Справа № 932/3083/25
Провадження № 2/932/1180/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2025 року м. Дніпро

Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі головуючого судді Потоцької С.С., за участю секретаря судового засідання- Карапиш А.М., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У проваджені Шевченківського районного суду міста Дніпра перебуває дана цивільна справа.

Відповідач подав заяву про надання строку на примирення.

Позивач у заяві від 15.05.2025 зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати, строк для примирення не потребує.

Дослідивши заяву відповідача, суд дійшов висновку, що підстави для надання строку для примирення відсутні, з огляду на таке.

Так, за приписами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Відповідно до ч.ч 3,4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Шлюб, згідно до положень ч. 3 ст. 105 СК України, припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, відповідно до положень ст. 111 СК України.

У розумінні чинного законодавства України, зважаючи на вищенаведені норми матеріального права, позивач має право просити суд розірвати шлюб, збереження якого не відповідає її інтересам, а відповідач має право просити суд вжити заходи щодо примирення сторін.

З огляду на положення ст. 111 СК України, приписами ст. 251 ЦПК України визначено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі, зокрема, надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

Відповідно до положень ст. 253 ЦПК України, у разі надання сторонам строку для примирення у справах про розірвання шлюбу, провадження у справі зупиняться до закінчення такого строку.

Як вбачається з роз`яснень, викладених у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року N 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", передбачене ч. 1ст. 111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. У випадку виявлення обставин або фактів під час розгляду справи, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя або їх дітей, суд повинен уникати формалізму та не надавати строку на примирення. Якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті.

При цьому, суд звертає увагу, що поняття "моральні засади суспільства" чинним законодавством не визначено, а тому при вирішення питання чи не буде надання часу на примирення суперечити моральним засадам суспільства суд застосовує положення ст. 24 Сімейного кодексу України, яке закріплює вільну згоду жінки та чоловіка на шлюб та заборону примушування жінки та чоловіка до шлюбу.

Так судове засідання було призначене на 15.05.2025 та за клопотанням відповідача відкладено на 06.06.2025. Проте позивач не змінила свою думку щодо розірвання шлюбу.

Здійснення судом заходів до примирення подружжя, у тому числі надання сторонам строку на примирення, є правом суду, а не обов`язком.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 30.05.2019 у справі N 442/6319/16-ц та від 11.06.2019 у справі N 605/434/18.

Зважаючи на викладене, з огляду на позицію позивача щодо розірвання шлюбу, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про надання строку на примирення подружжя.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. ст. 251, 259, 260, 353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про надання строку для примирення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.С. Потоць