Справа № 645/545/24
Провадження № 2-др/645/16/25
19 червня 2025 року м. Харків
Немишлянський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - Федорової О.В.,
за участю секретаря судового засідання - Федоровської Д.І.,
сторони по справі:
представник позивачів - адвокат Калетнік М.Ю. (в режимі відеоконференції)
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву адвоката Кузнецової Аліси Андріївни про ухвалення додаткового рішення суду у цивільній справі № 645/545/24 за позовом:
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Поддубна Юлія Вікторівна
про визнання заповіту недійсним та застосування наслідків недійсності правочину,-
Представник заявника Кузнецова А.А. в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за відсутності відповідачки та її представника, в якій повністю підтримала свою заяву та просила суд її задовольнити.
Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивачів, вважає необхідним зазначити наступне.
Рішенням Немишлянського районного суду м. Харкова від 09.06.2025 року позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Поддубна Юлія Вікторівна про визнання заповіту недійсним та застосування наслідків недійсності правочину залишено без задоволення.

11.06.2025 року представник відповідачки Кузнецова А.А. звернулась до Немишлянського районного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі № 645/545/24, в якій просила стягнути з позивачів суму судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 60000,00 грн.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першоїстатті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістомстатті 137 ЦПК Українивитрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на правову допомогу або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою, шостою, сьомоюстатті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставістатті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України» заява №19336/04, від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95), від 06 липня 2015 року у справі «Заїченко проти України» (п.131), зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц,постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі №742/2585/19, від 03 лютого 2021 року у справі №522/24585/17.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Так, відповідно достатті 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Суд вважає за необхідне зазначити, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18.

У випадку встановленого фіксованого розміру погодинних ставок адвокатів сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми погодинних ставок адвокатів зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст. 129 Конституції України.

Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На обґрунтування понесених відповідачкою витрат з надання правничої допомоги адвокатом Дворницьким В.В. до матеріалів справи надано: Ордер серії AX N 1176755 від 07.03.2024 року; Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ХВ N 002582 від 14.09.2022 року; Договір про надання правничої допомоги N 12/24 від 07.03.2024 року, прибутковий касовий ордер N 12/24 від 07.03.2024 року; копії квитанцій по сплаті поштових послуг.

З матеріалів справи випливає, що ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06.02.2024 відкрито провадження у цій справі.

07.03.2024 адвокат Дворницький В.В. вступив у справу як представник відповідачки.

12.06.2024 представником Дворницьким В.В. було подано відзив на позовну заяву та 17.06.2024 - заяву про виклик свідків.

Представником було взято участь лише в одному судовому засіданні, яке відбулося 07.03.2024.

В подальшому, 01.11.2024 відповідачкою було укладено Договір про надання професійної правничої допомоги з адвокатом Кузнєцовою Алісою Андріївною.

Отже, твердження представника відповідачки про те, що Акт прийому-передачі наданої правничої допомоги - Додаток N 2 до договору N 12/24 від 07.03.2024 року та розрахунок розміру витрат на правову допомогу адвоката за Договором про надання правової допомоги N 12/24 від 07.03.2024 року будуть надані суду після проведення всіх судових засідань по справі є безпідставним, оскільки витрати на оплату робіт та послуг адвоката, про відшкодування яких заявлено вимогу, мають бути виконані саме тим адвокатом, з яким укладено договір про надання правової допомоги, інакше суд не матиме підстав для вирішення питання про їх відшкодування.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у своїй Постанові від 20.11.2018 року у справі № 910/23210/17.

Під час судового розгляду справи відповідачкою не було долучено підтверджуючих документів щодо витрат на правничу допомогу, надану адвокатом Дворницьким В.В. на суму 30000,00 грн., а саме розрахунку правових витрат та детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (кількість витраченого адвокатом часу, вартість вчинення конкретної послути, тощо) саме на таку суму.

З огляду на викладене, підстави для стягнення з позивачів витрат на правничу допомогу, надану відповідачці адвокатом Дворницьким В.В., немає.

Щодо Заяви про стягнення судових витрат з надання відповідачці правничої допомоги адвокатом Кузнецовою А.А., суд зазначає таке.

На обґрунтування заяви в цій частині представником відповідачки адвокатом Кузнецовою А.А. надано: Договір про надання професійної правничої допомоги від 01.11.2024; Додаткову угоду до Договору про надання професійної правничої допомоги від 01.11.2024; Акт виконаних робіт до Договору про надання професійної правничої допомоги від 01.11.2024; Ордер про надання правничої допомоги від 01.11.2024; Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 5796.

Відповідно до пункту 2.2. Договору про надання професійної правничої допомоги від 01 листопада 2024, Клієнт, відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» оплачує працю Об`єднанню по наданню правової допомоги, означеної у п. 1.1. цього договору, за договірною ціною, яка визначається шляхом виставлення Об`єднанням рахунків Клієнту, але не нижче, ніж розмір гонорару адвоката, затвердженому рішенням Ради адвокатів Харківської області № 13/1/7 від 21.07.2021. Відповідно до пункту 2.2. Додаткової угоди до Договору про надання професійної правничої допомоги від 01 листопада 2024 року, яку укладено 07.03.2025, сторони погодили що гонорар (винагорода) за надання адвокатських послуг (правової допомоги) за договором про надання професійної правничої допомоги від 01.11.2024 б/н, а саме ведення цивільної справи N 645/545/24 в суді першої інстанції, тобто у Фрунзенському районному суді м. Харкова, буде обчислюватись у фіксованому розмірі та складає 30 000 (тридцять тисяч) гривень , яка підлягає сплаті Клієнтом протягом сорока п`яти днів на реквізити Об`єднання після набрання рішення (ухвали) Фрунзенського районного суду м. Харкова законної сили, в незалежності від результату розгляду цивільної справи N 645/545/24. Відповідно до пункту 4 Додаткової угоди до Договору про надання професійної правничої допомоги від 01 листопада 2024 року, яку укладено 07.03.2024, додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання сторонами. Отже, у даній справі, було встановлено фіксований розмір гонорару. Однак до заяви про відшкодування судових витрат відповідачкою не було долучено виставлених Об`єднанням рахунків Клієнту, як передбачено Договором про надання правової допомоги за період з 01.11.2024 по 07.03.2025.

01.11.2024 відповідачкою було укладено Договір про надання професійної правничої допомоги з адвокатом Кузнєцовою Алісою Андріївною. За період з 01.11.2024 по 10.03.2025 представником відповідачки було надіслано один процесуальний документ до суду, а саме Заперечення на клопотання про проведення посмертної судово-психіатричної експертизи.

З моменту підписання Додаткової угоди від 07.03.2025 представником Кузнєцовою А.А. було надано Заяву про попередній орієнтований розрахунок судових витрат, зокрема щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу

Крім того, представник брала участь в судових засіданнях: в режимі відеоконференції тривалістю: 1 годину 45 хвилин та 55 хвилин; в судовому засіданні тривалістю: 3 години 00 хвилин та 30 хвилин.

Також, представником було подано Клопотання про долучення доказів.

Відповідно до Рішення Ради адвокатів Харківської області № 13/1/7 від 21.07.2021, на яке посилання в Договорі про надання професійної правничої допомоги від 01 листопада 2024 року, розмір адвокатського гонорару за годину роботи становить 0,25 мінімальної заробітної плати на день оплати (далі - мзп), що дорівнює 2000,00 грн. Згідно вищезазначеного Рішення, вартість складання документів, звернень, заяв, скарг, становить від 0.1 мзп за сторінку.

Зазначення представником Кузнецовою А.А. в Акті виконаних робіт від 10 червня 2025 про те, що за ведення цивільної справи № 645/545/24 в суді першої інстанції було витрачено 119 годин є таким, що не відповідає складності цієї справи.

Також посилання на те, що адвокатом витрачено 10 годин на підготовку Заяви суд вважає значно завищеними та такими, що не відповідають принципам розумності, співмірності та фактичній складності виконаної роботи.

За своєю природою Заява є типовим процесуальним документом, що не вимагає глибокого аналізу значного обсягу матеріалів справи, складних правових досліджень чи значних інтелектуальних зусиль.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що витрати на професійну правничу допомогу понесені в суді першої інстанції позивачем у розмірі 60000 грн є завищеними.

Враховуючи заперечення сторони позивачів щодо розміру витрат відповідача на правову допомогу, беручи до уваги складність справи, обсяг та час необхідний для виконання адвокатом, який надавав професійну правничу допомогу позивачам, робіт, обсяг фактично виконаної адвокатом роботи, необхідність у наданні таких видів послуг, суд дійшов висновку про доведеність понесених позивачами витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000 грн, по 6000 грн. з кожного позивача.

Керуючись ст. ст.133, 137, 141, 246, 270 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву адвоката Кузнецової Аліси Андріївни про ухвалення додаткового рішення суду у цивільній справі № 645/545/24 - задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення по цивільній справі № 645/545/24 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Поддубна Юлія Вікторівна про визнання заповіту недійсним та застосування наслідків недійсності правочину.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати, що складаються з витрат на професійну правничу допомогу у розмірі по 6000,00 (шість тисяч) грн. з кожного.

В решті заяви - відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Немишлянський районний суд м. Харкова.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_1 , місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_2 , місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .

Відповідачка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_3 , місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу - Поддубна Юлія Вікторівна, адреса: пр-т Петра Григоренка, буд. 23, м. Харків, 61100.

Повне текст рішення складено 24.06.2025

Суддя О.В. Федорова