ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5445/25 Справа № 192/557/25 Головуючий у першій інстанції: Стрельников О. О. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2025 року Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області у складі судді Стрельникова О.О. від 12 березня 2025 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Державного професійно-технічного навчального закладу «Солонянський професійний аграрний ліцей», ОСОБА_3 , треті особи - Міністерство освіти і науки України, Солонянська селищна рада про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 12 березня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до Державного професійно-технічного навчального закладу «Солонянський професійний аграрний ліцей», ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити дії повернуто особі, яка її подала.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 посилаючись на порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали і направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Згідно приписів ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві (п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку спрощеного провадження, без повідомлення учасників справи.

Відзив на апеляційну скаргу подано не було.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваної ухвали та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, виходячи з наступного.

Встановлено, що ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Зборець Я.І., звернулась до суду з позовом до Державного професійно-технічного навчального закладу «Солонянський професійний аграрний ліцей», ОСОБА_3 , в якому просить зобов`язати Солонянський професійний аграрний ліцей через ліквідатора Буряка С.І. оформити та передати необхідні документи (технічну документацію, акти прийому-передачі, витяги з реєстру прав власності) Солонянській селищній раді для передачі гуртожитків за адресою по АДРЕСА_1 та 4б, АДРЕСА_2 , до комунальної власності, що забезпечить можливість приватизації.

Повертаючи позовну заяву місцевий суд вказав, що матеріали позовної заяви не містять ордеру чи довіреності, які підтверджують повноваження Зборець Я.І., як адвоката, а також будь-який документ, що підтверджує її статус звертатись з позовом в інтересах ОСОБА_1 та підписувати таку заяву, а надана довіреність від 03 вересня 2024 року уповноважує Зборець Я.І, саме як фізичну особу на представництво інтересів позивачки.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з частиною першою статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).

У частині четвертій статті 62 ЦПК України передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

У разі подання представником заяви по суті справи в електронній формі він може додати до неї довіреність або ордер в електронній формі, на які накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог закону та Положення про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положень, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (частина сьома статті 62 ЦПК України).

До позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача (частина сьома статті 177 ЦПК України).

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правничої допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги. Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера. Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом. Адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій (статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Зі змісту частин першої, третьої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» випливає, що ордер може бути оформлений адвокатом (адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням) лише на підставі вже укладеного договору. Адвокат несе кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення суду про повноваження представляти іншу особу в суді, а так само умисне невнесення адвокатом до ордера відомостей щодо обмежень повноважень, установлених договором про надання правничої допомоги (стаття 400-1 КК України).

Схожі за змістом правові висновки викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі №П/9901/736/18 (провадження №11-989заі18), в постановах Верховного Суду від 03 серпня 2020 року у справі №428/3851/19, від 12 липня 2021 року у справі №750/7902/20-ц).

Об`єднана палата зауважує, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги. У цивільному судочинстві повноваження адвоката як представника можуть підтверджуватися довіреністю або ордером, які видаються на підставі договору відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Ордер видається адвокатом (адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням) у письмовій (електронній) формі та повинен містити підпис адвоката (електронний підпис). Тобто, ордер по суті є заявою самого адвоката про наявність у нього повноважень на представництво інтересів іншої особи на підставі укладеного з нею договору про надання правничої допомоги.

Відсутність у частині четвертій статті 62 ЦПК України вказівки на договір про надання правничої допомоги зовсім не виключає права адвоката підтвердити такі повноваження безпосередньо договором про надання правничої допомоги, який згідно з частиною першою і змістом частини третьої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» у системному зв`язку одночасно і є тим документом, що посвідчує повноваження адвоката на надання правничої допомоги.

За відсутності відомостей, що свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю визнане у передбаченому законом порядку недійсним або є скасованим, припинення (зупинення) права на заняття адвокатською діяльністю, у суду немає підстав ставити під сумнів статус представника учасника справи як адвоката.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 20 січня 2025 року у справі №761/5870/24 (провадження №61-5803сво24).

У справі, яка переглядається, до позовної заяви від імені ОСОБА_1 адвокат Зборець Я.І., додала нотаріально посвідчену копію довіреності від 03.09.2024, за якою ОСОБА_1 уповноважила Зборець Я.І., зокрема представляти інтереси в усіх судах, передбачених ЗУ Про судоустрій та статус суддів, зокрема, але не виключно: у садах загальної юрисдикції, господарських судах, адміністративних судах,апеляційних судах України, Вищому господарському суді України, Вищому адміністративному суді України, Верховному суді України, спеціалізованому суді тощо), з перерахованими далі процесуальними правами та обов`язками, які надано законом позивачу, відповідачу, третій особі в процесі, в тому числі подання позовних заяв ,подання заперечень проти позову, зміни підстав або предмета позову, збільшення розміру позовних вимог, подання зустрічного позову, відмови від позову тощо; копію свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльність та договір про надання правових послуг (правничої допомоги) від 16.08.2024

Повертаючи позовну заяву представникові ОСОБА_1 - адвокату Зборець Я.І. місцевий суд не звернув уваги, що відсутність у частині четвертій статті 62 ЦПК України вказівки на договір про надання правничої допомоги зовсім не виключає права адвоката підтвердити такі повноваження безпосередньо договором про надання правничої допомоги, який згідно з частиною першою у системному зв`язку із частиною третьою статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» одночасно є і тим документом, що посвідчує повноваження адвоката на надання правничої допомоги.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що повернення позовної заяви з підстав, визначених місцевим судом, за наявності у матеріалах справи договору про надання правових послуг правничої допомоги від 16.08.2024, яким визначено право адвоката представляти інтереси позивачки в судах всіх інстанцій та подання позовних заяв, непропорційно обмежило право позивачки на доступ до правосуддя з метою захисту її прав та інтересів.

Таким чином, враховуючи, що представником ОСОБА_1 - адвокатом Зборець Я.І. надано належні та допустимі докази на підтвердження повноважень , - місцевий суд зробив передчасний висновок про повернення позовної заяви.

Надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елементу права на справедливий суд згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

За вказаних обставин, доводи, викладені в апеляційній скарзі, що ухвала суду першої інстанції перешкоджає подальшому провадженні у справі, колегія суддів вважає обґрунтованими.

Відповідно до ч. 6 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 7, 367, 369, 374, 379 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 12 березня 2025 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складений 20 червня 2025 року.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді В.С. Городнича

М.Ю. Петешенкова