Миколаївський районний суд Одеської області
Справа № 508/323/25
Номер проведження 2/508/214/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 червня 2025 року Миколаївський районний суд Одеської області у складі:
головуючої судді Корсаненкової О.О.
за участю секретаря Сівачової І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у селищі Миколаївка Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 508/323/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд
Ухвалою суду від 28.04.2025 року зазначений позов було залишено без руху із наданням позивачу десятиденного строку для усунення недоліків.
30.04.2025 року від позивача надійшла заява про усунення недоліків.
Ухвалою суду від 05.05.2025 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.
Судове засідання від 27.05.2025 року було відкладено через неявку відповідача.
В судове засідання позивач не з`явилась, заявою від 28.05.2025 року просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить поштовий конверт з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою», а також оголошення на сайті Судової влади України. Про причини неявки до суду не повідомив, відзив на позов не подав.
Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання сторін, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.
Відповідач у справі є громадянином Грузії, що підтверджується свідоцтвом про шлюб та посвідкою на постійне проживання, а позивач - громадянкою України, що підтверджується копією паспорту останньої.
Приватно - правові відносини, що склалися між сторонами, є відносинами з іноземним елементом, а тому регулюються Законом України «Про міжнародне приватне право».
Згідно зі ст.63 Закону України «Про міжнародне приватне право» припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу.
Відповідно до ч.1 ст.60 ЗУ «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином.
За змістом п.11 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами цивільних справ з іноземним елементом» від 16.05.2013 року № 24-754/0/4-13, правові наслідки шлюбу з іноземним елементом визначаються статтею 60 Закону України «Про міжнародне приватне право». Правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, тобто правом тієї держави, громадянами якої вони є одночасно, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі. Наприклад, якщо подружжя, що є громадянами різних держав, спільно проживали на території України і на час розірвання шлюбу хоча б один з них продовжує проживати на її території, то розірвання шлюбу здійснюється за законодавством України. У випадку відсутності такої ситуації - правові наслідки шлюбу визначаються правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином.
Встановлено, що відповідач є громадянином Грузії, а позивач є громадянкою України, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 (а.с. 16).
З огляду на викладене, оскільки справа про розірвання шлюбу розглядається судом України, в даному випадку підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України.
Згідно із ч.1 ст.21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.
Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , сторони по справі, перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05 грудня 2015 року Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис - № 2654 (а.с.6).
Реєстрація актів цивільного стану компетентними органами іноземних держав підтверджується відповідними легалізованими у встановленому законодавством порядку документами про реєстрацію актів цивільного стану без витребування копій актових записів цивільного стану.
Відтак, орган державної реєстрації актів цивільного стану відмовив позивачу в анулюванні актового запису про шлюб, оскільки нею була надана копія свідоцтва про розірвання шлюбу з нотаріально засвідченим перекладом, але свідоцтво про розірвання шлюбу та свідоцтво про інший шлюб чоловіка заявниці, легалізовані у встановленому порядку, повноважному органу надано не було.
Ухвалою Миколаївського районного суду Одеської області від 24.04.2025 року у відкритті провадження по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним на підставі пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України було відмовлено у зв`язку з тим, що у разі коли шлюб був зареєстрований з особою, яка одночасно перебуває в іншому зареєстрованому шлюбі, визнавати його недійсним в судовому порядку не потрібно, оскільки законодавець передбачив позасудову процедуру анулювання актового запису про відповідний шлюб.
Частиною 3 ст.105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
В силу ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Згідно ч.3 ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.
Відповідно до ч.1 ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.
Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
За встановлених обставин, зважаючи на те, що анулювання актового запису про шлюб, зареєстрований 05 грудня 2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , є неможливим, оскільки органом державної реєстрації актів цивільного стану було відмовлено останній в цьому, враховуючи, що суд не може перебирати на себе повноваження, що йому не належать, при цьому, матеріалами справи підтверджено, що сім`я фактично розпалася, позивач примиритися не бажає та подальше сумісне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, що має істотне значення, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
В порядку ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 211, 20 гривень.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 280 ЦПК України, суд
Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 05 грудня 2015 року Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 2654, - розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1 211, 20 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги із врахуванням п. 15.5 розділу ХII «Перехідні положення» ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, до Одеського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Одеської області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач ОСОБА_2 , останнє відоме місце реєстрації АДРЕСА_3 , посвідка на постійне проживання № НОМЕР_2 .
Суддя Олена КОРСАНЕНКОВА