Провадження № 2-о/522/151/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2025 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючої судді Ковтун Ю.І.,

за участі секретаря Лахматової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту родинних зв`язків та сімейних відносин між фізичними особами,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту родинних зв`язків та сімейних відносин між фізичними особами, в якій просить встановити факт родинних зв`язків, а саме: що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП - НОМЕР_1 ) є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП - НОМЕР_2 ); встановити факт сімейних відносин, а саме: що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП - НОМЕР_3 ) є дружиною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП - НОМЕР_1 ).

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 (рос. « ОСОБА_4 ») народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одеса. 06 квітня 1973 року заявник уклав шлюб з ОСОБА_5 , після чого дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_3 » (записано російською мовою). З ОСОБА_3 він має спільного сина, а саме ОСОБА_2 (рос. « ОСОБА_2 »), ІНФОРМАЦІЯ_2 . 25 травня 1997 року йому видано паспорт громадянина України, в якому ПІБ записано українською мовою « ОСОБА_1 », тобто при написанні прізвища в другому складі замість букви «и» написано букву «і». Картка ФО-ПП від 26.04.2006 також видана на ім`я ОСОБА_1 . 08 січня 2002 року його дружині видано паспорт громадянки України, в якому її ПІБ записано українською мовою « ОСОБА_3 », тобто при написанні прізвища в другому складі використано букву «и». Довідка про присвоєння ідентифікаційного номера від 07.10.1998 підтверджує, що його присвоєно ОСОБА_3 . У його сина прізвище під час оформлення паспортного документу також записано українською мовою як « ОСОБА_1 », тобто при написанні прізвища в другому складі використано букву «и». Вказані обставини свідчать про наявні розбіжності в написанні його прізвища, прізвищ його сина та дружини українською мовою, що виключає документальне підтверджений факту родинних зв`язків із сином, а також наявність сімейних відносин із дружиною.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 07 листопада 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_1 .

У судове засідання учасники розгляду справи не з`явилися, про розгляд справи судом повідомлялися належним чином.

26.12.2024 від заявника на адресу суду надійшла заява, в якій просить здійснити розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними матеріалами без його участі.

27.11.2024 на адресу суду від заінтересованої особи ОСОБА_2 надійшов відзив, відповідно до якого заявлені ОСОБА_1 вимоги визнає, з викладеними у заяві обставинами погоджується, просить заяву ОСОБА_1 задовольнити, розгляд справи здійснити за наявними у справі матеріалами без його участі.

27.11.2024 на адресу суду від заінтересованої особи ОСОБА_3 надійшов відзив, відповідно до якого заявлені ОСОБА_1 вимоги визнає, з викладеними у заяві обставинами погоджується, просить заяву ОСОБА_1 задовольнити, розгляд справи здійснити за наявними у справі матеріалами без її участі.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Відповідно до ст. 268 ЦПК України датою складання повного тексту рішення є 20 червня 2025 року.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом установлено, що відповідно до повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , яке видано 29 червня 1993 року, мовою документу зазначено « ОСОБА_4 » народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одеса

Відповідно до повторного свідоцтва про одруження НОМЕР_5 від 05 червня 1973 року, 06.04.1973 було укладено шлюб між: мовою документу « ОСОБА_4 », ІНФОРМАЦІЯ_1. та « ОСОБА_5 », ІНФОРМАЦІЯ_3. про що складено актовий запис №963. Після реєстрації одруження дружині присвоєно прізвище: мовою документу « ОСОБА_3 ».

25 травня 1997 року Малиновським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області видано паспорт громадянина України серія НОМЕР_6 , на ім`я « ОСОБА_1 », ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до картки фізичної особи-платника податків, яка видана 26.04.2006 Державною податковою інспекціє у Малиновському районі прізвище, ім`я по батькові заявника зазначено « ОСОБА_1 ».

08.01.2002 Жовтневим РВ ОМУ УМВС України в Одеській області було видано паспорт громадянина України серія НОМЕР_7 на ім`я « ОСОБА_3 », ІНФОРМАЦІЯ_3 . Також у паспорті в графі «Сімейний стан» міститься відмітка про реєстрацію шлюбу 06.04.1973 з: російською мовою « ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1».

07.10.1998 ДПІ у Жовтневому районі видано довідку по присвоєння ідентифікаційного номера на ім`я « ОСОБА_3 ».

Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_8 , яке видано 21.05.1974 зазначено мовою документа « ОСОБА_2 » народився ІНФОРМАЦІЯ_2 та його батьками зазначено батько: мовою документа « ОСОБА_4 » мати: мовою документа « ОСОБА_3 », про що 21.05.1974 зроблено запис за № 457.

07.08.2019 Органом 5115 було видано паспорт громадянина України на ім`я « ОСОБА_2 », ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як слідує з копій паспортів громадян України, які видані на ім`я ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , а також з довідки № Д1-237628-ф/л від 15.09.2021, яка видана Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради на ім`я ОСОБА_2 , вказані особи зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, згідно п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Під родинними відносинами слід розуміти кровний зв`язок між особами, які походять одне від одного (пряма лінія родинних відносин) і кровний зв`язок між особами, які походять від спільного предка (бічна лінія родинних відносин). У прямій лінії родинних відносин знаходяться: мати і син (або донька), батько і син (або донька), дід і внук (внучка), бабка і внук (внучка), прадід і правнук (правнучка), прабабка і правнук (правнучка). У бічній лінії родинних відносин знаходяться, наприклад: рідні брати і сестри, дядько і племінник (племінниця), тітка і племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри тощо. Розрізняють також ступені родинних відносин, які визначаються кількістю народжень, які відділяють народження одного родича від іншого. Родинні відносини є підставою для виникнення численної групи сімейних правовідносин (наприклад, між батьками і дітьми, братами і сестрами, бабкою, дідом і внуками).

У постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 638/15738/17 (провадження № 61-15921св19) зроблено висновок про те, що до заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися не тільки такі письмові докази, як свідоцтва про народження, шлюб, смерть, актові записи про народження та смерть. Доказами, які підтверджують наявність цього юридичного факту також можуть бути: акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб. Крім того, судами підлягають врахуванню довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану. Також мають враховуватися показання свідків, яким достовірно відомо про стосунки померлого із заявником. Цей перелік не є вичерпним.

Відповідно до ч. 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до позиції, наведеної у постанові Верховного Суду від 22.08.2018 у справі №363/214/17-ц перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку є невичерпним і у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" звертається увага судів на наступне: в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно ст.318 ЦПК України у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

У справах даної категорії, разом із заявою про встановлення факту родинних відносин заявник повинен подати суду не тільки відмову органу, що видав документ про внесенні виправлень у документи, що підтверджують родинні відносини, але і достовірні дані про те, що встановлення факту породжує для них юридичні наслідки і не пов`язане із спором про право. Разом з тим, підтвердження родинних відносин між живими фізичними особами здійснюється іншим шляхом, в залежності від обставин.

Верховний Суд України в листі 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначає, що заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути: - спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом і для яких у зв`язку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки; - особи, які мають право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника і яким органи пенсійного фонду відмовили в її призначенні через відсутність доказів, що підтверджують родинні відносини; - інші особи, якщо встановлення такого факту тягне виникнення юридичних наслідків для цих осіб. Заінтересованими особами у справах про встановлення факту родинних відносин залежно від мети встановлення цього факту можуть бути й інші особи, які мають право на спадщину (брати, сестри, онуки, особи, на користь яких складено заповіт, усиновлені, територіальна громада за відсутності інших спадкоємців за законом і заповітом). При цьому до заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися такі документи та докази: 1) докази, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); 2) довідки органів реєстрації актів цивільного стану (далі - РАЦС) про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; 3) пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником.

Пунктом 1 ч.1 ст.315 ЦПК України, яким встановлюється можливість встановлення факту родинних відносин між фізичними особами в судовому порядку, в сукупності з висновками Верховного Суду України в листі 01.01.2012 року, вказує на те, що встановлення такого факту в судовому порядку можливо за умови смерті особи, з якою заявник бажає встановити факт родинних відносин.

Також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов.

А саме, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Заявник у своїй заяві посилається на те, що встановлення заявлених ним юридичних фактів має значення для охорони його прав та інтересів, оскільки забезпечить можливість отримання майна у подарунок без необґрунтованої додаткової сплати податків, а також дасть можливість бути впевненим, що у майбутньому права на майно до спадкоємців перейдуть до першої черги за законом, а також у випадку потреби, заявник може захистити власні законні права на підтримку від сина.

Суд зазначає, що можливість встановлення судом будь-якого юридичного факту законодавець пов`язує з настанням для заявника певних юридичних наслідків.

Разом з тим, суд вже зазначив, що юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, які наявні в реальній дійсності і які неможливо встановити іншим чином.

У поданій до суду заяві наведені загальні посилання заявника щодо захисту його прав та інтересів та не зазначено, який безпосередньо юридичний наслідок настане для заявника у разі встановлення даних факту.

При цьому заявником не доведено неможливості встановлення таких фактів у позасудовому порядку, зокрема, шляхом внесення відповідних виправлень до документів, які підтверджують родинні/сімейні відносини чи особистих документів.

На підставі викладеного вище, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст. ст. 4, 76-81, 89, 259, 264, 265, 293, 294, 315, 318, 319 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту родинних зв`язків та сімейних відносин між фізичними особами, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Юлія КОВТУН