Справа 150/287/25
Провадження по справі №2/150/146/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2025 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої: судді Цимбалюк Л.П.,

при секретарі Савковій С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» звернулося до районного суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що відповідачем не виконуються взяті на себе зобов`язання згідно кредитного договору №133072, укладеного 03.07.2020, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка на час ухвалення рішення складає в загальному розмірі 10400 гривень 00 копійок.

В обгрунтування своїх позовних вимог представник позивача посилався на те, що 28 жовтня 2021 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №01-28/10/2021 відповідно до умов якого ТОВ «ЗАЙМЕР» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 28.10.2021 до договору факторингу №01-28/10/2021, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1

03 липня 2020 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №133072 про надання фінансового кредиту який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір Відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися.

Відповідно до п.1.1 Кредитного договору. Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в гривні (далі - кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором на наступних умовах: сума виданого кредиту: 2000,00 гривень, дата надання кредиту: 03.07.2020, строк кредиту : 30 днів, валюта кредиту: UAH, стандартна процентна ставка - 2% в день або 730% річних.

Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 13 січня 2025 року загальний розмір заборгованості за Кредитним договором становить 10400,00 грн., що складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі становить 2000,00 грн., прострочена заборгованість за процентами в розмірі становить 8400,00 грн.

На виконання вимог п.2.4. кредитного договору Відповідачем були зазначені реквізити платіжної банківської карти № НОМЕР_1 для перерахування кредитних коштів.

На підтвердження виконання Товариством п. 2.4 Кредитного договору, позивач надає інформаційну довідку ТОВ «Платежі онлайн» від 24 лютого 2025 року, відповідно до якої 03 липня 2020 року на картковий рахунок Відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 2000,00 грн. за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 , що являється доказом видачі кредитних коштів.

Позивачем на адресу ОСОБА_1 була направлена вимога про дострокове погашення заборгованості за Кредитним договором №133072 від 03 липня 2020 року, проте станом на дату подачі позову зазначена вимога була залишена Відповідачем без виконання.

Посилаючись на вказані обставини, представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 10400, що складається із: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 2000 грн, простроченої заборгованості за процентами в розмірі 8400 грн., та понесені судові витрати у виді судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Відповідач та його представник адвокат ЖДеребенко О.В. в судове засідання не з`явилися, від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якій вона просила в задоволенні позовних вимог позивача відмовити та провадження, посилаючись на те, що договір про надання позики не містить ознак кредитного договору, позивачем не надано пояснення щодо суми заборгованості та щодо нарахування заборгованості за відсотками. Заявлені позивачем суми процентів до стягнення ґрунтуються на умовах договору і наданому самим же позивачем розрахунку, а тому і не підлягають задоволенню, позивач не надав належного розрахунку, не надано первинних бухгалтерських документів стосовно видачі кредиту та його часткового погашення, позивач не довів належними та допустимими доказами розмір заборгованості, також розмір нарахованих відсотків значно перевищує розмір заборгованості за кредитом, також матеріали справи не містять доказів направлення позивачем досудових вимог про необхідність сплати простроченої заборгованості.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав додаткові пояснення, в яких зазначив, що відзив на позовну заяву є безпідставним та необґрунтованим, так, як сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, строки та умови кредитування, відповідач погодився на умови, визначені договором, також на момент подачі позову, було надано до суду всі наявні документи по кредитній справі, вважає, що позивачем в повній мірі доведено факт отримання відповідачем кредитних коштів, також просив розгляд справи проводити без його присутності.

Представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки (ч.1 ст.64 ЦПК України).

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи суд відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України не вбачає підстав для здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши надані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28 жовтня 2021 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №01-28/10/2021 відповідно до умов якого ТОВ «ЗАЙМЕР» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 28.10.2021 до договору факторингу №01-28/10/2021, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1

03 липня 2020 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №133072 про надання фінансового кредиту який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір Відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися.

Відповідно до п.1.1 Кредитного договору. Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в гривні (далі - кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором на наступних умовах: сума виданого кредиту: 2000,00 гривень, дата надання кредиту: 03.07.2020, строк кредиту : 30 днів, валюта кредиту: UAH, стандартна процентна ставка - 2% в день або 730% річних.

Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 13 січня 2025 року загальний розмір заборгованості за Кредитним договором становить 10400,00 грн., що складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі становить 2000,00 грн., прострочена заборгованість за процентами в розмірі становить 8400,00 грн.

На виконання вимог п.2.4. кредитного договору Відповідачем були зазначені реквізити платіжної банківської карти № НОМЕР_1 для перерахування кредитних коштів.

На підтвердження виконання Товариством п. 2.4 Кредитного договору, позивач надає інформаційну довідку ТОВ «Платежі онлайн» від 24 лютого 2025 року, відповідно до якої 03 липня 2020 року на картковий рахунок Відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 2000,00 грн. за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 , що являється доказом видачі кредитних коштів.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України про електронну комерцію.

Суд не поголжується із твердженрнями представника відповідача про відсутність доказів отримання її довіри телем ОСОБА_1 кредитних коштів в сумі 200 гривень, оскільки, вони спростовані наявними в матеріалах справи належними, достатніми та допустимими доказами.

Так, як вбачається із довідки про ідентифікацію, клієнт ОСОБА_1 ідентифікований, акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора) здійснювалось в інформаційно телекомунікаційній системі https://www.cly.cjm.ua/ (а.с. 8).

Як свідчить інформаційна довідка від 25.02.2025 №1401/02, видана ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН», 03.07.2020 на платіжну картку № НОМЕР_1 (емітентом якої є PRIVAT BANK) було проведено транзакцію видачу кредиту в розмірі 2000 гривень (а.с. 21).

Згідно інформації, наданої АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали Чернівецького районного суду Вінницької області від 29.05.2025 щодо ви требування доказів, на імя ОСОБА_1 у вище вказаному банку темітовано карту № НОМЕР_2 (а.с. 79). Як вбачається із виписики по рахунку, 03.07.2020 на вказаний рахунок, НАЛЕЖНИЙ ОСОБА_1 зараховано кошти в сумі 2000 гривень (а.с. 80).

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4, 5 ст. 11 Закону).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11ЗУ про електронну комерцію).

Згідно із ч. 6ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномуст.12 Закону України про електронну комерцію вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 514 ЦК України, передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Відповідно дост.610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18.

Таким чином, позикодавець ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» відповідно до статті 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти.

Як встановлено судом, 03 липня 2020 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №133072 про надання фінансового кредиту. Сума виданого кредиту: 2000,00 гривень, дата надання кредиту: 03.07.2020, строк кредиту: 30 днів, стандартна процентна ставка - 2 % в день або 730 % річних.

Тобто, нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється виключно в межах строку кредиту, що передбачено, окрімст.1048 ЦК України, і самим Договором.

Що стосується розміру відсотків за користуваннякредитними коштами за вищезазначеним кредитним договором, то суд зважає на наступне.

Як вбачається із вищевказаного розрахунку, заборгованість ОСОБА_1 за відсотками складає 8400 гривень. В той же час суд вважає, що відбулося неправильне нарахування відсотків за користування грошовими коштами за кредитним договором від 03.07.2020.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року в справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти, а також обумовлену в договорі неустойку за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другоюстатті 1050 ЦК України. При цьому суд зазначив, що кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання, відповідно до частини другоїстатті 625 ЦК, а не у вигляді стягнення процентів та неустойки.

При цьому, як вбачається з кредитного договору від 03.07.2020, даним договором не передбачено нараховування відсотків після закінчення терміну дії договору, який становить 30 днів.

Отож, суд дійшов висновку, що за кредитним договором від 03.07.2020 проценти за користування кредитними коштами можуть бути нараховані лише протягом 30днів відповідно, тобто терміну, на який були надані кредитні кошти. А тому розмір заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами за цим договором з врахуванням умов договору щодо розміру денного відсотку за користування коштами становить 1200 гривень (2000/100х2%х30).

Враховуючи викладене, суд вважає, надані позивачем розрахунок щодо заборгованості по вказаному договору, таким, що не відповідає умовам договору та нормам чинного законодавства, а тому не бере їх до уваги як належні та допустимі докази.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При винесенні рішення, суд керується статтею 13 ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2025 рік» від 19.11.2024, №4059-IX встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 3028 гривні 0 копійок.

Відтак, сума судового збору, що підлягає до сплати за звернення юридичної особи до суду із позовною заявою майнового характеру становить не менше 3028 гривень та не більше 1059800 гривень.

Матеріалами справи підтверджено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору в розмірі 2422 гривні 40 копійок, про що свідчить платіжна інструкція №3 5769 від 04.03.2025 (а.с.20), оскільки, позовну заяву подано ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» до суду в електронному вигляді з використанням підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», тому позивачем сплачено судовий збір у відповідності до підпункту 1 пункту 1 частини 2 статті ; Закону України «Про судовий збір» (1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімумум для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) та розраховано з урахуванням положень ч.3 ст.4 вище вказаного Закону, тобто із застосуванням пониженого коефіцієнту 0,8 (3028,00 грн. х 0,8=2422,40 грн.).

При розподілі судових витрат суд враховує пропорційність задоволених вимог.

Позов заявлено з ціною 10400 гривень 00 копійок, а задоволенню підлягають вимоги на суму 3200 гривень 00 копійок, тобто на 30,7% (3200 х 100/10400).

За таких обставин з відповідачки на користь позивача слід стягнути 743 грн. 67 коп. (2422,40 х 30,7%/100) судового збору.

На підставі ст., ст.525, 526, 538, 549- 551,611, 614, 1048, 1049, 1054 ЦК України, керуючись ст., ст.10, 11, 81, 141, 263 - 265, 274, 279, 280, 282 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнит частково.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 10.02.2009 Чернівецьким РВ УМВС України у Вінницькій області, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - НОМЕР_4 ) на користь овариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» заборгованість за кредитним договором №133072 від 03 липня 2020 року, що складається із: простроченої заборгованості за сумою кредиту 2000,00 грн., за процентами 1200,00 грн., а всього 3200 (три тисячі двісті) гривень 00 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 743 (сімсот сорок три) гривні 67 копійок.

В іншій частині позовних вимог позивача відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Згідно вимог ст.265 ч.5 п.4 ЦПК України реквізити сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» (м. Київ, вул. Кирилівська, 82, офіс 7, ).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації згідно відомостей із ЄДДР АДРЕСА_1 (паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 10.02.2009 Чернівецьким РВ УМВС України у Вінницькій області, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - НОМЕР_4 ).

СУДДЯ: Л.П. ЦИМБАЛЮК