Дата документу 18.06.2025
Справа № 334/2718/25
Провадження № 2/334/2015/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 року м. Запоріжжя

Дніпровський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючої: судді Телегуз С.М., за участю секретаря Каряченко А.О., розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

04.04.2025 року до суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В позові посилалася на те, що 24.04.2020 року вона уклала шлюб з відповідачем, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, яке видане Олександрівським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро), актовий запис № 240, серія НОМЕР_1 .

Від шлюбу мають малолітню дитину: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який з дня народження проживає разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 .

Спочатку сімейне життя з відповідачем складалось добре, проте останні роки шлюбні відносини між ними погіршились. Тепер у відносинах взагалі відсутнє порозуміння та повага. Це спричинено внаслідок повного байдужого відношення відповідача до неї та фізичного насилля по відношенню до неї, а відтак, вони з листопада 2024 року перестали проживати разом як сім`я.

Відтак, сумісне проживання, як єдиної сім`ї між ними стало неможливим, оскільки ведення спільного господарства та спільне проживання як єдиної сім`ї припинено, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Вважає, що шлюб носить формальний характер, примирення з відповідачем неможливе. Сім`я фактично розпалась, у зв`язку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні розлучення.

Надання строку на примирення не виправить стан шлюбних відносин, оскільки вказані обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення в минулому не принесли жодних результатів. Тому, це лише погіршить стан відносин з відповідачем та продовжить їх перебіг в часі. Відтак, рішення про розірвання шлюбу вона прийняла остаточно і змінювати його не має намірів. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, суперечить її інтересам та інтересам їх дитини. Спір про поділ спільного набутого майна будуть вирішувати добровільно.

Прохала розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 24.04.2020 року Олександрівським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 240; стягнути з відповідача на її користь судові витрати; після розірвання шлюбу залишити дівоче прізвище « ОСОБА_4 ».

09.04.2025 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

13.06.2025 року до суду звернувся представник відповідача: адвокат Яковлева Т.В. з заявою про розгляд справи без участі, в якій прохали справу розглянути у їх відсутність, повідомила, що ОСОБА_2 не заперечує проти задоволення позовних вимог.

18.06.2025 року до суду звернулася позивач ОСОБА_1 з заявою про розгляд справи без її участі.

18.06.2025 року сторони в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі.

Виходячи з положень ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності учасників процесу.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Гола Пристань Херсонської області народилася позивач ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується матеріалами справи.

ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Одеса народився відповідач ОСОБА_2 , рнокпп НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповіддю №1268257 від 07.04.2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру.

24.04.2020 року позивач ОСОБА_5 та відповідач ОСОБА_2 зареєстрували шлюб у Олександрівському районному у м. Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 240, після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_6 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 від 24.04.2020 року.

ІНФОРМАЦІЯ_4 від шлюбу у сторін народилася дитина син ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 04.11.2020 року.

Згідно копії довідки про реєстрацію місця проживання особи Департаменту реєстраційних послуг ЗМР від 18.11.2020 року спільна дитина сторін син ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач посилається на те, що спочатку сімейне життя з відповідачем складалось добре, проте останні роки шлюбні відносини між ними погіршились. Тепер у відносинах взагалі відсутнє порозуміння та повага. Це спричинено внаслідок повного байдужого відношення відповідача до неї та фізичного насилля по відношенню до неї, а відтак, вони з листопада 2024 року перестали проживати разом як сім`я.

Відповідач визнав вказані обставини, про що свідчить заява представника від 13.06.2025 року.

Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного:

Так, відповідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Відповідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно ч.2,3 ст.115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Судом встановлено, що сторони у справі перебувають у шлюбі з 24.04.2020 року, мають спільну дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з позивачем, сторони з листопада 2024 року перестали проживати разом як сім`я, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивача та інтересам їх дитини, тому шлюб між ними має бути розірваний.

Відповідно ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки відповідач фактично визнав пред`явлений до нього позов і визнання відповідачем позову не суперечить закону, тому суд, враховуючи положення ст.206 ЦПК України, ухвалює рішення про задоволення позову.

Крім того, позивач заявила клопотання про залишення після розірвання шлюбу дівочого прізвища « ОСОБА_4 ».

Відповідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Таким чином, після розірвання шлюбу суд відновлює позивачу дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 ».

Відповідно ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

А тому у зв`язку з задоволенням позову судовий збір 1211,20 грн., який був сплачений позивачем при подачі позовної заяви, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 19, 76-83, 141, 206, 211, 247, 258-259, 264-265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст. 110, 112, 113, 114, 115 Сімейного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований 24.04.2020 року у Олександрівському районному у м. Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 240.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , рнокпп НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , рнокпп НОМЕР_2 , витрати на сплату судового збору в сумі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Після розірвання шлюбу відновити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 ».

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя: С.М. Телегуз