Справа № 466/5503/25
Провадження № 4-с/466/22/25
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у справі

16 червня 2025 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Луців-Шумська Н.Л. ознайомившись із матеріали скарги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), від імені якої діє адвокат Дуда Ірина Петрівна ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), на постанову державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про стягнення витрат виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И Л А:

12.06.2025 ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Дуда Ірина Петрівна, звернулась в суд зі скаргою , в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мельника Юрія Романовича від 09.06.2025 року у виконавчому провадженні № 78301882 про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови №73371474 від 02.06.2025 про стягнення із ОСОБА_1 витрат виконавчого провадження в розмірі 223210,73 грн. згідно кошторису та акту виконаних робіт ЛК Ремонтноаварійного підприємства Департаменту житлового господарства та інфраструктури.

Вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі та призначення судового розгляду, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно з ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Тобто, в порядку цивільного судочинства може бути оскаржено рішення, дії або бездіяльність державного виконавця щодо виконання судових рішень, ухвалених за правилами цивільного судочинства.

Заявник звернувся до суду зі скаргою в порядку ст.ст. 446, 448, 449 ЦПК України щодо оскарження дій державного виконавця з підстав стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження», постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанови державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанови приватних виконавців про стягнення основної винагороди є окремими виконавчими документами.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їхній сукупності.

Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до ст.42 Закону України «Про виконавче провадження» кошти виконавчого провадження складаються з: виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; авансового внеску стягувача; стягнутих із боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

За змістом ч.2 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Тобто, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Аналогічні правові висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 06.06.2018 року у справах № 921/16/14-г/15 (провадження № 12-93гс18) та № 127/9870/16-ц (провадження № 14-166цс18), від 28.11.2018 року у справі № 2-01575/11 (провадження № 14-425цс18), від 13.03.2019 року у справі № 545/2246/15-ц (провадження № 14-639цс18), від 03.04.2019 року та 10.04.2019 року у справах № 370/1288/15 (провадження № 14-612цс18) та № 766/740/17-ц (провадження № 14-664цс18), від 29.05.2019 року у справі № 758/8095/15-ц (провадження № 14-134цс19), від 02.10.2019 року у справі № 753/22823/18-ц (провадження № 14-408цс19).

Таким чином оскарження рішень, дій або бездіяльності державних, приватних виконавців, посадових осіб органів державної виконавчої служби в процедурі виконання рішень судів, за винятком рішень щодо виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу здійснюється до суду, який ухвалив судове рішення.

Оскарження рішень, дій або бездіяльності державних, приватних виконавців, посадових осіб органів державної виконавчої служби в процедурі виконання рішень інших органів, у тому числі щодо виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні, здійснюється до судів адміністративної юрисдикції.

Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року у справі №229/1026/21.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Пунктом 1частини 1 статті 186 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оскільки предметом даної скарги є дії державного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, у разі подання такої скарги в порядку цивільного судочинства суддя, з урахуванням аналогічної ситуації в позовному провадженні, має відмовити у відкритті провадження на підставі п. 1ч. 1ст.186 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 186, 447-450 ЦПК України, суддя -

П О С Т А Н О В И Л А:

Відмовити у відкритті провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), від імені якої діє адвокат Дуда Ірина Петрівна ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), на постанову державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про стягнення витрат виконавчого провадження.

Роз`яснити скаржнику, що розгляд скарги (позову) справи віднесено до юрисдикції Львівського окружного адміністративного суду.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати скаржнику разом із скаргою та всіма доданими до неї документами.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня винесення ухвали.

Суддя: Н. Л. Луців-Шумська