Справа №461/1760/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2025 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Кітова О.В.,

за участю секретаря судового засідання Петрушки І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові у режимі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), в інтересах якої діє адвокат Шумейко Ярослав Віталійович (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: 61061, м. Харків, просп. Героїв Харкова, 144, оф. 809), до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІГЛ» (адреса місцезнаходження: 79005, м. Львів, вул. Під Дубом, 26а, код ЄДРПОУ: 41614728) про розірвання договорів про надання правничої допомоги та стягнення коштів,

встановив:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Шумейко Ярослав Віталійович, звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІГЛ», у якому просить:

-розірвати Договір про надання правничої допомоги № 17082402 від 17.08.2024 укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «ЛІГЛ» та стягнути з ТОВ «ЛІГЛ» на користь ОСОБА_1 кошти у сумі 15.000 грн. сплачених ОСОБА_1 на виконання умов Договору про надання правничої допомоги № 17082402 від 17.08.2024 року;

-розірвати Договір про надання правничої допомоги № 21092402 від 21.09.2024 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «ЛІГЛ» та стягнути з ТОВ «ЛІГЛ» на користь ОСОБА_1 кошти у сумі 9.900 грн. сплачених ОСОБА_1 на виконання умов Договору про надання правничої допомоги № 21092402 від 21.09.2024 року;

-стягнути з ТОВ «ЛІГЛ» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати, у тому числі витрати на правову допомогу.

В обґрунтування заявлених вимог позивачка покликається на те, що 17.08.2024 року ОСОБА_1 у м. Київ уклала з ТОВ «Лігл», , договір про надання правничої допомоги №17082402. Предмет договору п.1.2.: юридичний аналіз ситуації, позовна заява щодо позбавлення батьківських прав. Згідно п.2.1 вказаного договору Виконавець (Відповідач) зобов`язується після внесення замовником (Позивачем) передплати в розмірі повної вартості послуг відповідно до п.п. 3.1 та 3.2 цього Договору: 2.2.1. приступити до надання юридичних послуг/правової допомоги, зазначених в п.1.2. цього Договору в повному обсязі, своєчасно і якісно, керуючись чинним законодавством України, а також іншими нормативно-правовими актами. Згідно п.3.1. цього договору вартість надання юридичних послуг, зазначених у п.1.2 цього договору становить 15 000 грн. Згідно квитанції від 17.08.2024 року Позивач сплатила на користь Відповідача 15 000 грн. Крім того, 21.09.2024 року Позивач у м. Київ уклала з Відповідачем, , договір про надання правничої допомоги №21092402. Предмет договору п.1.2.: правовий аналіз ситуації, адвокатський супровід. Згідно п.2.1 вказаного договору Виконавець (Відповідач) зобов`язується Після внесення замовником (Позивачем) передплати в розмірі повної вартості послуг відповідно до п.п. 3.1 та 3.2 цього Договору: 2.2.1. приступити до надання юридичних послуг/правової допомоги, зазначених в п.1.2. цього Договору в повному обсязі, своєчасно і якісно, керуючись чинним законодавством України, а також іншими нормативно-правовими актами. Згідно п.3.1. цього договору вартість надання юридичних послуг, зазначених у п.1.2 цього договору становить 9895 грн. 21.09.2024 року згідно квитанції АТ «Універсал Банк» Позивач сплатила на користь ТОВ «Лекстулс», , 9900 грн. Позивачка зазначає, що фактично будь-які послуги з приводу звернення Позивача до Відповідача не виконано, у договорі не погоджено належним чином істотні умови договору, після чого від Позивача надійшла ВИМОГА до Керівника ТОВ «ЛІГЛ» Герасімову С. про повернення коштів у сумі 24 900 грн. На період 05 березня 2025 року, кошти від ТОВ «ЛІГЛ» у сумі 24 900 грн. на рахунок Позивача не було перераховано, вимогу проігноровано, що є грубим порушенням цивільних прав Позивача та дає змогу Позивачеві звернутись до суду з цим позовом для їх захисту.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 10.03.2025 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачці термін для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 17.03.2025 року клопотання адвоката Шумейка Ярослава Віталійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - задоволено. Звільнено позивачку ОСОБА_1 від сплати судового збору у розмірі 4844 грн. 80 коп. за подання позовної заяви. Відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

Представник позивача Шумейко Я.В. подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, у якому позовні вимоги підтримав.

Відповідач (уповноважений представник) у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до ст.128 ЦПК України.

З урахуванням тривалості провадження у справі, забезпечення судом можливості сторонам у повній мірі реалізувати свої процесуальні права, а також того, що відповідач неодноразово не з`являвся в судове засідання, суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі статтею 55 Конституції України, кожному гарантується право на судовий захист.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступних висновків, виходячи з наступних доводів, мотивів та міркувань.

Судом встановлено, що 17.08.2024 між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІГЛ» було укладено Договір про надання правничої допомоги № 17082402.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

Згідно приписів ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до підпункту 1.1. зазначеного Договору про надання правничої допомоги № 17082402 від 17.08.2024, виконавець приймає до виконання доручення замовника про надання юридичних послуг, а замовник зобов`язується оплатити послуги. Виконавець має право запрошувати третіх осіб (субвиконавців), види та об`єм послуг, які буде виконувати субвиконавець, виконавець визначає самостійно.

Характер та види юридичних послуг: юридичний аналіз ситуації, позовна заява щодо позбавлення батьківських прав (підпункт 1.2. Договору про надання правничої допомоги № 17082402 від 17.08.2024)

До зобов`язань виконавця за Договором про надання правничої допомоги № 17082402 від 17.08.2024, належить: після внесення замовником передплати в розмірі повної вартості послуг відповідно до п.п. 3,1 та 3.2 цього Договору: приступити до надання юридичних послуг/правової допомоги, зазначених в п. 1.2 цього Договору у повному обсязі, своєчасно і якісно керуючись чинним законодавством України, а також іншими нормативно-правовими актами, забезпечити конфіденційність відомостей, що стали відомими виконавцю у зв`язку з виконанням зобов`язань за цим Договором; не розголошувати персональну (конфіденційну) інформацію про замовника без його згоди, за виключенням випадків, коли це необхідно для належного виконання зобов`язань за договором або в силу закону; виконавець не дає, а замовник, не має права вимагати від виконавця запевнення і різні гарантії позитивного результату щодо юридичних послуг, що входять в предмет цього Договору, крім гарантій сумлінного виконання своїх обов`язків з надання замовнику якісної юридичної (правової) допомоги; виконавець залишає за собою право приймати рішення про внесення змін в проект документів, складання закінченого варіанта документів, які вважає рівноцінними, якщо цим Договором не передбачено інше. (підпункт 2.1.1.-2.1.5. Договору про надання правничої допомоги № 17082402 від 17.08.2024).

Згідно з підпунктом 3.1. Договору про надання правничої допомоги № 17082402 від 17.08.2024, вартість надання юридичних послуг, зазначених в п. 1.2. цього Договору становить 15000 гривень.

Крім цього, 21.09.2024 між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІГЛ» було укладено Договір про надання правничої допомоги № 21092402.

Відповідно до підпункту 1.1. зазначеного Договору про надання правничої допомоги № 21092402 від 21.09.2024, виконавець приймає до виконання доручення замовника про надання юридичних послуг, а замовник зобов`язується оплатити послуги. Виконавець має право запрошувати третіх осіб (субвиконавців), види та об`єм послуг, які буде виконувати субвиконавець, виконавець визначає самостійно.

Характер та види юридичних послуг: правовий аналіз ситуації, адвокатський супровід (підпункт 1.2. Договору про надання правничої допомоги № 21092402 від 21.09.2024)

До зобов`язань виконавця за Договором про надання правничої допомоги № 21092402 від 21.09.2024, належить: після внесення замовником передплати в розмірі повної вартості послуг відповідно до п.п. 3,1 та 3.2 цього Договору: приступити до надання юридичних послуг/правової допомоги, зазначених в п. 1.2 цього Договору у повному обсязі, своєчасно і якісно керуючись чинним законодавством України, а також іншими нормативно-правовими актами, забезпечити конфіденційність відомостей, що стали відомими виконавцю у зв`язку з виконанням зобов`язань за цим Договором; не розголошувати персональну (конфіденційну) інформацію про замовника без його згоди, за виключенням випадків, коли це необхідно для належного виконання зобов`язань за договором або в силу закону; виконавець не дає, а замовник, не має права вимагати від виконавця запевнення і різні гарантії позитивного результату щодо юридичних послуг, що входять в предмет цього Договору, крім гарантій сумлінного виконання своїх обов`язків з надання замовнику якісної юридичної (правової) допомоги; виконавець залишає за собою право приймати рішення про внесення змін в проект документів, складання закінченого варіанта документів, які вважає рівноцінними, якщо цим Договором не передбачено інше. (підпункт 2.1.1.-2.1.5. Договору про надання правничої допомоги № 21092402 від 21.09.2024).

Згідно з підпунктом 3.1. Договору про надання правничої допомоги № 21092402 від 21.09.2024, вартість надання юридичних послуг, зазначених в п. 1.2. цього Договору становить 9895 гривень.

Позивач виконала умови договору, сплатила на надання юридичних послуг загалом 24 900 грн. на користь ТОВ «ЛІГЛ»., що підтверджується долученими до матеріалів справи платіжною інструкцією від 21.09.2024 року на суму 9.900 грн. та фіскальний чек від 17.08.2024 року на суму 15.000 грн.

Позивачка стверджує, що відповідачем не виконано зобов`язання обумовлені вищевказаними договорами, у зв`язку з чим вона звернулася до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІГЛ» із письмовою вимогою повернути сплачені кошти в повному обсязі.

Таким чином, предметом спору у даній справі є неналежне виконання відповідачем зобов`язань за Договорами про надання правничої допомоги № 17082402 від 17.08.2024, № 21092402 від 21.09.2024 та наслідки такої бездіяльності (дій).

Аналізуючи підстави звернення до суду та характер правовідносин, що виникли між сторонами, норми матеріального права, які їх регулюють, суд вважає, що оспорюваний правочин за своїм змістом та правовою природою є договором надання послуг у тій мірі, в якій правова допомога є послугою.

Разом з тим, згідно з преамбулою до Закону України «Про захист прав споживачів», цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Таким чином, до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. При цьому зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики, що виключає застосування до відносин, що виникли між адвокатом та клієнтом положень Закону України «Про захист прав споживачів». Наведене цілком узгоджується з висновками викладеними у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24.11.2021 року у справі № 191/2617/19.

Відповідно приписів ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч.1ст.903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, строки та порядку, встановлені договором.

В ухвалі від 14.01.2021 по справі № 923/1067/19 Верховний Суд вказав, що «предметом договору про надання послуг є вчинення виконавцем певних дій або здійснення певної діяльності. Предметом договору є надання послуг різного роду за завданням замовника. Специфічні характеристики послуги відрізняють її від товару. Для послуги характерна непомітність (її не можна взяти в руки, зберігати, транспортувати, складувати); послуга є невичерпною (незалежно від кількості разів її надання її власні кількісні характеристики не змінюються). Всім послугам властива одна спільна ознака - результату передує здійснення дій, які не мають матеріального змісту, тобто під час надання послуг продається не сам результат, а дії, які до нього призвели.

Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагали від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ЦК України, зокрема, із Договорів.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

Згідно ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом; боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочених; якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 907 ЦК України, договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Статтею 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

У постанові Верховного Суду від 7 серпня 2018 року у справі № 910/7981/17 зазначено, що розірвано може бути лише чинний (такий, що діє на час звернення до суду з позовом та прийняття відповідного судового рішення) договір. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 11 лютого 2020 року у справі № 916/612/19, від 14 липня 2021 року у справі № 911/1442/19 та від 7 жовтня 2021 року у справі № 904/2903/20.

Відповідно до підпунктів 4.3. Договорів про надання правничої допомоги № 17082402 від 17.08.2024 та № 21092402 від 21.09.2024, факт надання послуг та термін дії цих договорів закінчується підписанням акта про надання юридичних послуг, який є невід`ємною частиною цих договорів.

Беручи до уваги те, що сторонами не було підписано акта про надання юридичних послуг, яким закінчується термін дії договорів, такі є чинним на час звернення до суду з даним позовом.

Під час судового розгляду, судом встановлено, істотні порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІГЛ» умов укладеного договору, а саме останній не виконав належним чином та у повному обсязі взяті на себе зобов`язання, зазначені в п.1.2. Договорів, внаслідок чого ОСОБА_1 значною мірою позбавилася того, на що розраховувала при укладенні договорів.

Позивачка зазначає, що фактично будь-які послуги з приводу її звернення до відповідача не виконано.

Суд наголошує, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує.

Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задоволити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з врахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Верховний Суд звертається до власних висновків у Постанові від 02.10.2018 у справі №910/18036/17.

Не зважаючи на приписи ч.1 ст.81 ЦПК України, відповідач ТОВ «ЛІГЛ» станом на день розгляду справи не надав належних та допустимих доказів того, що він виконав вказані вище умови договорів про надання правничої допомоги № 17082402 від 17.08.2024 та № 21092402 від 21.09.2024, натомість сторона позивача стверджує про порушення зобов`язань відповідачем, який не приступив до виконання зобов`язань за договорами, на підставі чого суд вважає необхідним позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити та розірвати договори про надання правничої допомоги.

Згідно зі статтею 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

В постанові Верховного Суду України від 17 січня 2024 року у справі № 545/1272/22-ц викладений правовий висновок щодо того, що аванс - це визначена грошова сума (попередній платіж) або цінності, які покупець чи замовник передають продавцю чи виконавцю робіт у рахунок майбутніх платежів за передане майно, виконану роботу чи надані послуги (яка включається до загальної ціни товару). У разі розірвання договору за домовленістю сторін або у зв`язку з невиконанням однією із сторін договору своїх обов`язків сума коштів, сплачена як аванс, має бути повернута покупцю. Наприклад, якщо продавець відмовляється передавати товар, покупець має право вимагати розірвання договору та повернення авансу. Отже, у разі розірвання договору з будь-яких причин аванс має бути повернутий покупцю у повному розмірі. Суттєва відмінність авансу від завдатку полягає в тому, що на аванс не покладено функцію забезпечувати взяте сторонами на себе зобов`язання. Тому, незалежно від того, яка сторона відповідальна за невиконання зобов`язання, той, хто отримав аванс, повинен його повернути. І якщо продавець чи виконавець послуг (робіт) отримали як аванс певну грошову суму, а договір не було виконано, то, незалежно від того, з чиєї вини це трапилось і які обставини цьому перешкоджали, аванс у будь-якому випадку підлягає поверненню.

Верховний Суд України в постанові від 15 лютого 2019 року у справі № 910/21154/17 дійшов висновку, що відповідно до частини 2 статті 570 ЦК України, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона є авансом. Однак, з припиненням дії договору підряду така грошова сума втрачає ознаки авансу та стає майном (грошовими коштами), набутими підрядником без достатньої правової підстави.

Відповідно до частини 1 статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, сформульованої в постанові від 06.02.2020 №910/13271/18, після розірвання договору виникає право вимагати через суд повернення безпідставного набутого майна за розірваним договором на підставі ст. 1212 ЦК України.

Враховуючи, що позивачка довела, що мають місце підстави для розірвання договорів, оскільки відповідач не приступив до виконання зобов`язань за договорами, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки сплачені нею грошові кошти в загальній сумі 24900 грн на підставі ст.1212 ЦК України.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову ? на відповідача; уразі відмовив позові ? на позивача; у разі часткового задоволення позову ? на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За таких обставин з відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 4844 гривень 80 копійок на користь держави.

Вирішуючи питання щодо відшкодування витрат на правничу допомогу, суд виходять з такого.

Витрати на професійну правничу допомогу, згідно з частиною 3 ст.133 ЦПК України, відносяться до витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Судом встановлено, що 23.10.2024 між ОСОБА_1 та адвокатом Шумейком Ярославом Віталійовичем укладено договір про надання правничої (правової) допомоги.

Відповідно до п. 1.1 вищевказаного договору адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу, а Клієнт зобов`язаний оплатити надану правову допомогу у порядку та строки, обумовлені Сторонами.

Положеннями пп. 3.1 3.2. Договору в редакції додаткової угоди № 2 від 03 січня 2025 року передбачено наступне: «3.1 За правничу допомогу, яка полягає у представництві Адвокатом інтересів Клієнта у справі про розірвання договорів про надання правничої допомоги № 17082402 від 17.08.2024 року та № 21092402 від 21.09.2024 року та стягнення з ТОВ «ЛІГЛ» (; 79005, Львівська обл., м. Львів, вул. Під Дубом, буд., 26а) коштів, сплачених Клієнтом ТОВ «ЛІГЛ» на виконання умов вказаних договорів, Клієнт сплачує Адвокату гонорар (винагороду) в розмірі 12 000,00 грн. (дванадцять тисяч гривень 00 копійок). Оплата Клієнтом Адвокату гонорару (винагороди) здійснюється у формі післяплати після отримання на руки Адвокатом рішення суду за цим позовом протягом 3-х календарних днів з дня отримання рішення суду без виставлення окремого рахунку».

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані представником позивача документи на обґрунтування суми заявлених витрат, пов`язаних із розглядом справи, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору (справи), суд приходить до висновку про те, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 12000 грн є цілком співмірним із складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, відтак суд приходить до висновку, що із відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12000 грн.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України,

ухвалив:

Позов задовольнити.

Розірвати договір про надання правничої допомоги № 17082402 від 17.08.2024, укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІГЛ».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІГЛ» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень 00 копійок, що були сплачені за договором про надання правничої допомоги № 17082402 від 17.08.2024.

Розірвати договір про надання правничої допомоги № 21092402 від 21.09.2024, укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІГЛ».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІГЛ» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 9900 (дев`ять тисяч дев`ятсот) гривень 00 копійок, що були сплачені за договором про надання правничої допомоги № 21092402 від 21.09.2024.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІГЛ» на користь держави судовий збір в розмірі 4844 (чотири тисячі вісімсот сорок чотири) гривні 80 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІГЛ» на користь ОСОБА_1 судові витрати пов`язані з отриманням професійної правничої допомоги у розмірі 12000 (дванадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивачка ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 );

представник позивача адвокат Шумейко Ярослав Віталійович (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: 61061, м. Харків, просп. Героїв Харкова, 144, оф. 809);

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛІГЛ» (адреса місцезнаходження: 79005, м. Львів, вул. Під Дубом, 26а, ).

Повний текст судового рішення складено та підписано 12 червня 2025 року.

Головуючий суддя Олександр КІТОВ