Справа № 515/199/25
Провадження № 2/515/389/25
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 року м. Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Олійника К. І.,

за участю: секретаря судового засідання Коренчук О. Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Тузлівська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст вимог

У лютому 2025 року ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Давиденко К. В., звернулась з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Тузлівська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області про встановлення факту неприйняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування своїх позовних вимог з врахування уточнення вказувала на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_3 . Після смерті останнього відкрилась спадщина до складу якої входить земельна ділянка площею 1,41 га, кадастровий номер :01:001:0283 та земельна ділянка площею 0,90 га, кадастровий номер :01:001:0793, що розташовані на території Тузлівської сільської ради (за межами села Базар`янка) Білгород-Дністровського району Одеської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1№ 497285, виданого Татарбунарською районною державною адміністрацією Одеської області на ім`я ОСОБА_3

ОСОБА_1 , як спадкоємець першої черги після смерті чоловіка ОСОБА_3 , звернулася до першої Білгород-Дністровської державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про видачу спадщини, але їй було відмовлено у видачі всього спадкового майна з причин того, що разом з чоловіком зареєстрований ще один спадкоємець першої черги за законом ОСОБА_2 (син).

Також позивачка зазначає, що на момент смерті чоловіка вона проживала з спадкодавцем одна, їх син був лише зареєстрований, так як вже 12 років проживає в іншій країні, наміру приймати спадщину не має, до нотаріуса з питанням прийняття спадщини не звертався, зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не проживав.

На підставі викладеного, з урахуванням уточнених позовних вимог, ОСОБА_1 просила суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на частину вищезазначених земельних ділянок.

Рух справи

10 лютого 2025 року у порядку автоматизованого розподілу справ між суддями справу передано на розгляд судді Олійнику К. І.

Ухвалою Татарбунарського районного суду від 18 лютого 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 11 березня 2025 року витребувано від Першої Білгород-Дністровської державної нотаріальної контори Одеської області копію спадкової справи щодо майна ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Базар`янка Білгород-Дністровського району Одеської області.

Ухвалою Татарбунарського районного суду від 16 квітня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті.

22 травня 2025 року ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області прийнято заяву представника позивача - адвоката Давиденка К. В. про зменшення розміру позовних вимог, постановлено, в подальшому розглядати справу з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог.

Аргументи, доводи, клопотання учасників справи

Представник позивача, адвокат Давиденко К. В., до початку судового засідання подав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності та відсутності довірителя. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с.78).

Представник Тузлівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області Покровщук Л. В. просила провести розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує (а.с. 89).

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі спадкодавець), що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 22.09.2023 року Татарбунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №360 (а.с. 9).

ОСОБА_3 та ОСОБА_1 були подружжям, що підтверджується копією повторного свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 виданого 15.02.2024 року Татарбунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с. 8).

Копією державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 497285 від 01 серпня 2003 року підтверджується, що ОСОБА_3 є власником земельних ділянок загальною площею 2,31 га, у межах згідно з планом, що розташовані на території Базар`янської сільської ради, цільове призначення яких для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, одна земельна ділянка площею 1,41 га, а інша 0,90 га (а.с. 11).

Згідно витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-024 та № НВ-024, сформованих 02 грудня 2024 року, власником земельних ділянок: площею 0,9033 га (кадастровий номер :01:001:0793) та 1,4129 га (кадастровий номер :01:001:0283), цільове призначення яких для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Базар`янської сільської ради (за межами населеного пункту) Білгород-Дністровського району Одеської області, є ОСОБА_3 (а.с. 12-15).

Постановою Першої Білгород-Дністровської державної нотаріальної контори Одеської області від 24 січня 2025 року ОСОБА_1 відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки загальною площею 2,31 га (в цілому, як одному спадкоємцю за законом), після смерті ОСОБА_3 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Водночас повідомлено, що вона може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на частку вищевказаних земельних ділянок та іншого спадкового майна (а.с.20).

Довідкою виданою Тузлівською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області за вих. 02-32/4 від 13 січня 2025 року підтверджується, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав за адресою: АДРЕСА_1 разом з дружиною ОСОБА_1 , а їх син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за цією адресою, але фактично там не проживав (а.с.10).

Витребувана судом копія спадкової справи № 529/2023, яка заведена до майна ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , не містить відомостей щодо наявності інших спадкоємців, окрім ОСОБА_1 , за заявою якої було заведено цю спадкову справу (а.с. 38-50).

Мотивувальна частина

Згідно з частинами першою, другою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За частиною першою статті 16 ЦК України, частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

За загальним правилом (частина 1 статті 12 ЦПК України), суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Вивчивши доводи позовної заяви, а також дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню з огляду на таке.

Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У силу вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу).

Таким чином, часом відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 є день його смерті, тобто ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 1ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч. 1ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ч. 1ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до частини першої статті 1272ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Як вбачається із спадкової справи № 529/2023 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , із заявою про її прийняття зверталась лише ОСОБА_1 . Крім неї спадкоємцем є ОСОБА_2 , який, зі слів позивача, перебуває за межами України.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Частинами другою та шостою статті 29 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Згідно з пунктами 3.21, 3.22 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, у редакції на момент відкриття спадщини, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Зі змісту наведених норм закону вбачається, що під постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем розуміється як факт безпосереднього проживання спадкоємця із спадкодавцем на момент його смерті, так і факт наявності у спадкоємця, на момент смерті спадкодавця, зареєстрованого у передбаченому законом порядку права на постійне проживання з останнім за однією адресою.

Частина третя статті 1168ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не саму реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.

Тобто, сама по собі державна реєстрація відповідача у житловому будинку спадкодавця не є беззаперечним доказом його постійного проживання зі спадкодавцем на момент його смерті.

Схожого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10 квітня 2020 року у справі № 355/832/17 (провадження № 61-27212св19).

Відповідно до ст. 328ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права.

У спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України (постанова Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі № 6-164цс12).

Пунктом «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України передбачено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, який має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, враховуючи те, що нотаріусом відмовлено у вчинені нотаріальної дії щодо видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину на майно після смерті чоловіка, суд беручи до уваги, що позивач згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину у строки, визначені ч. 1 ст. 1270 ЦК України, суд вважає що її позовні вимоги щодо визнання за нею в порядку спадкування права на 1/2 частку земельних ділянок: площею 1,41 га кадастровий номер :01:001:0283 та площею 0,90 га кадастровий номер :01:001:0793, що розташовані на території Тузлівської сільської ради Одеської області ґрунтуються на вимогах закону.

Висновки за результатами розгляду справи

Аналізуючи надані по справі докази, в їх сукупності, суд розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, вважає, що визнання права власності за позивачем в заявленій нею частці на спірне майно не порушує права інших спадкоємців, а тому доходить висновку що позовні вимоги в частині визнання права власності на спадкове майно є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо судових витрат

Виходячи із положень статей 133, 141 ЦПК України суд має вирішити питання про відшкодування стороні, на користь якої відбулося рішення, судових витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частини перша статті 141 ЦПК України).

Враховуючи, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , то з Тузлівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області на користь позивача підлягає стягненню 1211,20, грн судового збору за подання позовної заяви до суду.

Разом з тим, позивач просить не відшкодовувати понесені витрати, тому суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.258, 259, 265, 268 ЦПК України, ч. 1 ст. 15, ч. 1,2 ст.ст. 1268, 1218, 328, 392 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Тузлівська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області, про визнання права власності на спадкове майно, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на частину земельних ділянок площею 1,41 га кадастровий номер :01:001:0283 та площею 0,90 га кадастровий номер :01:001:0793, що розташовані на території Тузлівської сільської ради (за межами с. Базар`янка) Білгород-Дністровського району Одеської області згідно державного акту на право приватної власності на землю Р1 № 497285 виданого Татарбунарською районною державною адміністрацією Одеської області на ім`я ОСОБА_3 .

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Третя особа: Тузлівська сільська рада, місцезнаходження: 68160, Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Тузли, вул. Завгороднього, 29 ().

Суддя К. І. Олійник