Справа № 2-118/11
Номер провадження 4-с/404/91/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 року м. Кропивницький

Суддя Фортечного районного суду м. Кропивницького Варакіна Н.Б. розглянувши клопотання про зупинення примусового стягнення на час розгляду справи ОСОБА_1 у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Подільського ВДВС у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Івана Короба, заінтересовані особи: АТ «Банк «Фінанси та Кредит» Кіровоградська філія АТ «Банк «Фінанси та Кредит», ТОВ «ФК «Гефест», -

ВСТАНОВИВ:

До Фортечного районного суду м. Кропивницького надійшла скарга ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Подільського ВДВС у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Івана Короба, заінтересовані особи: АТ «Банк «Фінанси та Кредит» Кіровоградська філія АТ «Банк «Фінанси та Кредит», ТОВ «ФК «Гефест».

Разом із скаргою до Фортечного районного суду м. Кропивницького надійшло клопотання про зупинення примусового стягнення за виконавчим листом № 2-118/11, виданим Кіровським районним судом м. Кіровограда.

В обґрунтування вказала, що на виконанні Подільського ВДВС у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебуває виконавчий лист № 2-118/11 від 19.07.2011 року, виданий Кіровським районним судом м. Кіровограда на підставі рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02 лютого 2011 року (набрало законної сили 31.05.2011 року), відповідно до якого з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь АТ «Банк «Фінанси та кредит» Кіровоградська філія АТ «Банк «Фінанси та кредит» стягнуто заборгованості в сумі 885 956, 66 грн.

Попри проведення виконавчих дій щодо примусового стягнення коштів, ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» у 2014 році звернулося до Ленінського районного суду м. Кіровограда з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_1 , оскільки судове рішення, як на думку стягувана, виконувалося неналежним чином.

В рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом № 2-118/11, виданим 19.07.2011 року Кіровським районним судом м. Кіровограда 05.07.2016 року за ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», на підставі рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25.06.2015 року зареєстровано право власності на будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому, 23.08.2018 року, ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було відчужено право власності на зазначений будинок за договором купі в лі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.С. Ціна договору становила 974 000 грн.

Також, в матеріалах виконавчого провадження наявний звіт суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_4 , який був зроблений на замовлення ОСОБА_1 .

Відповідно до даного звіту ціна будинку станом на 16.02.2016 рік становила один мільйон дві тисячі дев`ятсот шістдесят гривень. Зважаючи, що такий звіт є дійсним протягом шести місяців, тобто до 16.07.2016 року, а перереєстрація права власності здійснена 05.07.2016 року, даний звіт може бути використаний при проведенні розрахунку заборгованості у разі неможливості його проведення на теперішній час.

Таким чином, зважаючи на те, що виконання судового рішення відбулося за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки, виконавче провадження станом на теперішній час має бути закінчено у зв`язку з його повним виконанням.

Таким чином, вважає за необхідне зупинити примусового стягнення за виконавчим листом № 2-118/11.

Суд, дослідивши подану заяву, дійшов наступного висновку.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

У статтях 149-150 ЦПК України зазначені положення щодо порядку вирішення питання про забезпечення позову і способи забезпечення позову.

Відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд, за заявою учасника справи, має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Разом із тим, згідно зі статтею 14 Конституції України та статтею 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (стаття 447 ЦПК України).

Отже, положення статей 149-153 ЦПК України, які регламентують забезпечення позову, не можуть застосовуватися при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, державного чи приватного виконавця (статті 447-451 ЦПК України), поданої у порядку здійснення судового контролю за виконанням рішення суду, яке набрало законної сили (стягнення за яким не зупинялось) і підлягає примусовому виконанню в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

У Постанові ВС від 01.03.2021 у справі №752/26606/18 визначено, що при розгляді скарг на дії/бездіяльність виконавця заходи забезпечення, визначені ст.ст. 149, 150 ЦПК України не застосовуються.

Таким чином, прохання скаржника про зупинення стягнення за виконавчим листом на момент розгляду скарги на бездіяльність виконавця є безпідставними, оскільки чинне законодавство не передбачає, що на момент розгляду скарги на дії, рішення та бездіяльність державного виконавця здійснюється зупинення стягнення на підставі виконавчого документа.

Керуючись ст.ст. 149, 151-153 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання про зупинення примусового стягнення на час розгляду справи ОСОБА_1 у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Подільського ВДВС у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Івана Короба, заінтересовані особи: АТ «Банк «Фінанси та Кредит» Кіровоградська філія АТ «Банк «Фінанси та Кредит», ТОВ «ФК «Гефест» - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Ухвала складена та проголошена 18 .06.2025 року.

Суддя Фортечного районного суду

міста Кропивницького Н. Б. Варакіна