Справа № 190/2654/24
Провадження №2/190/84/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2025 року м.Пятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Кудрявцевої Ю.В.

за участю секретаря Пронської Т.В.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду м.П`ятихатки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Бражник Денис Сергійович до Приватного підприємства "Агрос" про розірвання договору оренди земельної ділянки,-

встановив:

Представник позивача - адвокат Бражник Д.С. звернувся до суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 , в якому просить:

- розірвати договір оренди земельної ділянки № б/н від 16 липня 2018 року з кадастровим номером :02:001:0218 площею 4,8887 га, розташованої на території Пальмирівської сільської ради Кам`янського району Дніпропетровської області, укладений між ПП «Агрос» та ОСОБА_1 ;

- витребувати від Приватного підприємства "Агрос" на користь ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0218 площею 4,8887 га, що розташована на території Пальмирівської сільської ради Кам`янського району Дніпропетровської області;

- розірвати договір оренди земельної ділянки № б/н від 25 березня 2015 року з кадастровим номером :02:001:0219 площею 4,8713, розташованої на території Пальмирівської сільської ради Кам`янського району Дніпропетровської області, укладений між ПП «Агрос» та ОСОБА_2 ;

- витребувати від Приватного підприємства "Агрос" на користь ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0219 площею 4,8713 га, що розташована на території Пальмирівської сільської ради Кам`янського району Дніпропетровської області.

В обгрунтування заявлених вимог зазначив, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 4,8713 га, кадастровий номер :02:001:0219, розташованої на території Пальмирівської сільської ради Кам`янського району Дніпропетровської області згідно свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 205, виданий 30.04.2020, видавник: Приватний нотаріус Вільногірського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Савельева Г.В. Також, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 4,8887 га, кадастровий номер :02:001:0218, розташованої на території Пальмирівської сільської ради Кам`янського району Дніпропетровської області згідно свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 37, виданий 01.02.2018, видавник: приватний нотаріус ГГятихатського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Шкуренко В .В. Так, 16 липня 2018 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем укладено договір оренди земельної ділянки №б/н з кадастровим номером :02:001:0218 площею 4,8887 га. Окрім цього, 25.03.2015 року між спадкодавцем ОСОБА_2 та відповідачем укладено договір оренди земельної ділянки №б/н з кадастровим номером :02:001:0219 площею 4,8713 га. Відповідно до пунктів 10-12 даних договорів оренди земельної ділянки відповідач зобов`язався протягом строку дії договору за кожен рік користування земельними ділянками, не пізніше 31 грудня кожного року дії договору оренди земельної ділянки сплачувати орендну плату у розмірі 3.0% від нормативної грошової оцінки. На даний час відповідачем ПП «Агрос» не виплачено орендну плату за договорами оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0219 та кадастровий :02:001:0218 за 2020-2023 роки, а за інші роки виплачено частково із затримкою, після спливу крайнього строку оплати орендної, визначеним пунктом 10- 12 договору оренди. Позивач неодноразово звертався в усній формі до керівників ПП «Агрос» з питання виплати заборгованості за договором оренди земельної ділянки, але питання до цього часу так і залишилося не вирішеним, орендну плату позивачу так і не виплачено.

Ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 11.12.2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Не погодившись з позовними вимогами, представник відповідача ПП «Агрос» - адвокат Сербін Б.О. 22.01.2025 року через систему «Електронний суд» надіслав відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Зазначає, що позивач на підтвердження позовних вимог посилається на те, що ПП «АГРОС» не виплачує орендну плату за вказаними договорами за 2020-2023 роки, з чим керівник ПП «АГРОС» не погоджується, оскільки згідно видаткового касового ордеру ОСОБА_1 виплачено орендну плату у розмірі 32 000 грн., де є підпис ОСОБА_1 ; окрім того кошти останьому перераховувалися на картковий рахунок, що підтверджується квитанцією АТ КБ «Приват Банк» від 31.03.2023 р. у розмірі 22 000 грн. Тому відсутні ознаки систематичної несплати відповідачем орендної плати, оскільки відповідач сплачував орендну плату в грошовій формі за погодженням із позивачем в повному обсязі, що підтверджується відповідними документами.

Інших заяв по суті справи від сторін не надходило.

28.03.2025 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Бражник Д.С. в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник відповідача - адвокат Сербін Б.О.в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав на адресу суду заяву про розгляд спраи у його відсутність з урахуванням поданого відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України,у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов такого.

У відповідності до ст.12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 13 ЦПК України вказує на те, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України - кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом, - спадкоємцем ОСОБА_2 на майно - земельну ділянку площею 4,8713 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Пальмирівської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області, є його син - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10)

Згідно копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, - приватним нотаріусом Вільногірського міського нотаріального округу Дніпропетровськох області зареєстровано в реєстрі свідоцтво про право на спадщину № 65789465 на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:001:0219, земельна ділянка в цілому, Пальмирівська сільська рада, П`ятихатського району, Дніпропетровської області; спадкоємець - ОСОБА_1 (а.с.11-13)

Згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав, номер запису про інше речове право: 38902338, - земельна ділянка кадастровий номер :02:001:0219 площею 4.8713 га передана в оренду на підставі договору оренди землі серія та номер: б/н, виданий 06.12.2023, видавник: ПП «АГРОС» та ОСОБА_1 . Дата укладення договору (після 2013 р.)/Дата державної реєстрації (до 2013 р.): 20.03.2015, Строк: 18 р. 9 міс. 11 дн.; Дата закінчення дії: 31.12.2033 з правом пролонгації, з правом передачі в піднайм (суборенду) (а.с.15)

Згідно копії договору оренди землі від 25.03.2015 року, - ОСОБА_2 передав в оренду ПП «Агрос» земельну ділянку загальною площею 4,8713 гектарів, кадастровий номер :02:001:0219 (а.с.16-20)

Згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП №023500 ОСОБА_2 на підставі рішення Пальмирівської сільської ради народних депутатів від 18.10.2000 року №4/1-12/ХХШ, передається у приватну власність земельна ділянка площею 4.8713 гектарів. Земельна ділянка розташована на території Пальмирівської сільради П`ятихатського району, земля передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.23-25)

Згідно копії додаткової угоди №1 від 06.12.2023 року щодо внесення змін до договору оренди землі від 20.03.2015 року, що зареєстрований 25.03.2015 р. №9194148, - сторони ОСОБА_1 та ПП «Агрос» за взаємною згодою домовилися змінити умови договору (а.с.26-27)

Згідно копії договору оренди землі від 16.07.2018 р., ОСОБА_1 передав в оренду ПП «Агрос» земельну ділянку загальною площею 4,8887 гектарів, кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0218 (а.с.28-32)

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, земельна ділянка кадастровий номер :02:001:0219 належить на праві власності ОСОБА_1 , договір оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 20.03.2015, видавник:у кладений між ОСОБА_2 та ПП «Агрос», договір оренди землі, серія та номер:1, виданий 06.12.2023, видавник: ПП «Агрос» та ОСОБА_1 . Дата укладення договору (після 2013 р.)/Дата державної реєстрації (до 2013 р.) 20.03.2015, Строк: 18 р., 9 міс.,1 1 дн.; дата закінчення дії: 31.12.2033 р. з правом пролонгації, з правом передачі в піднайм (суборенду) (а.с.38-40)

Згідно копії квитанції від 31.03.2023 р., - ОСОБА_1 отримав на картковий рахунок 21955,10 грн.; згідно копії квитанції від 09.02.2023 р., - ОСОБА_1 отримав на картковий рахунок 22 000 грн., згідно копії видаткового касового ордеру від 14.12.2022 р. ОСОБА_1 отримав орендну плату 32 000 грн. (а.с.78-79)

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України», національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутись за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених нею вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Згідно із статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України,порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Неналежне виконання умов договору, а саме: невиконання обов`язку зі сплати орендної плати, також є порушенням умов договору оренди землі, яке дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена у подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимогвідповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Такий висновок викладено в Постанові Верховного Суду Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17, провадження № 61-41932сво18.

Відповідно до частин першої та другої статті 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Статтею 2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, іншими нормативноправовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі- це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку, відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частинами першою-третьою статті 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою, згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України (частина перша статті 32 Закону України «Про оренду землі»).

Відповідно до пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України,підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17, провадження № 61-41932сво18, зроблено правовий висновок щодо підстав для розірвання договору оренди землі, з урахуванням пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України, та зазначено, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки).

При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто, як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки, згідно зі статтею 526 ЦК України,зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Отже, аналіз змісту статей 24, 25 Закону України «Про оренду землі»та пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України да є підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підставу для розірвання договору оренди. При цьому факт несплати орендної плати стосується випадків як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплата у розмірі меншому, ніж визначено договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо).

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року в справі № 912/1385/17, провадження № 12-201гс18, сформульовано такий правовий висновок: враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України,слід дійти висновку, що, при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України. Відповідна правова позиція була викладена Верховним Судом України також у Постанові від 11 жовтня 2017 року в справі № 6-1449цс17 і підстав для відступу від неї, як і від висновку в справі № 910/16306/13, Велика Палата Верховного Суду не вбачає. Стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Зазначений підхід до вирішення питання щодо можливості розірвання договору судом з підстави істотності допущеного орендарем порушення договору шляхом систематичної несплати орендної плати є сталим та підтверджується релевантною практикою суду касаційної інстанції. Зокрема, аналогічний правовий висновок викладено у Постановах Верховного Суду від 17 березня 2021 року у справі № 689/1101/18, провадження № 61-10292св20, від 27 жовтня 2021 року у справі № 573/1833/20, провадження № 61-7138св21, від 22 листопада 2021 року у справі № 341/609/20, провадження № 61-10091св 21, від 24 листопада 2021 року у справі № 357/15284/18, провадження № 61-13518св21, від 08 грудня 2021 року у справі № 357/452/21, провадження № 61-7721св21.

Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.1 ст.89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1, 2, 3 ст.77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.78ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частини 1 статті 80 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважив, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V. v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27 жовтня 1993 року).

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинствасуду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити,із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, оскільки стороною позивача факт порушення умов договорів оренди землі не доведений, заперечень на висунуті стороною відповідача аргументи та докази, позивачем не надано, відтак суд приходить до переконання, що підстави для задоволення позову, відсутні.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 2-5, 9-10, 12, 28, 131, 223, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Бражник Денис Сергійович до Приватного підприємства "Агрос" про розірвання договору оренди земельної ділянки, - відмовити в повному обсязі.

Судові витрати по справі віднести на рахунок позивача.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення. У випадку, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Сторони по справі:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

Відповідач: Приватне підприємство "Агрос", , місцезнаходження: вул. Калініна, 52 П, с.Пальмирівка, Кам`янського району, Дніпропетровської області.

Суддя П`ятихатського районного суду

Дніпропетровської області Ю.В.Кудрявцева