Справа № 2-2258/2010
Провадження № 4-с/175/4/25
У Х В А Л А

23 квітня 2025 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Озерянської Ж.М.,

з участю секретаря Рожкової Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Слобожанське скаргу ОСОБА_1 , стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «КРАМАТОРСЬКТЕПЛОЕНЕРГО», заінтересована особа: старший державний виконавець Краматорського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Богельська Людмила Володимирівна на рішення та дії державного виконавця у виконавчому провадженні №77123262 під час виконання судового рішення Краматорського міського суду Донецької області, -

в с т а н о в и в :

До Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області звернулася ОСОБА_1 зі скаргою на рішення та дії державного виконавця у виконавчому провадженні №77123262 під час виконання судового рішення Краматорського міського суду Донецької області, в якій просила суд винести ухвалу, якою визнати неправомірними дії та скасувати постанову старшого державного виконавця Краматорського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Богельської Людмили Володимирівни від 10.02.2025 про відкриття виконавчого провадження № 77123262 на підставі виконавчого листа № 2-2258/2010, виданий Краматорським міським судом Донецької області 06.05.2010; визнати неправомірними дії та скасувати постанову старшого державного виконавця Краматорського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Богельської Людмили Володимирівни від 10.02.2025 про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 77123262; Визнати неправомірними дії та скасувати постанову старшого державного виконавця Краматорського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Богельської Людмили Володимирівни від 10.02.2025 про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 77123262; зобов`язати старшого державного виконавця Краматорського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Богельської Людмили Володимирівни усунути порушення (поновити порушене право) шляхом повернення стягувану - ГОВ «КРАМАТОРСЬКТЕПЛОЕНЕРГО» виконавчого документу без прийняття до виконання, з підстав пропущення встановленого законом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області 27 лютого 2025 року відкрито провадження за скаргою та призначено до судового розгляду.

Скаржниця ОСОБА_1 у скарзі просила суд про розгляд скарги за її відсутності, просила скаргу задовольнити з доводів викладених у скарзі.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАМАТОРСЬКТЕПЛОЕНЕРГО» у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив.

12 березня 2025 року старший державний виконавець Краматорського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Богельська Людмила Володимирівна надала суду відзив на позов, в якому просила суд у задоволенні скарги відмовити, справу розглянути за її відсутності.

Дослідивши матеріали скарги, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За змістом частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013 у справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

За ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

При розгляді скарги встановлено, що Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 23 квітня 2010 року, що набрало законної сили 06 травня 2010 року, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ « Краматорськтеплоенерго» (п/р НОМЕР_1 у Краматорському відділенні № 2865 ВАТ «Державний ощадний банк України», МФО 394222) заборгованість за послуги з поставки теплової енергії та гарячого водопостачання за період з 1 січня 2004 року по 1 грудня 2009 року в сумі 4485,29 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 30 грн. та судовий збір в сумі 51 грн., а всього на загальну суму 4566 (чотири тисячі шістдесят шість) грн. 29 коп.

На виконання зазначеного судового рішення представнику ТОВ «Краматорськтеплоенерго» 06 травня 2025 року було видано виконавчий лист. Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання зазначено як 07 травня 2013 рік.

З наданої до суду копії виконавчого листа вбачаєтеся, що вперше зазначений виконавчий лист пред`явлено до виконання у 2013 році. Постановою державного виконавця від 22 жовтня 2013 року виконавчий документ, повернуто стягувачу у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними (п.2 ст. 47 діючого на той період часу Закону України «Про виконавче провадження»).

Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону України «Про виконавче провадження».

У подальшому виконавчий лист пред`явлено до виконання у 2014 році. Постановою державного виконавця від 02 грудня 2014 року виконавчий документ, повернуто стягувачу у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними (п.2 ст. 47 діючого на той період часу Закону України «Про виконавче провадження»).

Надалі виконавчий лист пред`явлено до виконання у 2016 році. Постановою державного виконавця від 24 червня 2016 року виконавчий документ, повернуто стягувачу.

В черговий раз виконавчий лист пред`явлено до виконання у 2020 році. Постановою державного виконавця від 30 червня 2020 року виконавчий документ, повернуто стягувачу у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними (п.2 ст. 37 діючого Закону України «Про виконавче провадження»).

Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених 37 діючого Закону України «Про виконавче провадження», не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження».

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Таким чином, відповідно до діючого Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий лист Краматорського міського суду Донецької області у справі №2-2258/2010 можна пред`явити до виконання повторно до 2023 року.

Разом з тим, з 24 лютого 2022 року Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX в України введено воєнний стан, який діє і наразі.

Відповідно до Розділу XIII ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ Закону України «Про виконавче провадження», тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Частиною першою ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначено основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) державними виконавцями органів державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус. Завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом (стаття 3).

Отже, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, у виконавчому провадженні відповідним виконавцем, дії або бездіяльність якого можуть бути оскаржені до суду.

При цьому, протиправною бездіяльністю державного виконавця як суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків.

Крім того, потрібно з`ясувати юридичний зміст, значимість, тривалість та межі протиправної бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість/протиправність бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

У своїй скарзі скаржниця посилається на пропущення ТОВ «Краматорськтеплоенерго» строків пред`явлення виконавчого документу до виконання та як наслідок порушення державним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження» та відкриття виконавчого провадження понад встановлені законом строки для такої дії.

Суд не погоджується з посиланням на зазначений висновок з огляду на те, що в даному випадку на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX визначені строки пред`явлення виконавчого документу до виконання перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Статтею 451 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги, оскільки оскаржувані рішення були прийняті відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 1, 15,16, 76-82, 89, 95, 258, 259, 263, 264, 265, 267, 447-451 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

у х в а л и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 , стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «КРАМАТОРСЬКТЕПЛОЕНЕРГО», заінтересована особа: старший державний виконавець Краматорського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Богельська Людмила Володимирівна на рішення та дії державного виконавця у виконавчому провадженні №77123262 під час виконання судового рішення Краматорського міського суду Донецької області, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Озерянська Ж.М.