ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2025 року м.Суми

Справа №579/129/24

Номер провадження 22-ц/816/421/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Рунова В. Ю.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 12 червня 2024 року, у складі судді Моргуна О.В., ухвалене у м. Кролевець, повний текст якого складено 19 червня 2024 року,

в с т а н о в и в :

22 січня 2024 року ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Сомок О.А. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів на дітей.

Свої вимоги мотивував тим, що на підставі судових рішень ОСОБА_1 сплачує аліменти на двох неповнолітніх дітей у розмірі на кожного по 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, а саме: на сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від шлюбу з ОСОБА_2 , та на сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від шлюбу з ОСОБА_3 . У загальному розмірі сума аліментів складає 1/2 його заробітку і після проведення такого відрахування із його грошового забезпечення військовослужбовця (близько 24000 грн на місяць) у розпорядженні позивача залишається лише 12000 грн.

На сьогодні позивач не спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей від попередніх шлюбів у встановленому судами розмірі, через зміну сімейного та матеріального стану.

Так, у 2019 році під час виконання бойового завдання в районі проведення ООС отримав мінно-вибухову травму та має ряд захворювань, пов`язаних із захистом Батьківщини, що вимагає постійного обстеження у фахівців та лікування, зокрема, призначено курс терапії протягом 1 року, що потребує постійних значних витрат на лікування.

Крім того, з 20 квітня 2022 року він перебуває у шлюбі і син його дружини ОСОБА_6 , є особою з інвалідністю 1 групи у зв`язку з отриманою травмою в результаті ДТП, тому за станом здоров`я потребує постійного лікування та реабілітації, що у свою чергу вимагає значних матеріальних затрат з боку позивача.

Посилаючись на зміну сімейного стану у зв`язку з укладенням нового шлюбу, необхідністю витрат на своє лікування і погіршення матеріального стану, відповідно до ст.ст. 182, 192 СК України, уточнивши позовні вимоги, просив змінити розмір аліментів, які стягуються з нього за рішеннями Дарницького районного суду м. Києва від 14 грудня 2018 року та Кролевецького районного суду Сумської області від 07 вересня 2023 року, та стягувати з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття; стягувати з нього на користь ОСОБА_3 аліменти на сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів задоволено.

Змінено розмір аліментів, стягнутих за рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 07 вересня 2023 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та за рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 14 грудня 2018 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів у зміненому розмірі проводити з дня набрання чинності рішенням суду.

Виконавчі листи, видані на підставі рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 07 вересня 2023 року по справі № 579/610/23 2/579/167/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення та розміру аліментів на дитину, та на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14 грудня 2018 року по справі №127/16439/18 2/753/8370/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини відкликати після набрання рішенням суду законної сили та після їх повного виконання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на неповне встановлення обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення скасувати в частині задоволення позовних вимог про зменшення розміру аліментів на її сина ОСОБА_7 та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Вказує, що судом не надано оцінку та не враховано у рішенні надані нею докази про розмірі витрата на утримання сина. Враховуючи необхідність витрат на лікування, харчування, належне забезпечення дитини, доводить відсутність підстав для зменшення розміру аліментів. Зменшення аліментів на сина ОСОБА_8 не відповідає його інтересам та не є справедливим.

Вважає, що сам факт перебування у шлюбі за недоведеності значного погіршення майнового стану платника аліментів не є підставою для зменшення розміру аліментів. Позивач не довів належними та допустимими доказами погіршення майнового стану.

В частині позовних вимог до ОСОБА_3 рішення суду не оскаржується, тому на підставі ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 367 ЦПК України в апеляційному порядку не переглядається.

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи не подано.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Сторони повідомлені про час і місце розгляду справи, але в судове засідання не з`явилися. Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без сторін, оскільки їх явка не є обов`язковою, а позиція є чіткою і зрозумілою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено та з матеріалів справи вбачається, що рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 07 вересня 2023 року змінено спосіб стягнення та розмір аліментів, стягнутих з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 06 вересня 2011 року, справа № 2-292/11. З дня набрання чинності рішенням суду стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 14-15).

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 14 грудня 2018 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 39-40, 41).

ОСОБА_1 є військовослужбовцем, проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , отримує грошове забезпечення (а.с.10, 21, 130, 131),

21 лютого 2019 року молодший сержант ОСОБА_1 під час виконання обов`язків військової служби на лінії бойового зіткнення отримав мінно-вибухову травму, акубаротравма перфорація барабанної перетинки справа (а.с. 11, 16).

Відповідно до свідоцтва про шлюб 20 квітня 2022 року ОСОБА_1 зареєстрував шлюб із ОСОБА_9 , прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_10 . Проживає разом з дружиною та її сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який є особою з інвалідністю 1 групи, з ураженням ОРА (а.с. 19, 21, 22, 23).

Відповідачкою ОСОБА_2 надані докази звернення за лікарськими консультаціями щодо стану здоров`я дитини ОСОБА_4 (а.с.62-71)

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів на дитину від першого шлюбу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , суд першої інстанції врахував наявність у нього обов`язку щодо утримання неповнолітнього сина та мотивував своє рішення тим, що з моменту винесення рішення про стягнення аліментів на сина ОСОБА_7 , у нього, як у платника аліментів змінилися визначені ч. 1 ст. 192 СК України, обставини для зменшення розміру аліментів, оскільки після укладення нового шлюбу у нього виник обов`язок утримувати сім`ю, де дитина нової дружини є особою з інвалідністю 1-ї групи, у зв`язку з незадовільним станом здоров`я позивач потребує витрат на лікування, також наявність обов`язку утримання сина ОСОБА_11 від другого шлюбу. При цьому суд виходив з якнайкращих інтересів дитини та принципу справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини та дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та зменшення розміру аліментів з 1/4 частини до 1/6 частини заробітку позивача.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції ухвалене правильне по суті рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до приписів ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 51 Конституції України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

У ч. 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 та у постанові Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у справі № 554/3355/20 (провадження № 61-7397св21) зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, ОСОБА_1 посилався на те, що у нього змінився у сторону погіршення матеріальний стан, оскільки він зареєстрував новий шлюб і син дружини є особою з інвалідністю 1-ї групи, на лікування якого він також несе витрати, та будучи військовослужбовцем після отримання травми під час виконання бойового завдання в районі проведення ООС, потребує постійного лікування, що потребує значних витрат.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду:

від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22 (провадження № 61-7814св22),

від 10 жовтня 2023 року у справі № № 682/2454/22 (провадження № 61-10748 св 23).

від 19 червня 2024 року у справі 686/22677/23 (провадження № 61-5022св24).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи позов ОСОБА_1 , вірно застосував ст. 192 СК України, та дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для зменшення розміру аліментів у цій справі.

Суд першої інстанції, установивши, що змінився сімейний стан ОСОБА_1 та через погіршення стану здоров`я він потребує значних витрат на лікування, дійшов обґрунтованого висновку про те, що вказані обставини є підставою для зменшення розміру стягуваних із нього аліментів на користь ОСОБА_2 з 1/4 на 1/6 частин.

Доводи апеляційної скарги про не врахування судом першої інстанції доказів про стан здоров`я сина сторін ОСОБА_7 , є безпідставними, оскільки такі докази взяті судом до уваги при ухваленні рішення (а.с. 62-71).

Посилання в апеляційній скарзі про значні витрати на сина ОСОБА_7 та порушення прав дитини через зменшення розміру аліментів, що стягуються з батька, не підтверджено належними та достатніми доказами.

Апеляційний суд зазначає, що виходячи із розміру сукупного доходу позивача за місяць, визначений до стягнення розмір аліментів у розмірі 1/6 частини відповідатиме мінімально рекомендованому розміру аліментів на одну дитину відповідного віку (3196 грн), Крім того, в силу положень діючого сімейного законодавство обоє з батьків несуть рівний обов`язок по утриманню дитини до досягнення повноліття.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції були правильно застосовані норми матеріального та додержані норми процесуального права.

Таким чином, посилання та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, не знайшли свого підтвердження в якості підстав скасування оскаржуваного судового рішення під час апеляційного провадження.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дотримуючись принципу змагальності, на підставі наданих сторонами доказів та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду в оскаржуваній частині без змін.

Керуючись ст.ст. 367 - 369, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 12 червня 2024 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: О. І. Собина

В. Ю. Рунов