провадження № 2/208/998/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського у складі:

головуючого судді Гречаної В.Г.,

за участі секретаря судового засідання Дарчука М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кам`янське в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 208/13111/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до Покровської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області, Покровської міської ради Донецької області, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернувся до Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області із позовною заявою до Покровської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

В обґрунтування позову зазначив, що він є сином ОСОБА_2 та племінником ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дядько (брат батька) ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про його смерть.

На момент своєї смерті він проживав один за адресою: АДРЕСА_1 .

Дітей, дружини у нього не було. В нього був брат ОСОБА_2 (батько позивача), та брат ОСОБА_4 . Тобто були спадкоємці другої черги. Батько позивача сказав, що вони з братом домовились, що оформлювати спадщину після дядька буде він.

Позивач знає, що батько звертався до Лисівської сільської ради та брав довідку для звернення до нотаріуса. Позивач не звертався до нотаріуса, оскільки є спадкоємцем аж 5 черги, та був впевнений, що батько як спадкоємець 2 черги звернувся до нотаріуса. Спадковим майном є земельна ділянка площею 6,9784 га, розташована на території Лисівської сільської ради Красноармійського району Донецької області.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер мій інший дядько ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть. Зокрема в нього не було ні дітей, ні дружини.

З 12 березня 2020 р. на усій території України було об`явлено карантин з жорсткими обмеженнями відвідувань державних установ. Після смерті батька позивач почав розшукувати в його документах, якісь документи, що підтверджували, що він оформив спадщину після свого брата ОСОБА_3 .

Зокрема позивач думав, що він подав заяву до нотаріуса, однак не отримав свідоцтво про право на спадщину. Серед документів знайшов оригінал Довідки № 7081 від 06.10.2017 року, яка видана Лисівською селищної радою на ім`я Приватного нотаріуса Покровського районного нотаріального округу Власенко М.І., про місце проживання дядька. Також знайшов оригінал Державного акту на землю дядька. Інших документів у батька не знайшов.

Звернувшись до приватного нотаріуса Власенко М.І., повідомлено, що в їх нотаріальній конторі спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась. З цього слідує, що батько позивача не звертався до нотаріуса як спадкоємець 2 черги. Оскільки справу не заведено, то відповідно не звертався до нотаріуса і другий дядько.

Оскільки позивач був впевнений, що батько звертався до нотаріуса та відкривав спадкову справу, позивач не звернувся до нотаріуса протягом 6 місяців від дня смерті дядька ОСОБА_3 .

Наразі ОСОБА_1 є єдиним кровним родичем померлого ОСОБА_3 його племінником, є спадкоємцем 5 черги, однак пропустив строк прийняття спадщини через те, що були кровні родичі 2 ступеню споріднення, зокрема батько, який сказав, що буде оформлювати спадщину, однак не зробив цього.

Через наявність карантину та воєнних дій на території Донецької області в позивача виникли додаткові труднощі із з`ясування цих спадкових питань, оскільки під час карантину та воєнних дій нотаріуси Донецької області закривали свої нотаріальні контори, не приймали відвідувачів тощо.

У 2024 році ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Шемчук К.Б., яка надала роз`яснення, що строк прийняття спадщини можна поновити у разі подання до суду позову про встановлення додаткового строку.

Вважає, що він пропустив строк подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини, оскільки є спадкоємцем лише п`ятої черги, а були живі спадкоємці другої черги, які за законом мають спадкувати у першочерговому порядку, зокрема батько позивача збирав необхідні документи для нотаріуса та запевнив, що подав заяву про прийняття спадщини після свого брата ОСОБА_3 . В подальшому через карантин та військові дії, що спричинені військовою агресією РФ, зокрема на території Донецької області, було ускладнено з`ясування всіх питань щодо прийняття спадщини, тому вимушений прохати суд встановити додатковий строк для прийняття спадщини задля реалізації свого права на спадкування за законом після свого дядька ОСОБА_3 . Інший спосіб реалізувати своє право на спадщину відсутній, бо інших спадкоємців, що могли б надати свою згоду на прийнятті спадщини, немає.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.11.2024 року, цивільну справу №208/13111/24 передано до провадження судді Гречаній В.Г.

Ухвалою суду від 11.11.2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

28.11.2024 року позивач ОСОБА_1 подав до суду клопотання про витребування доказів.

03.12.2024 року ОСОБА_1 подав до суду клопотання про залучення співвідповідача - Покровську міську раду Донецької області.

11.12.2024 року від Покровської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області надійшов відзив на позовну заяву. Зазначено, що позовна заява є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Вказали, що Покровська міська військова адміністрація Покровського району Донецької області не може бути належним відповідачем по справі. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади за місцем відкриття спадщини. Щодо визнання додаткового строку зазначили, що судом не може бути визнана поважною причиною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини тощо. Зазначили, що весь час нотаріальні контори працювали без перешкод. Просять відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 10.01.2025 року залучено Покровську міську раду Донецької області, як співвідповідача у справі № 208/13111/24 за позовом ОСОБА_1 до Покровської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Ухвалою суду від 10.01.2025 року витребувано з Першої Кам`янської державної нотаріальної контори відомості про наявність або відсутність спадкової спарви після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

25.02.2025 року на виконання ухвали суду від 10.01.2025 року від Першої Кам`янської державної нотаріальної контори надійшла відповідь.

Ухвалою суду від 17.04.2025 року закрито підготовче провадження по цивільній справі №208/13111/24 за позовом ОСОБА_1 до Покровської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області, Покровської міської ради Донецької області, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та призначено судове засідання по суті.

Позивач ОСОБА_1 у позовних вимогах просив розгляд справи здійснювати без його участі.

У судове засідання відповідачі по справі не з`явились, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 417, батьками якого зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .

Відповідно до Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №7 від 23.03.2021 року, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьками якого є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Лисівською с/радою Красноармійського району Донецької області, актовий запис № 26, батьками якого є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Лисівською с/радою Красноармійського району Донецької області, актовий запис № 5, батьками якого є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

ІНФОРМАЦІЯ_8 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Виконкомом Лисівської сільської ради Покровського району Донецької області, актовий запис № 8.

ІНФОРМАЦІЯ_9 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконавчим комітетом Лисівської сільської ради Покровського району Донецької області, актовий запис № 11.

ІНФОРМАЦІЯ_10 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконавчим комітетом Лисівської сільської ради Покровського району Донецької області, актовий запис № 20.

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №364922, ОСОБА_3 на підставі розпорядження Красноармійської райдержадміністрації від 05 жовтня 2006 року за №454 є власником земельної ділянки площею 6,9784 га , яка розташована у Лисівській сільські громаді Красноармійського району Донецької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, акт зареєстровано за № 20 від 11.12.2006 року.

Відповідно до роз`яснень приватного нотаріуса Покровського районного нотаріального округу Донецької області Шемчук Наталії Борисівни від 13.08.2024 року №204/01-16, повідомлено, що ОСОБА_1 повинен звернутись до суду для встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 його дядьки ОСОБА_3 .

Згідно до відповіді Першої Кам`янської державної нотаріальної контори встановлено, що згідно з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №80135070 від 17 лютого 2025 року спадкова справа після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , не заводилась.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно дост. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

За змістом ч. 1ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Крім того, відповідно дост. 19 ЦК України особа має право на самозахист свого цивільного права та права іншої особи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не відмовився від неї.

Відповідно до статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може спадкоємець, який постійно не проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, незнання норм закону, тощо, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постановах: від 04 листопада 2015 року 6-1486цс15 та від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298 св 18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження №61/21447св19).

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, проживання у спадковому майні після відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Вказана позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 20 січня 2021 року по справі № 752/11156/18-ц (провадження № 61-14082св20).

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Вказана позиція підтверджується також роз`ясненнями, наданими в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування».

Судом встановлено, що дядько позивача помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті були спадкоємці другої черги за законом, його брати - ОСОБА_4 та ОСОБА_2 . Позивач, який для померлого дядька ОСОБА_3 , є спадкоємцем п`ятої черги.

Поважність причин пропуску обґрунтовує тим, що на момент смерті дядька були живі спадкоємці другої черги, які за законом мають спадкувати у першочерговому порядку, зокрема батько позивача збирав необхідні документи для нотаріуса та запевнив позивача, що подав заяву про прийняття спадщини після свого брата ОСОБА_3 . В подальшому через карантин та військові дії, що спричинені військовою агресією РФ, зокрема на території Донецької області, було ускладнено з`ясування всіх питань щодо прийняття спадщини.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 лютого 2022 року в справі № 756/957/18 (провадження № 61-5590св21) вказано, що: «поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, строки на подання заяви про прийняття спадщини не визнаються преклюзивними, можуть бути поновлені з дотриманням правил частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини і можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через власну пасивну поведінку, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах: від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1215цс16».

Якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду із позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. За конкретних фактичних обставин кожної справи пропуск строку для прийняття спадщини суд має оцінювати з урахуванням тривалості такого пропуску та загальних засад цивільного законодавства, як-от розумність, добросовісність та справедливість. Головною ознакою поважних причин такого пропуску є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини. Неподання заяви умисно чи з необережності (недбалості) не може бути підставою для визначення спадкоємцю додаткового строку для прийняття спадщини. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, першорядно, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Суди мають враховувати, що безпідставне надання додаткового строку для прийняття спадщини є порушенням правової визначеності як елемента правовладдя (верховенства права) та є незаконним втручанням у права спадкоємців, які прийняли спадщину, а у разі відсутності таких спадкоємців в інтереси територіальної громади, яка має право на визнання спадщини відумерлою (див. пункти 53 58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2024 року в справі № 686/5757/23 (провадження № 14-50цс24)).

У Постанові від 28 березня 2022 року в справі№750/2158/21 (провадження №61-753св22) Верховний Суд зазначив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Враховуючи вищезазначене, судом не виявлено поважні причини пропуску строку дял прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями не є поважною причиною.

Крім того, суд наголошує, що спадкодавець, який є дядьком позивача помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , позивач звертається з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини у листопаді 2024 року. Поважності причини пропуску, тим паче на такий значний проміжок часу позивачем не доведено. Якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, він не скористався правом на прийняття спадщини, то немає правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини, а отже позовні вимоги не підлягають задоволеню.

У відповідності до ч.1 та ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 3, 12, 81, 141, 259, 265, 268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Покровської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області, Покровської міської ради Донецької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції, тобто до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду .

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони по справі:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач Покровська міська військова адміністрація Покровського району Донецької області, , адреса: місто Покровськ Донецької області, площа Шибанкова, будинок № 11.

Відповідач Покровської міської ради Донецької області, адреса: область Дніпропетровська, , адреса: місто Покровськ Донецької області, площа Незалежності, будинок № 11.

Суддя В.Г.Гречана