ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3443/25 Справа № 208/7412/24 Суддя у 1-й інстанції - Гречана В. Г. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2025 року Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Ткаченко І.Ю.,

суддів: Пищиди М.М., Свистунової О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал»

на заочне рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06 листопада 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» (далі - ТОВ «Санфорд Капітал») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог посилалося на те, що 15 серпня 2019 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено Договір кредиту та страхування №Z06/00407/005595588 про споживче кредитування. Відповідно до п.1.7. кредитного договору банк надає позичальнику кредит на власні потреби в сумі 39400 грн, включаючи витрати на страховий платіж в розмірі 3418,26 грн, а позичальник зобов`язується повернути кредит разом з процентами до дня/числа кожного місяця, згідно з графіком. Відповідно до п.1.4. та 1.6. сторони погодили, що строк кредитування становить 24 місяці і датою повернення кредиту є 15 серпня 2021 року. Відповідно до п.1.3. процентна ставка на день укладення кредитного договору становила 21,99% річних і в подальшому не змінювалась. У зв`язку з тим, що позичальник не виконав своїх зобов`язань, у нього станом на 15 серпня 2021 року утворилась заборгованість в загальному розмірі 68227,25 грн, яка складається з заборгованості за основним боргом в розмірі 39400 грн та заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в розмірі 28827,25 грн.

16 листопада 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Сонаті» був укладений договір факторингу №29/12-23, відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк» відступили, а ТОВ «ФК «Сонаті» набули право вимоги до боржників, серед яких і право вимоги до відповідача за кредитним договором №Z06/00407/005595588 від 15 серпня 2019 року.

29 грудня 2023 року між ТОВ «ФК «Сонаті» та ТОВ «Санфорд Капітал» був укладений договір факторингу №16/11-23, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Сонаті» відступили, а ТОВ «Санфорд Капітал» набули право вимоги до боржників, серед яких і право вимоги до відповідача за кредитним договором №Z06/00407/005595588 від 15 серпня 2019 року.

Оскільки відповідачем не виконано своїх зобов`язань з повернення боргу за кредитним договором, ТОВ «Санфорд Капітал», користуючись своїм правом вимагати сплати індексу інфляції та 3 % річних на прострочену суму заборгованості, додатково до заборгованості за кредитним договором нараховано за період з 16 серпня 2021 року по 23 лютого 2022 року інфляційні втрати в розмірі 4482,26 грн та 3% річних в розмірі 1076,68 грн.

Враховуючи викладене, просили суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №Z06/00407/005595588 від 15 серпня 2019 року в розмірі 73786,19 грн, що складається з заборгованості за основним боргом в розмірі 39400 грн, заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в розмірі 28827,25 грн, інфляційних втрат в розмірі 4482,26 грн та 3% річних в розмірі 1076,68 грн, а також судовий збір в розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7200 грн.

Заочним рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06 листопада 2024 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Санфорд Капітал» заборгованість за кредитним договором від 15 серпня 2019 року №Z06.00407.005595588 у розмірі 42610,18 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Сандорф Капітал» судовий збір у розмірі 1398,94 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Сандорф Капітал» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, ТОВ «Сандорф Капітал» звернулися з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просять рішення суду скасувати в частині відмовлених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовують тим, що відповідач погодився з умовами договору, коли підписував його, сторонами обумовлено розмір кредиту, строк кредитування та розмір відсоткової ставки. Відповідач жодного платежу по поверненню суми заборгованості та оплати процентів не здійснив, тому сума заборгованості за тілом кредиту складає 39400 грн. Втім, не дивлячись на те, що заборгованість була вираховувана первісним кредитором, вони, беручи до уваги умови кредитного договору, зробили перерахунок заборгованості по несплаченим відсоткам, та просять стягнути на їх користь відсотки в меншому розмірі, ніж було заявлено в позові, а саме 17351,86 грн (39400 х 21,99% х 731 / 365). Враховуючи зменшення розміру несплачених відсотків, які вони просять стягнути з відповідача, ними був зроблений перерахунок та зменшено розмір інфляційних втрат та 3% річних за період з 16 серпня 2021 року по 23 лютого 2022 року, які наразі становлять 3728,37 грн та 895,59 грн відповідно та підлягають стягненню.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (ч.1 ст.369 ЦПК України).

Зважаючи на те, що ціна позову становить 73786,19 грн та не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія доходить висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та зміні рішення в частині розміру стягнутої заборгованості та судових витрат.

Відповідно до ст.ст.263,264 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим та має стосуватися, зокрема питань: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із установлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду в оскаржуваній позивачем частині не відповідає в повній мірі з огляду на таке.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 15 серпня 2019 року між відповідачем та АТ «Ідея Банк» укладено Договір кредиту та страхування №Z06.00407.005595588. Основними умовами кредиту є наступні: 1) сума 39400 грн; 2) строк 24 місяці; 3) процентна ставка 21,99%.

Також 15 серпня 2019 року відповідачем підписано паспорт споживчого кредиту, який є додатком №1 до вищевказаного договору.

Згідно ордеру-розпорядження №1 позивачу видано кредит в розмірі 35981,74 грн.

Відповідно до наданої виписки по картці відповідача за період з 15 серпня 2019 року по 16 листопада 2023 року відповідачу видано кредит.

Згідно наданої довідки-розрахунку, складеної АТ «Ідея Банк» станом на 16 листопада 2023 року, заборгованість відповідача існувала в розмірі, що заявлений до стягнення за даним позовом, в частині заборгованості за основним боргом та заборгованості за відсотками.

16 листопада 2023 року згідно договору факторингу №16/11-2023 АТ «Ідея Банк» передало ТОВ «ФК «Сонаті» право грошової вимоги в т.ч. за кредитним договором з відповідачем. Згідно п. 3391 реєстру боржників №1 заборгованість відступлена у розмірі, що заявлений до стягнення за даним позовом, в частині заборгованості за основним боргом та заборгованості за відсотками.

Платіжними інструкціями від 17 жовтня 2023 року №566 та від 17 листопада 2023 року №608 сплачено за відступлення права вимоги за вказаним договором.

29 грудня 2023 року згідно договору факторингу №29/12-23 ТОВ «ФК «Сонаті» передало позивачу право грошової вимоги в т.ч. за кредитним договором з відповідачем. Згідно п. 1288 реєстру боржників №1 заборгованість відступлена у розмірі, що заявлений до стягнення за даним позовом, в частині заборгованості за основним боргом та заборгованості за відсотками.

Платіжними інструкціями від 29 грудня 2023 року №13, від 28 лютого 2024 року №1, від 29 лютого 2024 року №3, №4, №5 сплачено за відступлення права вимоги за вказаним договором.

Відмовляючи в стягненні заборгованості по нарахованих відсотках, суд першої інстанції виходив з того, що єдиним доказом на підтвердження заборгованості по відсоткам та по платі за обслуговування кредиту є лише довідка-розрахунок, яка фактично є довідкою, підстави для стягнення таких складових заборгованості відсутні.

Із такими висновками суду першої інстанції не можливо погодитись з огляду на наступне.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

У ч.ч.1,3 ст.509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст. ст.626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч.2 ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

При укладанні кредитного договору сторони погодили тип кредиту,його розмір, змінювану відсоткову ставку та строк кредитування.

При цьому в додатку до кредитного договору №1 (Паспорт споживчого кредиту) всі складові загальної суми щомісячного платежу визначені у твердій сумі, та він підписаний відповідачем.

Відповідно до ч.1 ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

За ст.ст.525,526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст.625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Положеннями ст.ст.1077,1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Колегія суддів звертає увагу на те, що позивачем доведені заявлені позовні вимоги, а саме факт укладання кредитного договору, факт набуття права вимоги та факт наявності заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 61375,82 грн, шляхом надання належних та допустимих доказів, які містяться в матеріалах справи.

Зазначена вище заборгованість підтверджується наданими позивачем кредитним договором та паспортом споживчого кредиту, які підписані відповідачем,довідкою-розрахунком по кредитному договору №Z06.00407.005595588 від 15 серпня 2019 року станом на 16 листопада 2023 року, видану директором департаменту кредитного адміністрування АТ «Ідея Банк» (а.с.111), розрахунком інфляційних втрат та 3% річних, зробленими позивачем, які є арифметично правильним та не спростованими відповідачем.

Позичальник ОСОБА_1 погодився на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить наявність його підпису на договорі (а.с.122).

Сторонами не оспорюється факт укладення кредитного договору та його умови.

Згідно з умовами вказаного договору від 15 серпня 2019 року ОСОБА_1 був отриманий кредит у розмірі 39400 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 21,99% річних від непогашеної суми кредиту, строком на 24місяці. Дата повернення кредиту 15 серпня 2021 року.

На виконання умов договору відповідачу було надано кредитні кошти в розмірі 39400 грн.

Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого розміру та строку кредитування.

При цьому, доказів з яких би вбачалося, що відповідач заперечує даний факт, матеріали справи не містять.

Як зазначає позивач, ОСОБА_1 не виконав свого обов`язку та не повернув наданий кредит в строк, передбачений договором, що підтверджується наданими доказами.

За умовами договору, нарахування відсотків за користування кредитом здійснювалось з 15 серпня 2019 року по 15 серпня 2021 року.

Відсотки позивач нараховував лише до закінчення строку кредиту. Відповідачем не вживалися заходи до погашення кредиту та не вносилися періодичні платежі. Позивачем при цьому не нараховувались ні штрафи, ні комісії з прострочення виконання зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Отже, з умов підписаного відповідачем кредитного договору вбачається, що сторонами було погоджено процентну ставку, яку має сплатити відповідач у межах строку кредитування з 15 серпня 2019 року по 15 серпня 2021 року за користування кредитними коштами.

Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору.

Також колегія суддів зазначає, що в апеляційній скарзі позивач зробив перерахунок відсотків, зменшивши їх розмір з заявлених 28827,25 грн до фактичних 17351,86 грн та, враховуючи те, що відповідачем не виконані зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі, колегія суддів погоджується з розрахунком позивача в частині розміру заборгованості за несплаченими відсотками як з таким, що зроблений арифметично правильно та в межах і на умовах визначених кредитним договором.

Отже, вимоги позивача про стягнення відсотків є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене, позивачем належними та допустимими доказами доведено наявність у відповідача заборгованості за кредитним договором та наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 56751,86 грн, яка складається з 39400 грн тіло кредиту, 17351,86 грн нараховані та несплачені відсотки.

Крім того, позивачем була заявлена вимога про стягнення інфляційних втрат та 3% річних нарахованих на загальний розмір заборгованості, розмір яких був зменшений в апеляційній скарзі з врахуванням корегування розміру заборгованості в частині несплачених відсотків.

Колегія суддів, дослідивши та перевіривши розрахунок інфляційних втрат та 3% річних наведений позивачем в апеляційній скарзі, погоджується з тим, що він є арифметично правильним та таким, що відповідає вимогам закону, а отже приходить до висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають інфляційні витрати в розмірі 3728,37 грн та 3% річних в розмірі 895,59 грн.

Відповідно до пунктів 3 та 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки судом апеляційної інстанції встановлено, що оскаржуване рішення ухвалено з порушенням норм матеріального права, а також невідповідністю в повній мірі висновків суду обставинам справи, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні в частині розміру стягнутої заборгованості, шляхом збільшення її розміру з 42610,18 грн до 61375,82 грн, що складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 39400 грн, заборгованості за несплаченими відсотками в розмірі 17351,86 грн, інфляційними втратами за період з 16 серпня 2021 року по 23 лютого 2022 року в розмірі 3728,37 грн та 3% річних за період з 16 серпня 2021 року по 23 лютого 2022 року в розмірі 895,59 грн.

Також, підлягає зміні рішення суду першої інстанції і в частині вирішення питання про розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з частинами 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У зв`язку із збільшенням розміру суму заборгованості, що підлягає до стягнення рішення в частині стягнутих витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви, з врахуванням збільшення відсотка задоволених позовних вимог з 57,75% до 76,91%, підлягає зміні шляхом його збільшення з 1398,94 грн до 1863,07 грн.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до змісту п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову витрати на професійну правничу допомогу покладаються на відповідача.

Також рішення підлягає зміні і в частині стягнутих витрат на професійну правничу допомогу, з врахуванням того, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні з збільшенням розміру стягнутої заборгованості та встановленням колегією суддів доведеності підстав для стягнення несплачених відсотків за кредитним договором, шляхом збільшення її розміру з 1000 грн до 5000 грн.

З огляду на задоволення апеляційної скарги з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір, сплачений останніми за подання апеляційної скарги, в розмірі 3633,60 грн.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381-383 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» - задовольнити.

Заочне рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06 листопада 2024 року - змінити, збільшивши розмір стягнутої з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СанфордКапітал» заборгованості за кредитним договором №Z06/00407/005595588 від 15 серпня 2019 року з 42610,18 грн до 61375,82 грн, що складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 39400 грн, заборгованості за несплаченими відсотками в розмірі 17351,86 грн, інфляційними втратами за період з 16 серпня 2021 року по 23 лютого 2022 року в розмірі 3728,37 грн та 3% річних за період з 16 серпня 2021 року по 23 лютого 2022 року в розмірі 895,59 грн, збільшивши розмір стягнутого з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» судового збору з 1398,94 грн до 1863,07 грн, збільшивши розмір стягнутих з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» витрат на професійну правничу допомогу з 1000 грн до 5000 грн.

В іншій частині рішення суду - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» () судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3633,60 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 19 червня 2025 року.

Судді: