Справа № 127/5785/24
Провадження № 4-с/127/34/25
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 червня 2025 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області
в складі головуючого судді Антонюка В. В.,
за участі: секретаря: Бойчук Я. П.,
представника ДВС - Жовмір Ю. П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниця, цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 до Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) головного державного виконавця Жовмір Ю. П., зацікавлена особа ОСОБА_2 про визнання протиправними дій державного виконавця Жовмір Ю. П., -
ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою до Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) головного державного виконавця Жовмір Ю. П., зацікавлена особа ОСОБА_2 про визнання протиправними дій державного виконавця Жовмір Ю. П.
Скарга мотивована тим, що Вінницьким міським судом Вінницької області 23.04.2025 року видано виконавчий лист у справі № 127/5785/24 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судового збору в розмірі 1 211,20 грн., та витрат на правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн.
27.05.2025 року ОСОБА_1 подала виконавчий лист до примусового виконання до Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), оскільки рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29.08.2024 року у справі №127/5785/24, яке набрало законної сили 01.10.2024 року, перераховано на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України у Вінницькій області кошти в сумі 332 239,00 грн. на ім`я ОСОБА_2 .
Натомість, скаржник отримала повідомлення Головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Жовмір Ю. П. від 29.05.2025 року про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, в якому зазначено, що виконавчий лист повернуто на підставі п.10 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», так як «Виконавчий документ подається за місцем знаходження майна (коштів) на які можливо звернути стягнення. Територіальне управління державної судової адміністрації України у Вінницькій області не є тим органом з якого відділ може примусово списати кошти. Додатково зазначено, що відповідно до статті 53 п.4 Закону України "Про виконавче провадження" на належні боржникові у разі передачі від інших осіб кошти/електронні гроші, що знаходяться на рахунках у банках та інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, стягнення звертається виконавцем на підставі ухвали суду в порядку, встановленому цим Законом».
Однак, скаржник не погоджується з даним повідомленням про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання та вважає дане повідомлення протиправним, у зв`язку з чим подала дану скаргу до суду.
Ухвалою суду від 09.06.2025 року відкрито провадження по даній скарзі та призначено до судового розгляду.
В судове засідання скаржник не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд скарги у її відсутність, скаргу підтримала, просила суд її задоволити.
Представник ДВС Жовмір Ю. П. в судовому засіданні заперечила щодо задоволення даної скарги.
Боржник ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин.
Заслухавши пояснення представника ДВС Жовмір Ю. П., дослідивши матеріали скарги, суд дійшов до наступного висновку.
Так, розділом VII ЦПК України внормовано судовий контроль за виконанням судових рішень.
Зокрема, статтею 447 ЦПК України встановлено право сторін виконавчого провадження, якщо вони вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення порушено їхні права чи свободи, звернутися до суду зі скаргою.
З наведеного випливає, що порушення права сторони виконавчого провадження діями або бездіяльністю виконавця є підставою для звернення до суду саме в порядку судового контролю за виконанням судових рішень.
Статтею 129-1 Конституції України встановлено обов`язковість виконання рішення, ухваленого судом іменем України.
Меті дієвого виконання судових рішень підпорядковане впровадження сукупності дій визначених законом органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законодавством України про виконавче провадження, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно Закону України «Про виконавче провадження», а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню, як випливає із змісту статті 1 Закону України «Про виконавче провадження».
Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження і апогеєм захисту порушеного права.
Однією з засад виконавчого провадження є законність в силу ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження».
За змістом ч. 2 ст. 18 Закону «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний, зокрема: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
На виконання вказаного вище рішення, 23.04.2025 року Вінницьким міським судом видано виконавчий лист.
27.05.2025 року ОСОБА_1 звернулась до Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про примусове виконання рішення суду.
29.05.2025 року головним державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Жовмір Ю. П., винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, оскільки виконавчий документ подається за місцем знаходження майна (коштів) на які можливо звернути стягнення. Територіальне управління державної судової адміністрації України у Вінницькій області не є тим органом з якого відділ може примусово стягнути кошти. Відповідно до п.4 ст. 53 Закону України "Про виконавче провадження" на належні боржникові у разі передачі від інших осіб кошти/електронні гроші, що знаходяться на рахунках у банках та інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, стягнення звертається виконавцем на підставі ухвали суду в порядку, встановленому цим Законом». Тому відповідно до п.10 ч.4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», повертається виконавчий документ без прийняття до виконання.
Суд звертає увагу, що відповідно до змін, внесених до Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про виконавче провадження" законами № 2129-IX від 15.03.2022, № 2468-IX від 28.07.2022, № 3048-IX від 11.04.2023 року, для стягнення коштів з рахунку ТУ ДСА за виконавчим листом необхідно звернутися до виконавчої служби за місцем знаходження рахунку, тобто до Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Виконавчий лист потрібно пред`явити саме туди, а не до ТУ ДСА, оскільки: «саме виконавча служба займається виконанням судових рішень, зокрема, стягненням коштів з рахунків боржників, а ТУ ДСА не займається виконанням судових рішень, а лише управляє рахунками, на які надходять певні кошти, наприклад, застави чи судові депозити. Виконавчий лист підлягає пред`явленню до відділу державної виконавчої служби, який знаходиться за місцем знаходження рахунку, на якому знаходяться кошти. Після пред`явлення виконавчого листа, виконавча служба відкриє виконавче провадження та направляє вимогу до ТУ ДСА щодо перерахування коштів на рахунок стягувача. Отже, для стягнення коштів з рахунку ТУ ДСА за виконавчим листом потрібно звернутися до виконавчої служби у Вінниці, а не до самого ТУ ДСА.»
Відповідно до статті 53 Закону «Про виконавче провадження», виконавець є учасником виконавчого провадження, особою, на яку відповідно до законодавства покладено функції держави в сфері примусового виконання рішень. Кошти, що надходять на рахунки з обліку депозитних сум за результатом примусового виконання рішень, не є власністю виконавця, у зв`язку з чим виконавець і не має права розпоряджатися цими коштами. Депозитні рахунки є рахунками зі спеціальним режимом використання, кошти на цих рахунках мають цільове призначення, а саме: для виплати стягувачам, як випливає із змісту пункту 1 розділу VII «Інструкції з організації примусового виконання рішень».
В ЗУ "Про виконавче провадження", на який посилається державний виконавець відсутні приписи, що ТУ ДСА не є тим органом, з якого відділ ДВС може примусово списати кошти. Крім того кошти, які знаходяться на депозитному рахунку належать не ТУ ДСА, а боржнику.
Оскільки кошти знаходяться на рахунку ТУ ДСА у м. Вінниці, звертатися потрібно до Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи, а згідно із ст.451ЦПК України у разів становлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).
З наведеного положення цивільного процесуального законодавства випливає, що предметом цього судового розгляду є з`ясування, чи діяв державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законодавством України про виконавче провадження, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню, а також, чи не порушено рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення право чи свободу учасника виконавчого провадження.
Підставою для задоволення скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця за змістом ст. 451 ЦПК України є сукупність таких складових, як: встановлена судом неправомірність рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця (1) і порушення права сторони виконавчого провадження такими рішеннями, діями чи бездіяльністю (2).
Враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що державний виконавець, чиї дії оскаржуються, необґрунтовано винесла повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, що дає підстави для задоволення скарги у встановлений законом спосіб, тобто визнання дій неправомірними і зобов`язання виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).
Керуючись ст. ст. 447-451, 260, 352-355 ЦПК України, суд -
Скаргу задовольнити.
Визнати протиправним Повідомлення Головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) головного державного виконавця Жовмір Ю. П. від 29.05.2025 року щодо повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.
Зобов`язати Перший відділ державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрити виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа № 127/5785/24 від 23.04.2025 року по стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 16 211,20 грн.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Повний текст ухвали виготовлено 18.06.2025 року.
Суддя