Справа № 486/748/25
Провадження № 2/486/762/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2025 року м. Південноукраїнськ

Південноукраїнський міський суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Волощук О.О.,

за участю секретаря судового засідання Грабовській А.Д.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

29.04.2025 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що з 07.10.2000 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Протягом останнього року сторони втратили взаєморозуміння через те що у них постійно виникають сварки та на даний час вони припинили сімейні стосунки, проживають окремо. Зазначила, що відповідач застосував до неї психологічний тиск, шлюб існує лише формально. Тому вважає, що примирення між ними не можливе та наявні обґрунтовані причини для розірвання шлюбу.

Ухвалою суду від 08.05.2025 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи не заявила.

Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову, з посиланням на те, що здійснював необхідні дії щодо примирення з позивачкою, які результату не дали. У зв`язку з цим просив залишити без розгляду його клопотання про надання строку сторонам для примирення, позов задовольнити.

Дослідивши докази в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.10.2000 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 видане 07.10.2000 відділом реєстрації актів громадянського стану м. Южноукраїнськ Миколаївської області, актовий запис N203).

Сторони у справі є батьками неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 26.01.2012).

Сторони проживають окремо, що не заперечується відповідачем.

Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

В силу статей 24, 56 Сімейного кодексу України (далі СК України) кожен з подружжя вправі припинити шлюбні відносини.

Примушування до збереження шлюбу не допускається.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, зокрема за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду (стаття 110 СК України).

Відповідно до частина третьої статті 109, статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо після з`ясовування фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, з урахуванням наявності дітей та інших обставин життя подружжя буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей, а також, якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З метою збереження сім`ї суд вправі вживати заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства (частина перша статті 111 СК України)

Позивачка у позові вказує про дійсну причину неможливості сторін дійти до примирення та висловила небажання зберегти сім`ю.

В судовому засіданні відповідач підтвердив, що збереження сім`ї не можливе.

З огляду на позиції сторін, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Отже, вирішення питання про те, яким прізвищем іменуватися після розірвання шлюбу, є виключним правом того, хто у зв`язку із шлюбом змінив своє прізвище, позивачка просить суд залишити їй шлюбне прізвище « ОСОБА_5 ».

На підставі викладеного та керуючись статтями 1-12, 13, 76-80, 81, 89, 210, 247, 258, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 07 жовтня 2000 року відділом державної реєстрації актів громадського стану м. Южноукраїнськ Миколаївської області, між ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , актовий запис №203, розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачці ОСОБА_2 залишити шлюбне прізвище « ОСОБА_5 ».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя О.О. Волощук