справа № 179/312/25
провадження № 2/179/310/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 червня 2025 року селище Магдалинівка
Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області
у складі: головуючого судді Чорної А.О.,
секретаря судового засідання Хорольської І.П.,
справа № 179/312/25
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення по виплаті аліментів, -
17.03.2025 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення по виплаті аліментів.
Позов мотивує тим, що судовим наказом Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 27.07.2018 у справі № 196/934/18 з ОСОБА_2 на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 27.06.2018.
По судовому наказу відкрито виконавче провадження № 57591624.
Відповідно до довідки розрахунку заборгованості по аліментам від 27.01.2025, виданої державним виконавцем Самарівського відділу ДВС у Самарівському районні Дніпропетровської області заборгованість по даному виконавчому провадженні станом на 27.01.2025 становила 32 792,59 грн.
З серпня 2024 по теперішній час Відповідачем не виконуються зобов`язання щодо сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини на виконання судового наказу від 27.07.2018, чим порушуються права дитини.
Розмір пені за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини з 01.08.2024 по 31.01.2025 складає 19 346,66 грн.
Просить суд стягнути з відповідача на її користь неустойку за прострочення по виплаті аліментів у розмірі 19 346,66 грн.
Ухвалою суду від 18.03.2025 відкрито провадження у цивільній справі у порядку спрощеного позовного провадження, справу призначено до розгляду у судовому засіданні з викликом сторін, відповідачу запропоновано подати відзив на позов.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала і наполягала на його задоволенні. Проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог процесуального закону. Заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутність суду не надав. Відзив на позовну заяву не надав.
Оскільки відповідачем не було надано відзиву на позов, тому суд приймає до уваги лише надані докази позивачем.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, ухваливши заочне рішення. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами.
Дослідивши письмові докази, повно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Судом встановлено, що судовим наказом Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 27.07.2018 у справі № 196/934/18 з ОСОБА_2 на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.06.2018 і до повноліття дитини. (а.с. 8)
Постановою державного виконавця Магдалинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Михайлінчиком В.М. відкрито виконавче провадження № 57591624 з примусового виконання судового наказу № 196/934. (а.с. 9)
Станом на 27.01.2025 заборгованості по аліментам за судовим наказом № 196/934 складає 32 792,59 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком Самарівського відділу ДВС у Самарівському районні Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). (а.с. 11-13)
Розмір пені по аліментам на користь позивача на утримання дитини ОСОБА_3 за виконавчим провадженням № 57591624 за період заборгованості з 01.08.2024 по 31.01.2025 обраховується із розрахунку: кількість днів прострочення (з урахуванням часткової оплати аліментів) х сума заборгованості х 1%).
Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України).
У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.
Тобто, в разі несплати аліментів у поточному місяці з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.
Згідно з ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак, таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.
Норма статті 196 СК України не встановлює будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.
Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожний місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.
Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.
Законодавець встановив розмір пені 1 % за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, в який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, до дня, в який проведена сплата заборгованості, чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.
Таке правило застосовується в разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.
Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, в якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості), та помножити та один відсоток.
Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів прострочення х 1 %.
За цим правилом обчислюється пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обчисленої за кожним місячним (періодичним) платежем.
Якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.
Перебіг строку прострочення починається з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.
У разі якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.
Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток. Такий правовий висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц.
Судом встановлено, що у період з серпня 2024 року по січень 2025 року ОСОБА_2 не виконував належним чином судового рішення про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини, допускав прострочення сплати аліментів.
Відповідач, відповідно до вимог ст.ст. 77,81 ЦПК України не надав суду доказів, що заборгованість по аліментах утворилась з незалежних від нього причин. Відповідачем не доведено належними та допустимими доказами відсутність його вини у простроченні сплати аліментів, а тому відповідач повинен нести цивільну відповідальність, встановлену законом.
Позивач ОСОБА_1 , як одержувач аліментів на неповнолітню дитину, у відповідності до ч.1 ст.196 СК України, має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів.
Так, перевіряючи, наданий позивачем розрахунок неустойки за прострочення по виплаті аліментів в межах заявлених позовних вимог за період з 01.08.2024 по 31.01.2025, суд приходить до наступного.
Позивачем надано розрахунок заборгованості по аліментам Самарівського відділу ДВС у Самарівському районні Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), згідно якого розрахована заборгованість по аліментам за період з грудня 2018 року по 27.01.2025 становить 32 792,59 грн.
При цьому, позивач просить стягнути неустойку за прострочення по виплаті аліментів за період з 01.08.2024 по 31.01.2025, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що саме з серпня 2024 відповідач не сплачує аліменти.
Так, із розрахунку заборгованості по аліментам Самарівського відділу ДВС у Самарівському районні Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вбачається, що відповідачу з серпня 2024 року по січень 2024 року були нараховані аліменти у розмірі 18 081 грн. (3013,50 х 6).
Також із розрахунку вбачається, що відповідач сплатив аліменти у грудні 2024 року у розмірі 7000 грн., при цьому державним виконавцем 3013,50 грн. було зараховано в рахунок сплати аліментів за грудень 2024 року, а сума у розмірі 3 986,50 грн. була зарахована на погашення аліментів, яка виникла у попередньому місяці (попередніх місяцях), починаючи з першого місяця її виникнення.
Розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів розраховується за період визначений позивачкою ОСОБА_1 , а саме з 01 серпня 2024 року по 31 січня 2025 року.
При обчисленні пені, суд зазначає, що потрібно розмежовувати сукупну поточну заборгованість та заборгованість за аліментами за певний місяць. Оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості на яку вона нараховується.
Також суд при обчисленні пені враховує, що прострочення розпочинається з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені аліменти.
Суд звертає увагу, що позивач здійснив розрахунок заборгованості по сплаті аліментів за загальною формулою за період з 01.08.2024 по 31.01.2025, враховуючи кількість днів прострочки з 01.08.2024 по 31.01.2025, що становить 184 днів. Разом з цим, суд зауважує, що розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток. Тобто позивачем неправомірно застосовані 31 днів серпня 2024 року, оскільки нарахування пені за несвоєчасну сплату аліментів нараховується на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, а саме з 01.09.2024.
Також, позивачем у загальну кількість днів заборгованості 184 днів враховано 31 днів січня 2025 року, хоча з розрахунку заборгованості вбачається, що розрахунок здійснений державним виконавцем станом на 27.01.2025, належних доказів несплати відповідачем аліментів до 31.01.2025 позивачем суду не надано. Також із розрахунку заборгованості вбачається, що у грудні 2024 року відповідачем здійснено платіж за аліменти, зокрема у сумі 7 000 грн, із яких державним виконавцем зараховано сплату аліментів за поточний місяць у розмірі 3013,50 грн., тобто аліменти за грудень 2024 року були сплачені відповідачем. Оскільки нарахування пені за несвоєчасну сплату аліментів нараховується на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, належних доказів несплати аліментів за січень 2025 року позивачем не надано, тому суд приходить до висновку, що врахування січня 2025 року до загальної кількості днів прострочки є помилковим.
Таким чином, судом встановлено, що позивач, при здійсненні розрахунку пені (неустойки) припустився помилки у підрахуванні днів прострочення, а отже розрахунок проведений недостовірно.
Судом проведено розрахунок розміру пені зі сплати аліментів, відповідно до якого розмір пені по аліментам на користь позивача на утримання дитини Назара за виконавчим провадженням № 57591624 за період заборгованості з 01.08.2024 по 31.12.2024 обраховується із розрахунку: кількість днів прострочення (з урахуванням часткової оплати аліментів) х сума заборгованості х 1%) та складає:
розмір неустойки (пені) від суми несплачених аліментів за серпень 2024 року становить: 3 013,50 х 1% х 122 дні = 3 676,47 грн.
розмір неустойки (пені) від суми несплачених аліментів за вересень 2024 року становить: 3 013,50 х 1% х 91 дні = 2 742,28 грн.
розмір неустойки (пені) від суми несплачених аліментів за жовтень 2024 року становить: 3 013,50 х 1% х 61 дні = 1 838,23 грн.
розмір неустойки (пені) від суми несплачених аліментів за листопад 2024 року становить: 3 013,50 х 1% х 30 днів = 904,05 грн.
розмір неустойки (пені) від суми несплачених аліментів за грудень 2024 року становить: 0 грн.
розмір неустойки (пені) від суми несплачених аліментів за січень 2025 року становить: 0 грн.
Таким чином, розрахунок неустойки (пені) розрахований судом складає 9 161,03 грн.
Таким чином, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених поданими доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.
Обговорюючи питання про судові витрати, приймаючи до уваги ті обставини, що позивач при пред`явлені позову була звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.
Керуючись ст.ст. 12, 13,81, 141, 259, 263-268, 274 -279, 430 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення по виплаті аліментів задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку за прострочення по виплаті аліментів у розмірі 9 161,03 (дев`ять тисяч сто шістдесят одна гривень 03 коп.).
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.
Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .
Датою ухвалення рішення, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України та правової позиції ОП КЦС ВС у справі 1519/2-5034/11 від 05.09.2022, є дата складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складений 20.06.2025.
Суддя А.О. Чорна