Справа №:755/1185/25
Провадження №: 2/755/2674/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" червня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва, в складі головуючого судді Яровенко Н.О., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Шинкаренко Сергій Олександрович про відвід судді, що подана в межах розгляду цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Інтеграл-банк», від імені і в інтересах якого діє Фонд гарантування вкладів фізичних осіб до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди (збитків), заподіяної внаслідок кримінального правопорушення, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства «Інтеграл-банк», від імені і в інтересах якого діє Фонд гарантування вкладів фізичних осіб до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди (збитків), заподіяної внаслідок кримінального правопорушення.

До суду надійшла заява про відвід судді Яровенко Н.О., яка обґрунтована наступним. Сумніви в неупередженості та об`єктивності судді Яровенко Н.О. в справі №755/1185/25 викликає така обставина: три випадки бездіяльності судді Яровенко Н.О., - які дають можливість Позивачу уникати виконання процесуальних обов`язків, а для Відповідача автоматично створюють додатковий тягар та перешкоди в реалізації прав. По-перше, суддя Яровенко Н.О. не зобов`язує позивача усувати недоліки по несплаті судового збору, хоча законних підстав для звільнення від сплати немає. Позивач визначив підставою для позову таке: «Позивачем було пред`явлено позов у цій справі до ОСОБА_1 , як особи винної у заподіянні ПАТ «Інтеграл-банк» шкоди (збитків), внаслідок вчиненого нею кримінального правопорушення.» Але Позивач не надав належних доказів на підтвердження факту, що ОСОБА_2 коли-небудь визнавався винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення, яким би була заподіяна шкода (збитки) ПАТ «Інтеграл-банк». Такі докази і не можуть бути надані. Бо не існує будь-яких обвинувальних вироків, якими було б встановлено вину ОСОБА_1 у вчиненні будь якого злочину (кримінального правопорушення) взагалі, - і зокрема такого, яким би було заподіяно шкоду (збитки) ПАТ «Інтеграл-банк». А згідно ст.62 Конституції України: лише обвинувальний вирок суду є джерелом доказів, яким встановлюється факт винуватості у вчиненні злочину (кримінального правопорушення). Відповідно, у позивача - за подання позовної заяви проти ОСОБА_1 - немає законних підстав для звільнення від сплати судового збору в порядку п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»: «1. Від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: 6) позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення;» Тобто, суддя Яровенко Н.О. - по своїй «душевній доброті» (до позивача) - дала можливість позивачу не сплачувати до бюджету 1 059 800 грн. По-друге, суддя Яровенко Н.О. не зобов`язує позивача усувати недоліки по неналежному викладу обставин та неналежному зазначенню підтверджуючих доказів. У викладених позивачем обставинах вказано 6 осіб, які прямо причетні до настання наслідків, які Позивач вважає збитками (шкодою), - кожен з них вчинив дії, які прямо призвели до настання цих наслідків. Але відомостей, необхідних для ідентифікації цих 6-ти осіб, позивач не вказує в позовній заяві. Про 4-х юридичних осіб вказано лише найменування, а 2-х фізичних осіб взагалі вказано знеособлено («Особа-1», «Особа-2»). Хоча позивач володіє інформацією, необхідною для ідентифікації цих осіб. Так як з кожною з них у позивача існували чи існують договірні відносини. Тобто, суддя Яровенко Н.О. сприяє позивачу в ухиленні від виконання обов`язків сторони (ч.2 ст.43 ЦПК України: «Учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази не приховувати докази ».) тим самим створюючи нерівні умови та необ`єктивні перешкоди відповідачу. По-третє, суддя Яровенко Н.О. протягом двох засідань не розглядає 2 клопотання відповідача, задоволення яких сприяло б об`єктивності і справедливості в справі. Хоча зволікання з розглядом цього клопотання, а тим більше з забезпеченням судових витрат відповідача, - збільшує ризик і так майже безнадійності будь-якого відшкодування судових витрат для Відповідача. (Бо позивач, ПАТ «Інтеграл-банк» знаходиться в стані ліквідації юридичної особи: доходів отримувати не може в зв`язку з відкликанням ліцензій; ліквідаційна процедура завершена ще 20.08.2020р.; усі активи відчужені. Тобто, забезпечення судових витрат - це єдина дієва можливість відшкодувати судові втрати відповідача.) Тобто, суддя Яровенко Н.О. такою своєю бездіяльністю перешкоджає вирішенню завдань цивільного судочинства, зокрема направлених на «справедливий розгляд з метою ефективного захисту прав чи інтересів » (ч.1 ст.2 ЦПК України) ОСОБА_1 . А також, суперечить засадам цивільного судочинства, зокрема направленим на «відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення» (п.12 ч.3 ст.2 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3, 7, 8 ст. 40 Цивільного процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Суд не вбачає необхідності вирішувати питання про відвід у судовому засіданні, а тому відповідно до вимог ч. 8 ст. 40 Цивільного процесуального кодексу України розгляд даної заяви проводиться без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вивчивши доводи заявленого відводу приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Цивільного процесуального кодексу України цивільні справи у судах першої інстанції розглядаються одноособово суддею, який є головуючим і діє від імені суду, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Стаття 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п.1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні від 09.11.2006 по справі «Білуха проти України» Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ) зазначено, що відповідно до сталої практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності («Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 та 30; «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-ХІІ). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду («Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного («Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

У рішенні від 10.12.2009 у справі «Мироненко та Мартенко проти України» ЄСПЛ дійшов висновку, що український суд не був безстороннім за об`єктивним критерієм.

На обґрунтування свого висновку ЄСПЛ звернув увагу на те, що, застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в його безсторонності.

Тобто, при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді, позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.

Змагальність судового процесу та покладення на суд обов`язку здійснювати цивільне судочинство об`єктивно та неупереджено є передумовою того, що рішення по суті справи може бути ухвалено як на користь позивача, так і відповідача, що не свідчить про зацікавленість або упередженість судді.

Перевіривши наведені у заяві підстави для відводу головуючого у справі, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу та відсутність підстав для задоволення заяви, оскільки фактично позивачем заявлено відвід судді з причин незгоди з процесуальними рішеннями суду. Жодна з наведених в законі підстав для відводу судді не знайшла свого підтвердження, заявником не доведено, що суддя сприяє позивачу.

Крім того, підстави звернення із заявою про відвід судді - є суб`єктивною оцінкою заявника та не можуть бути підставами для відводу, за відсутності доказів протилежного.

Європейський суд з прав людини, застосовуючи підпункт «а» пункту 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання. Для прикладу, ЄСПЛ констатує зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з ЄСПЛ вживає образливі, погрозливі або провокативні висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників (див. mutatis mutandis ухвали щодо прийнятності у справах «Ржегак проти Чеської Республіки» від 14.05.2004 (Rehak v. the Czech Republic, заява № 67208/01), «Дюрінже та Грандж проти Франції» від 04.02.2003 (Duringer and Grunge v. France, заяви № 61164/00 і № 18589/02))

З огляду на приписи ч. 3 ст. 40 ЦПК України заяву позивача ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Шинкаренко Сергій Олександрович про відвід судді слід передати для її вирішення у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 36, 40, 258, 260, 353 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Визнати заяву позивача ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Шинкаренко Сергій Олександрович про відвід судді, що подана в межах розгляду цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Інтеграл-банк», від імені і в інтересах якого діє Фонд гарантування вкладів фізичних осіб до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди (збитків), заподіяної внаслідок кримінального правопорушення необґрунтованою.

Передати заяву позивача ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Шинкаренко Сергій Олександрович про відвід судді, що подана в межах розгляду цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Інтеграл-банк», від імені і в інтересах якого діє Фонд гарантування вкладів фізичних осіб до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди (збитків), заподіяної внаслідок кримінального правопорушеннядля її вирішення у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Н.О.Яровенко