушень у стані здоров`я.

Суд погоджується з доводами позивача, що вона зазнала моральної (немайнової) шкоди внаслідок неправомірних дій відповідачів. Суд вважає, що вона отримали страждання (душевні, психічних) внаслідок фізичного впливу.

При визначенні розміру моральної шкоди суд також враховує з однієї сторони стан здоров`я позивачки, яка є особою пенсійного віку, а з іншої сторони пенсійний вік відповідачів, стан здоровя відповідачки ОСОБА_11 .. Також судом враховується наявність конфлікту між сторонами на протязі тривалого часу.

А тому, виходячи із засад розумності, пропорційності та справедливості, суд вважає, що з кожного відповідача на користь позивача необхідно стягнути по 1000 гривень, а у задоволенні іншої частини позовних вимог необхідно відмовити.

Судові витрати у виді судового збору, витрат на провову допомогу та витрат пов"язаних з розглядом справи необхідно стягнути пропорційно до задоволених позовних вимог з відповідачів на користь позивача.

Керуючись статтями 23, 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

в и р і ш и в:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задоволити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1000 (одну) тисячу гривень моральної шкоди.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1000 (одну) тисячу гривень моральної шкоди.

У задоволенні решти частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 106, 29 (сто шість гривень двадцять девять копійок) сплаченого судового збору та 313 (триста тринадцять) гривень понесених судових витрат.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 106, 29 (сто шість гривень двадцять девять копійок) сплаченого судового збору та 313 (триста тринадцять) гривень понесених судових витрат.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 16.06.2025.

Суддя У.І. Костюк