ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4527/25 Справа № 199/508/25 Суддя у 1-й інстанції - РУДЕНКО В. В. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

17 червня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючої судді: Городничої В.С.,

суддів: Петешенкової М.Ю., Красвітної Т.П.,

ознайомившись з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 19 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 19 лютого 2025 року (з урахуванням ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 09 квітня 2025 року, а.с. 52) позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини, задоволено в повному обсязі (а.с. 26).

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 25.02.2025 року подав апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду (а.с. 30-32).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 26 лютого 2024 року витребувано з Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська цивільну справу №199/508/25 (а.с. 41).

Матеріали цивільної справи №199/508/25 надійшли до Дніпровського апеляційного суду 07.03.2025 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду (а.с. 44).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 10 березня 2024 року цивільну справу №199/508/25 повернуто до суду першої інстанції для виправлення описки у судовому рішенні (а.с. 45).

Матеріали цивільної справи №199/508/25 повернулись до Дніпровського апеляційного суду 18.04.2025 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду (а.с. 55).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 23 квітня 2025 року вищевказану апеляційну скаргу було залишено без руху з підстав необхідності подання апеляційної скарги в новій редакції із виключенням з числа відповідачів Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська (суддя якого здійснювала розгляд даної справи) та ОСОБА_3 (представника позивача), а також із зазначенням відомостей про наявність або відсутність у апелянта електронного кабінету, тобто, оформлену у відповідності до вимог ст. 356 ЦПК України, разом із копіями скарги в новій редакції відповідно до кількості учасників справи, та надано строк для усунення недоліків не пізніше десяти днів з дня отримання копії ухвали (а.с. 56-57).

Відповідно до супровідного листа, наявного в матеріалах справи, копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху було направлено апелянту 24 квітня 2025 року на вказану ним в апеляційній скарзі адресу (а.с. 58).

Разом з тим, конверт із вкладенням та рекомендованим повідомленням повернувся на адресу апеляційного суду із відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 59).

Відповідно до супровідного листа, наявного в матеріалах справи, копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху повторно було направлено апелянту 13 травня 2025 року на вказану ним в апеляційній скарзі адресу (а.с. 60).

Разом з тим, конверт із вкладенням та рекомендованим повідомленням повернувся на адресу апеляційного суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Частиною першою статті 131 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

Водночас від ОСОБА_1 заява про зміну місця проживання до апеляційного суду не надходила.

У пункті 99-1 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270 (далі - Правила), передбачено, що рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», працівник поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитка календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.

Працівником АТ «Укрпошта» на довідці про причини повернення зроблено позначку «адресат відсутній за вказаною адресою» та засвідчено його підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля, що свідчить про дотримання вимог пункту 99-1 Правил.

За змістом пункту 4 частини шостої статті 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Тож, відповідно до висновку Верховного Суду, що викладений в постанові від 20 грудня 2023 року у справі №725/7357/21, наведена норма права дає підстави вважати, що врученим судове рішення вважається в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження.

Отже, проставленням у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження підтверджується вручення копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху адресату Кривоконєву С.О.

Таким чином, станом на 17 червня 2024 року недоліки апеляційної скарги апелянтом усунуто не було.

Крім того, апелянтом також не було подано клопотання про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги з поважних причин, зокрема у зв`язку із введенням воєнного стану відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із наданням відповідних доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про повернення апеляційної скарги скаржнику виходячи з наступних підстав.

Європейський суд з прав людини наголосив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. v. SPAIN, №11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, №17160/06 та N35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Відповідно до пунктів другого та шостого частини другої статті 43, частини першої статті 44 ЦПК України, учасники справи та їх представники зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, виконувати процесуальні дії встановлені судом та добросовісно користуватися своїми процесуальними правами.

Європейський суд з прав людини зазначає, на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається насамперед на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється залежно від обставин справи та з огляду на її складність, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України», заява №36655/02).

Відповідно до п. 3 ч. 8. ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

Отже, наведена норма права дає підстави вважати, що врученою судова повістка вважається в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, що узгоджується з висновками, викладеними у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №752/11896/17, провадження №14-507цс18, від 12 лютого 2019 року у справі №906/142/18, провадження №12-233гс18 та постановах Верховного Суду від 09 липня 2020 року у справі №751/4890/19, провадження №61-2583св20, від 10 листопада 2021 року у справі №756/2137/20, провадження №61-3782св21, від 12 травня 2022 року у справі №645/5856/13-ц, провадження №61-2876св21.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо недоліки не усунуто у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною та повертається скаржнику.

Враховуючи вищевикладене, оскільки скаржником не усунено недоліки за його апеляційною скаргою, то слід зробити висновок, що апелянт не зацікавлений у вчиненні дій, передбачених діючим процесуальним законодавством, що тягне за собою зловживання процесуальними правами.

Роз`яснити особі, яка подала апеляційну скаргу, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає поверненню скаржнику.

Керуючись ст. ст. 185, 357 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 19 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини вважати неподаною та повернути скаржнику.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст ухвали складено 17 червня 2025 року.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: М.Ю. Петешенкова

Т.П. Красвітна