Справа №464/2067/25
пр № 6/464/81/25
У Х В А Л А

16 червня 2025 року м. Львів

Сихівський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Мички Б.Р.

секретаря судового засідання Севера Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи старший державний виконавець Сихівського ВДВС у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Грицай - Липська Н.С. про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, -

за участю:

заявника ОСОБА_1 , -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою та просить скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України щодо нього встановлене ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 28.03.2025 у справі №464/2067/25.

В обґрунтування заяви покликається на те, що зі змісту ухвали Сихівського районного суду м. Львова від 28.03.2025, вбачається, що державний виконавець Сихівського ВДВС звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон щодо ОСОБА_1 . Як вказано в ухвалі суду, державний виконавець звернувся до суду з поданням в якому просить тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань покладених на нього постановами Кіровського районного суду м.Дніпродетровська №203/601/24 від 06.04.2024, №203/598/24 від 05.04.2024, №6203/599/24 від 05.04.2024, №203/596/24 від 05.04.2024, №203/600/24 від 05.04.2024, №203/593/24 від 05.04.2024, №203/595/24 від 05.04.2024, №203/603/24 від 05.04.2024, №203/602/24 від 05.04.2024, №203/599/24 від 05.04.2024, №203/601/24 від 05.04.2024, №203/602/24 від 05.04.2024, №6203/595/24 від 05.04.2024, №203/596/24 від 05.04.2024, №203/603/24 від 05.04.2024, №203/598/24 від 05.04.2024, №203/599/24 від 05.04.2024, №203/600/24 від 05.04.2024. В обґрунтування подання покликався на те, що на виконанні Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) знаходиться зведене виконавче провадження № НОМЕР_2 з виконання вищевказаних постанов Кіровськогорайонного суду м.Дніпродетровська про конфіскацію транспортних засобів та стягнення штрафів на суму 457436,84 грн. в дохід держави. 20.09.2024 року та 16.10.2024 року державним виконавцем Сихівського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Грицай-Липською Н.С. винесено постанови про відкриття виконавчого провадження. Оскільки боржник добровільно рішення суду не виконує, а вжиті заходи примусового характеру результатів не дали, просив подання задоволити та обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України. Ухвалою Сихівського районногосуду м. Львова від 28.03.2025 року тимчасово обмежено ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобов`язань, покладених на нього у виконавчому провадженні ВП НОМЕР_3. В обгрунтування заяви заявник вказує, що не ухиляється від виконання судового рішення, з`являється у виконавчу службу за викликами, надав інформацію, що є особою пенсійного віку та має дохід у розмірі 4150, 53 грн., а також заробітня плата 3200 грн. на посаді голови автогаражного кооперативу №21. Вказав, що враховуючи його майнове становище частково здійснив погашення заборгованості по виконавчому провадженні НОМЕР_3, в подальшому буде здійснювати оплати, реальної можливості оплатити повну суму на даний час немає. Крім цього, вказав на наявність кримінального провадження щодо незаконного продажу транспортних засобів, які були переміщені через Державний кордон України як гуманітарна допомога. В даному кримінальному провадженні його допитували в якості свідка. Вказані шахрайські дії відносно нього і стали наслідком наявності виконавчого провадження НОМЕР_3.

Заявник в судовому засіданні заяву підтримав, просив її задовольнити покликаючись на викладені у заяві обставини. Крім цього суду зазначив, що вказані обмеження порушують його права на пересування.

Заінтересована особа в судове засідання не прибула, про причини суд не повідомили.

Заслухавши заявника, вивчивши заяву та дослідивши долучені до неї документи, суд доходить такого висновку.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 28.03.2025 у справі № 464/2067/25 Тимчасово обмежити боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобов`язань, покладених на нього у виконавчому провадженні ВП НОМЕР_3 з примусового виконання зобов`язань покладених на нього постановами Кіровського районного суду м.Дніпропетровська №203/601/24 від 06.04.2024, №203/598/24 від 05.04.2024, №6203/599/24 від 05.04.2024, №203/596/24 від 05.04.2024, №203/600/24 від 05.04.2024, №203/593/24 від 05.04.2024, №203/595/24 від 05.04.2024, №203/603/24 від 05.04.2024, №203/602/24 від 05.04.2024, №203/599/24 від 05.04.2024, №203/601/24 від 05.04.2024, №203/602/24 від 05.04.2024, №6203/595/24 від 05.04.2024, №203/596/24 від 05.04.2024, №203/603/24 від 05.04.2024, №203/598/24 від 05.04.2024, №203/599/24 від 05.04.2024, №203/600/24 від 05.04.2024.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця. Суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника. Суд розглядає заяву про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням сторін та інших заінтересованих осіб за обов`язкової участі державного (приватного) виконавця. За результатами розгляду заяви про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. Відмова у скасуванні тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України не перешкоджає повторному зверненню з такою самою заявою у разі виникнення нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Громадянин України не може бути позбавленим права в будь-який час повернутись в Україну.

Також, згідно ст. 2 протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб. Права, викладені в пункті 1, також можуть у певних місцевостях підлягати обмеженням, що встановлені згідно із законом і виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Європейський суд з прав людини у справі «Гочев проти Болгарії» від 26.11.2009 року прийшов до висновку про формування загальних правил щодо права на свободу пересування, наголосивши, що дане обмеження повинне відповідати одночасно трьом критеріям: 1. Ґрунтуватися на законі; 2. переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч.3 ст.2 Протоколу №4 до Конвенції; 3. знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам?ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості; проте навіть якщо зазначене обмеження свободи пересування було виправданим на самому початку, воно може стати непропорційним і таким, що порушує права людини, якщо воно автоматично продовжуватиметься протягом тривалого періоду. Тому застосування такого обмеження має періодично переглядатися судом (принаймні в останній інстанції) з метою з`ясування доцільності його подальшого застосування, причому обсяг судового розгляду повинен дозволити суду взяти до уваги всі фактори, й у тому числі ті, що стосуються пропорційності такого обмеження.

Відповідно до ст. 313 ЦК України, фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право на вільне самостійне пересування по території України і на вибір місця перебування. Фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років, має право пересуватися по території України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Фізична особа, яка є громадянином України, має право на безперешкодне повернення в Україну. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними, крім випадків, передбачених законом. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом. Фізична особа не може бути видворена з обраного нею місця перебування, доступ до якого не заборонений законом. Законом можуть бути встановлені особливі правила доступу на окремі території, якщо цього потребують інтереси державної безпеки, охорони громадського порядку, життя та здоров`я людей.

Згідно частини 5 статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Таким чином, враховуючи наведені вимоги закону для здійснення тимчасового обмеження права громадянина України, яке гарантується Конституцією України, законами та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, повинні бути достатньо вагомі підстави, які б свідчили про необхідність застосування такого заходу (продовження його застосування), насамперед в інтересах забезпечення виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження» боржник зобов`язаний: утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронні гаманці в емітентах електронних грошей, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

У зв`язку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може, зокрема, свідчити невиконання ним своїх обов?язків, передбачених ч. 5 ст. 19 згаданого Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження, тощо

З метою виконання вищевказаного виконавчого листа державним виконавцем вживались заходи, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», які були безрезультатними, що слугувало підставою для звернення до суду із поданням про встановлення ОСОБА_1 тимчасового обмеження його у праві виїзду за межі України.

Проте, заінтересованою особою не доведено, у чому саме полягає ухилення ОСОБА_1 від виконання зобов`язання встановленого судовим рішенням та як вжиття такого заходу як тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України вплине на виконання судового рішення, а в матеріалах справи відсутні докази того, що боржник ухиляється від виконання зобов`язання.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, а саме платіжного документа (а.с.10), боржник частково виконує рішення суду.

Будь-яких інших доказів, які б свідчили про факт ухилення боржника від виконання судового рішення у матеріалах справи немає.

Дані про вжиті виконавчою службою заходи з виконання рішення та сам факт неповного виконання рішення боржником про це не свідчать.

Наведені докази не підтверджують, що ОСОБА_1 вчиняє дії, спрямовані на ухилення від виконання зобов`язання, та які унеможливлюють чи ускладнюють виконання виконавчого документа.

Так, дійсно державним виконавцем у відповідності до вимог закону відкрито виконавче провадження, вчинено ряд дій на виконання судового рішення, про яке йшлося, однак підстав однозначно вважати, що боржник ухиляється від виконання судового рішення, що могло б бути підставою для тимчасового обмеження його у праві виїзду за межі України немає.

Зважаючи на вказане, у матеріалах справи відсутні дані про те, що боржник ухиляється від виконання судового рішення, а також про те, що вжитий судом захід тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межу України сприяє чи сприятиме виконанню судового рішення, що відповідно свідчить про підставність заяви боржника про скасування такого заходу.

Керуючись ст.6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ст. 441 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , встановлене ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 28.03.2025 у справі №464/2067/25.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

Відповідно до частини 6 ст. 259 ЦПК України складання повного тексту ухвали відкладено на п`ять днів.

У зв`язку з оголошенням у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини ухвали строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 16.06.2025.

Головуючий суддя Б.Р. Мичка