КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2025 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 371/1017/24

номер провадження: 22-ц/824/5534/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії судів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач), суддів: Невідомої Т.О., Нежури В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миронівського районного суду Київської області від 25 листопада 2024 року у складі судді Колесника О.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до судді Богуславського районного суду Київської області ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої бездіяльністю,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до судді Богуславського районного суду Київської області ОСОБА_2, у якій просив визнати дії судді ОСОБА_2 при розгляді заяви від 28 травня 2025 року у справі №358/777/21 неналежним виконанням службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало йому істотної шкоди та згідно ст. 367 КК України сплатити штраф в розмірі двісті п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян за рахунок Державного бюджету.

Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 01 листопада 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

21 листопада 2024 року на адресу суду першої інстанції надійшла заява ОСОБА_1 від 15 листопада 2024 року про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 25 листопада 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погоджуючись з ухвалою судді першої інстанції від 25 листопада 2024 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати і прийняти до розгляду його заяву від 08 липня 2024 року та вирішити її по суті спору, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суддею першої інстанції не враховано п.11 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якого судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

У зв`язку з цим скаржник вважає, що підстави для повернення позовної заяви є безпідставними та надуманими. Крім того, на його переконання, повернення скарги суддею першої інстанції свідчить про умисне порушення його прав.

Також вказує, що ним було заявлено відвід судді першої інстанції, однак цей відвід не було задоволено судом першої інстанції. Тому відповідно до п.2 ч.3 ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового судового рішення, якщо в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід.

Суддя Богуславського районного суду Київської області ОСОБА_2 не скористався своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направив.

Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37- 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали судді першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Згідно з положеннями ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак суддя першої інстанції прийняв судове рішення без дотримання норм процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що у липні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до судді Богуславського районного суду Київської області ОСОБА_2, у якій просив визнати дії судді ОСОБА_2 при розгляді заяви від 28 травня 2025 року у справі №358/777/21 неналежним виконанням службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало скаржнику істотної шкоди та згідно зі ст. 367 КК України сплатити штраф в розмірі двісті п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян за рахунок Державного бюджету.

Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 01 листопада 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без руху, суддя першої інстанції виходив із того, що позивачем не надано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

16 листопада 2024 року, тобто у строк встановлений ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 01 листопада 2024 року, ОСОБА_1 подав до суду заяву про усунення недоліків від 15 листопада 2024 року, в якій вказав, що позовна заява про відшкодування шкоди за кримінальне правопорушення не є позовом майнового характеру. Також позивач вказав, що дана позовна заява є цивільним позовом у кримінальному провадженні та підлягає розгляду згідно з главою 9 КПК України, а тому судовий збір не сплачується.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, суддя першої інстанції дійшов висновку, що недоліки позовної заяви, які зазначені в ухвалі від 01 листопада 2024 року, позивачем не усунуті.

Проте з вказаним висновком судді першої інстанції погодитись не можна з таких підстав.

Відповідно до п.11 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Отже, позивачі при зверненні до суду з позовами про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду, звільненні Законом України «Про судовий збір» від сплати судового збору та при зверненні до суду за розглядом такого спору не зобов`язані сплачувати судовий збір.

ОСОБА_1 , звертаючись до суду із даною позовною заявою про відшкодування шкоди, обґрунтовував заподіяну йому шкоду бездіяльністю судді Богуславського районного суду Київської області. Враховуючи вказане, до спірних правовідносин підлягає застосуванню положення п.11 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір», а тому позивач звільнений від сплати судового збору.

Отже, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд першої інстанції не врахував зміст позовних вимог та обставин, якими позивач обґрунтовує спричинення йому шкоди, а тому безпідставно в ухвалі про залишення позовної заяви без руху послався на необхідність сплати судового збору.

Крім того, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху суддею першої інстанції було зазначено, що позивач пред`явив дві позовні вимоги майнового характеру у загальному розмірі 30 000 грн 00 коп., що не відповідає фактичному змісту прохальної частини позовної заяви.

Проте суддя першої інстанції на зазначені вище обставини та вимоги закону належної уваги не звернув, внаслідок чого помилкового визнав неподаною та повернув позовну заяву позивачу.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 було заявлено відвід судді першої інстанції, однак цей відвід не був задоволений судом першої інстанції, а тому відповідно до п.2 ч.3 ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового судового рішення, якщо в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, не заслуговують на увагу, виходячи з такого.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 27 вересня 2025 року постановлено, що у зв`язку із необґрунтованістю заявленого відводу, здійснити вирішення питання про відвід головуючого судді Миронівського районного суду Київської області Поліщука А.С. від участі в розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до судді Богуславського районного суду Київської області ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої бездіяльністю, суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу. Передано цивільну справу №371/1017/24 (провадження 2/371/547/24) за позовом ОСОБА_1 до судді Богуславського районного суду Київської області ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої бездіяльністю, разом із заявою про відвід головуючого судді до канцелярії Миронівського районного суду Київської області для виконання вимог ч.3 ст.40 ЦПК України.

Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 18 жовтня 2024 року відмовлено у задоволенні заявленого позивачем ОСОБА_1 відводу судді Поліщука А.С. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої бездіяльністю.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і підстави його відводу визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованими, якщо апеляційну скаргу обґрунтовано такою підставою.

Отже, враховуючи те, що заявлений ОСОБА_1 відвід був вирішений судом першої інстанції у встановленому законом порядку і відсутні підстави для визнання відводу судді першої інстанції обґрунтованим, то колегія суддів вважає, що підстави для застосування п.2 ч.3 ст.376 ЦПК України відсутні.

Що стосується прохання в апеляційній скарзі ОСОБА_1 про прийняття судом апеляційної інстанції до розгляду його заяви від 08 липня 2024 року та вирішення її по суті спору, то воно не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Колегія суддів зазначає, що суд апеляційної інстанції постановляє нове рішення лише за результатами розгляду справи по суті.

У даній справі суддя першої інстанції визнав неподаною та повернув позовну заяву ОСОБА_1 , тобто не розглянув справу по суті, а тому справа підлягає направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду даної позовної заяви.

Відповідно до положень ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що допущені порушення суддею першої інстанції норм процесуального права призвели до постановлення помилкової ухвали, а тому відповідно до ст.379 ЦПК України вказана ухвала підлягає скасуванню, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За таких обставин апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст.374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу судді Миронівського районного суду Київської області від 25 листопада 2024 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді: