Справа № 361/6479/25
Провадження № 2-з/361/61/25
У Х В А Л А

про забезпечення позову

13 червня 2025 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Гізатуліна Н. М. перевіривши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

УСТАНОВИЛА:

Адвокат Кубрак Ж.Б. від імені та в інтересах ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову одночасно із позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» (далі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»), треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, Броварський відділ державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Заяву мотивувала тим, що на підставі спірного виконавчого напису Броварським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Київської області відкрито виконавче провадження № 55496534 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Р.О. № 16262 про стягнення заборгованості за кредитним договором № K3R0GF15006240 від 21 червня 2007 року з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» 2 701 660,43 грн.

Зазначила, що виконавчий напис, усупереч вимогам Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, вчинений на підставі нотаріально непосвідченого кредитного договору, сума заборгованості вказана у виконавчому написі не є безспірною.

Оскільки предметом позову є визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису є необхідність зупинити стягнення на його підставі. Невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення може ускладнити ефективний захист прав позивачки у випадку фактичного стягнення коштів до вирішення справи по суті.

Враховуючи викладене просила суд зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецом Р.О. 20 жовтня 2017 року та зареєстрованого в реєстрі за № 16162 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості у розмірі 2 701 660,43 грн у виконавчому провадженні № 55496534 до закінчення розгляду справи.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України та Цивільного процесуального кодексу України (ст. 1, 2 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 2 ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. п. 2, 6 ч. 1. ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії та зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Забезпечення позову це заходи припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, і повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи, що позивач оспорює виконавчий напис, за яким розпочато процедуру примусового виконання, у зв`язку із відсутністю правових підстав для вчинення виконавчого напису, суд дійшов висновку, що в даному випадку між сторонами дійсно виник спір та у випадку невжиття заходів забезпечення існує реальна загроза ускладнення чи неможливості поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася до суду.

У постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16 серпня 2018 року у справі № 910/1040/18 колегія суддів дійшла висновку, що застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом, яким звернено стягнення на майно, та встановлення заборони на здійснення будь-яких дій відносно виконання такого виконавчого напису є адекватним та ефективним способом забезпечення позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Отже, такий захід забезпечення позову, як зупинення на час розгляду справи про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, дій, безпосередньо направлених на стягнення з боржника сум за оспорюваним виконавчим написом, є співмірним, доцільним і необхідним та застосовується з метою запобігання неправомірного стягнення з боржника грошових коштів за виконавчим написом, у разі можливого задоволення позову.

З огляду на вищевикладене, суддя дійшла висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом нотаріуса.

Керуючись статтями 149-153, 353 ЦПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Руслана Олеговича від 20 жовтня 2017 року № 16262, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» заборгованості у розмірі 2 701 660,43 грн у виконавчому провадженні № 55496534 до завершення розгляду справи № 361/6479/25 та набрання рішенням суду законної сили цій справі.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.М. Гізатуліна