С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
__________________________________________________________________________________________
Провадження 2-др/760/102/25
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 червня 2025 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі
головуючого судді Коробенка С.В.
за участю секретаря Левіцької Н.О.
розглянув в порядку спрощеного провадження заяву адвоката Линдюка Святослава Степановича про ухвалення додаткового рішення в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестбудгаличина» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.
Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 14 квітня 2025 року були задоволені позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестбудгаличина» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

16 квітня 2025 року Позивач через представника звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу з Відповідача на підставі рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 14 квітня 2025 року.

Представник Позивача зазначив, що позовні вимоги ТОВ «Інвестбудгаличина» були задоволені повністю, проте суд у резолютивній частині рішення не вирішив питання про розподіл судових витрат, понесених Позивачем на оплату вартості правничої допомоги.

Зазначене свідчить, на думку представника Позивача, про необхідність доповнення резолютивної частини рішення, зокрема ухвалення додаткового рішення.

ІІІ. Мотивувальна частина

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо вирішивши питання про право, суд не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Встановлено, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 14.04.2025 були задоволені позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестбудгаличина» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

При цьому судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат у формі витрат на правничу допомогу, понесених Позивачем.

Статтею 137 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на Відповідача.

Встановлено, що між ТОВ «Інвестбудгаличина» та адвокатським бюро «Линдюка Станіслава» укладено Договір №28 про надання правової (правничої) допомоги від 24 лютого 2023 року.

Згідно з Додатковою угодою №2 до Договору сторонами погоджено, що розмір основного гонорару адвоката складає у позовному провадженні 3000 гривень.

Актом надання послуг №12 від 30.10.2024 сторонами було зафіксовано надання адвокатським бюро послуг з правничої допомоги у справі за позовом до ОСОБА_1 на суму 3000 гривень.

Що стосується вимог про стягнення з Відповідачки компенсації за витрати на правничу допомогу у вказаному розмірі, то в даному випадку суд керується наступним.

Відповідно до вимог статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, необхідно виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статей 27, 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Аналогічна правова позиція викладена в додатковій постанові Верховного Суду від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17; додатковій постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18, постанові Верховного Суду від 21.03.2019 у справі № 914/359/18.

Як було зазначено вище, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 137 Цивільного процесуального кодексу України).

У свою чергу під час вирішення питання про розподіл судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу), саме на суд покладено обов`язок з`ясувати реальність (або неминучість) понесених витрат та встановити причинно-наслідковий зв`язок заявлених до відшкодування витрат із необхідністю і реальністю їх здійснення в межах конкретної справи.

Суд вважає, що понесені Позивачем витрати на оплату правничої допомоги є розумними, необхідними та співмірними із складністю справи та обсягами виготовлених процесуальних документів. А тому суд вважає необхідним постановити додаткове рішення про стягнення з Відповідачки на користь Позивача компенсації в розмірі 3000 гривень.

IV. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 141, 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд вирішив:

1.Ухвалити додаткове рішення у справі.

2.Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестбудгаличина» компенсацію понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн.

3.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

4.Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестбудгаличина», , місцезнаходження: 01011, м. Київ, вул. Печерський узвіз, 19;

Відповідачка: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; інша адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя: