Провадження № 2/734/414/25 Справа № 734/515/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27 червня 2025 року селище Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Іванюка Т.І.,

за участю: секретаря судових засідань Ієвлевої О.В.,

представника позивача Сапіги М.М.,

відповідача - ОСОБА_1 , представника відповідача Химченко Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, -

в с т а н о в и в:

позивач АТ «Райффайзен Банк» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що Відповідач подав заяву до Позивача та уклав Угоду № РDV2-406046 від 29/05.2014 року, якою акцептував Публічну пропозицію/Угоду. Згідно з цією Заявою, Відповідач прийняв умови публічної пропозиції Банку на отримання банківських послуг, які детально описані у Правилах, висловлюючи свою повну та беззастережну згоду з ними. Банк і Відповідач уклали Заяву про відкриття Карткового рахунку та надання . кредиту «Кредитна картка» № 010-110-82-243407668 від 05.12.2023 року, згідно з яким Банк видав Відповідачу кредит у розмірі 260 000,00 грн. до 05.12.2048 року під 42,00 % річних. Відповідач зобов`язався використати кредит відповідно до умов, повернути його, сплатити проценти та виконати інші зобов`язання відповідно до договору та тарифів Банку Згідно умов Кредиту, Відповідач має повернути суму кредиту та сплатити нараховані проценти. Кредит може бути наданий на поточний рахунок Відповідача або/ через кредитний рахунок з подальшим відображенням на поточному рахунку в день видачі кредиту або на наступний робочий день, залежно від часу видачі. Факт отримання Відповідачем грошових коштів за Кредитом підтверджується наданою суду копією виписки по рахунку, що підтверджує переказ та зарахування грошових коштів на рахунок Відповідача. Відповідно до умов Кредиту та Заяви сторони погодили, що проценти будуть нараховуватися в порядку, визначеному п. її. 2.5.1-2.5.4 п. 2.5. Статті 2 Розділу 6 Правил. Згідно Статті 2 Розділу 6 Правил, клієнт зобов`язаний сплачувати Банку обов`язковий щомісячний платіж за користування кредитом у розмірі 5 (п`ять) відсотків від власної заборгованості перед Банком, але не менше тридцяти гривень або суми залишку власної заборгованості перед Банком, якщо вона менше за зазначену суму. Порядок та умови погашення іншої заборгованості за кредитом в т.ч. недозволеного овердрафту визначається пунктами 2.5.5.-2.5.13. пункту 2.5. Статті 2 Розділу 6 Правил клієнт зобов`язався здійснити остаточне погашення кредиту та процентів за користування кредитом не пізніше дати закінчення Строку Кредиту, а у разі його подовження в останній робочий день строку користування кредитом. Кредитний ліміт було збільшено, інформація про це відображена у розрахунку заборгованості відповідно до п. 2.3 ст. 2 Правил та п. 2.1 Кредитного договору в межах максимального ліміту. Відповідно до умов Кредиту та Заяви сторони встановили, що у разі настання передбачених підпунктом 3.6.2. пункту 3.6. Статті 3 Розділу 6. Правил обставин Дефолту, Банк має право відмовити в наданні Кредиту (з припиненням зобов`язання Банка надати Кредит) та/або вимагати дострокового виконання зобов`язань за Кредитом, включаючи повернення суми Кредиту, сплату Процентів, пені та інших платежів за Кредитом, про що направляє письмову вимогу. У разі невиконання цієї вимоги, Банк має право вжити заходи для стягнення заборгованості за Кредитом, які не суперечать законодавству України.

У зв`язку з невиконанням Відповідачем умов Кредиту на адресу Відповідача було направлено вимогу про дострокове виконання боргових зобов`язань за вих. №114/5-689946 від 27.11.2024, №114/5-689947 від 27.11.2024 року, надавши можливість останньому добровільно (в позасудовому порядку) врегулювати заборгованість протягом 30 днів. Дана вимога була направлена Позивачем засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта», однак у визначені у вимозі строки Відповідачем не виконана.

Станом на 27.11.2024 року заборгованість Відповідача перед Позивачем за Кредитом складає 320 803,47 грн., яка складається з дозволеного та недозволеного овердрафту, у тому числі прострочена заборгованість з обов`язкового щомісячного внеску 87 423,06 грн. Заборгованість за дозволеним овердрафтом це сума фактично використаного кредитного ліміту згідно кредитного договору в межах доступної суми коштів на Картковому рахунку. В свою чергу відповідно до ст. 1 Розділу 2 Правил банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк» недозволеним овердрафтом є заборгованість на Картковому рахунку, яка виникає у разі перевищення суми операції над доступною сумою коштів на Картковому рахунку. Враховуючи те, що_Відповідач не виконує умови Кредиту та вимогу Банку щодо врегулювання заборгованості, тим самим нівелюючи приписи чинного законодавства України, Банк змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

Представником відповідача було подано відзив на позовну заяву, із змісту якого вбачається, що відповідач вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. 31 травня 2024 року приблизно о 23:00 Відповідачу написала невідома особа, номер якої у Відповідача не зберігся, з приводу придбання товару, який Відповідач виклав на сайті «ОЛХ», а саме: настільні ліхтарі вартістю 500 грн. Невідома особа на ім`я « ОСОБА_2 » зацікавилась товаром Відповідача та повідомила, що хоче його придбати. Після чого, невідома особа попросила Відповідача продовжити їх спілкування в мессенджері «Телеграм». Відповідач погодився і подальше спілкування відбувалося там. Невідома особа попросила номер картки на який Відповідачу потрібно перерахувати грошові кошти за товар, Відповідач зі свого боку надіслав невідомій особі номер своєї картки АТ «Райффайзен Банк» НОМЕР_1 . Після отримання номеру картки від Відповідача особа надіслала Відповідачу посилання https://web-ticket.site/2346 43692 за яким Відповідач здійснив перехід. Через деякий час, з кредитної картки АТ «Райффайзен Банк» Відповідача № НОМЕР_2 двома транзакціями відбулось списання кредитних грошових коштів в сумі: 51 500 грн. та 206 000 грн. на рахунок АТ «Універсал Банк» НОМЕР_3 , отримувач: ОСОБА_3 . Невідомою особою було видалено діалог з Відповідачем в месенджері «Телеграм», відповідно підтвердження факту переписки не залишилося. Зі свого боку зазначаємо, що Відповідач не знайомий з особою ОСОБА_3 на рахунок якого було перераховано грошові кошти.

Тобто, внаслідок шахрайських дій вчинених невідомою особою з кредитного карткового рахунку Відповідача були списані грошові кошти на загальну суму 257 500 (двісті п`ятдесят сім тисяч п`ятсот) грн. 00 коп. Відповідач невідкладно зателефонував на гарячу лінію АТ «Райффайзен банк» за номером телефону 0 800 500 500 (номер зазначений на сайті у АТ «Райффайзен банк») та повідомив, що невідома особа своїми шахрайськими діями заволоділа доступом до додатку банку Відповідача і його кредитного карткового рахунку та безперешкодно зі сторони Банку проводить операції з грошовими коштами, які були на кредитному картковому рахунку Відповідача. Також, Відповідач повідомив працівникам АТ «Райффайзен банк», що він 31 травня 2024 року не вчиняв будь-яких розпоряджень на списання грошових коштів з рахунку Відповідача шляхом подання платіжних доручень до АТ «Райффайзен банк» ні в письмовому, ні в електронному виді з використанням електронної системи додатку банку, або у будь-який інший спосіб. Також повідомив, що не передавав нікому свої картки, ОТП, постійний пароль, одноразові паролі і контрольну інформацію третім особам.

Відразу, 31 травня 2024 року після повідомлення Банку про несанкціоноване списання грошових коштів, з метою захисту прав Відповідача було подано заяву до Броварського РУП ГУНП в Київській області про вчинення кримінального правопорушення. Відомості про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001566 від 12 червня 2024 року з правовою кваліфікацією за частиною 4 статті 190 Кримінального кодексу України.

Досудове розслідування на даний час триває.

Копія витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 12 червня 2024 року про відкриття кримінального провадження № 0001566 за ст. 190 ч. 4 Кримінального кодексу України була подана Відповідачем до АТ «Райффайзен банк».

05 червня 2024 року Відповідачем було подано письмову заяву до Броварського відділення АТ «Райффайзен банк» про несанкціоновані дії з боку невідомих осіб.

Протягом майже 6 місяців Відповідач неодноразово особисто і в телефонному режимі звертався до АТ «Райффайзен банк» з запитами щодо проведення службового розслідування та безпосередньої участі представників банку в розгляді справи відповідно його заяв. Проте, жодних конкретних дій чи відповідей зі сторони АТ «Райффайзен банк» Відповідачем не було отримано.

09 грудня 2024 року Відповідач отримав від АТ «Райффайзен банк» вимогу щодо погашення заборгованості з копією відповіді АТ «Райффайзен банк» від 17 червня 2024 в якій зазначається, що «у відповідності до п.8.2.1 Правил банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен банк», всі операції, здійсненні з фізичним пред`явленням ПК із застосуванням/без застосування ПІН-коду, у тому числі ПІН-коду платіжного гаманця та/або реквізитів ПК, із введенням ОТП-паролю, у тому числі Довіреними особами Клієнта, безумовно визнаються Клієнтом як такі, що здійснені ним свідомо, особисто підписані та спрямовані Клієнтом на вчинення правочину та/або розпорядження коштами на Картковому рахунку. Таким чином, у Банку відсутні підставі для повернення коштів за операціями».

Відповідач вважає, що АТ «Райффайзен банк» не було встановлено його вини у передачі вказаних даних третім особам з огляду на наступне.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження №0001566 від 12 червня 2024 року, з якими ознайомився представник Відповідача, слідчими органами встановлено, що: 31 травня 2024 року в період часу з 22:13 по 22:44 виявлено вхід з стороннього серверу 10.225.119.113:8443, девайс 0С280F0B-776E-40C8-B5F2-CF3B3F8D, IP-адреса 178.95.99.229 та виконано наступні дії: відновлення паролю, перевірка користувача в чорному списку, увійти, розпочато токенізацію картки, змінено ліміти картки, підтвердити оплату рахунку, оплату рахунку, перевірка передачі продукту на продукт. У відповідності до перевірки ІР-адресу НОМЕР_4 , встановлено що вона відображається за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач зазначає, що саме в період часу вищезазначених транзакцій він знаходився вдома, за адресою: АДРЕСА_2 та в цей час ним здійснювалось повідомлення Позивача за номером гарячої лінії щодо несанкціонованих дій по списанню грошових коштів з його рахунків і також був здійснений телефонний дзвінок до правоохоронних органів за номером 102.

Тобто, відстань між Відповідачем та місцем знаходження девайсу за допомогою якого здійснювалося перерахування грошових коштів складає 120 кілометрів. Наразі, кримінальне провадження № 0001566 за ст. 190 ч. 4 Кримінального кодексу України не закрито та за ним проводяться відповідні слідчі дії.

Представник позивача наголошує, що Позивачем не встановлено обставин, які безспірно доводять, що Відповідачем та/або його діями чи бездіяльністю були сприяння втраті, незаконному використанню ПІН-коду та/або Додатку Банку та/або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Враховуючи вищевикладене, Відповідачем докладено максимальних зусиль для якнайшвидшого блокування карткових рахунків, термінового звернення безпосередньо до відділення банку, а також невідкладного звернення до правоохоронних органів, для фіксування та розслідування кримінального правопорушення.

Відповідачем було подані відповідь на відзив, у якому представник Позивача заперечуючи доводи Відповідача, які викладені у відзиві зазначає, що відповідно до якого за заявою Відповідача проведено перевірку відповідним підрозділом інформаційної безпеки АТ «Райффайзен Банк», якою встановлено, що 31.05.2024 о 22:46 до Інформаційного Центру Банку з фінансового номеру НОМЕР_5 звернувся Клієнт ОСОБА_1 ( НОМЕР_6 ) та повідомив оператору що продавав товар (лампи) на ОЛХ, домовився з покупцем про продаж, зайшов за посиланням в якому завів номер Платіжної картки, термін дії, СVV код, а також ОТР паролі які отримував на Фінансовий номер (Невстановлена особа сказала Клієнту нібито його карта заблокована, і треба вводити ці дані для розблокування). Після чого, клієнт не зміг виконати вхід в особистий додаток Райффайзен Онлайн. Оператор Інформаційного Центру повідомила Клієнту про списання коштів з кредитної ПК 105642 двома транзакціями на загальну суму 257 500,00 грн. Встановлено також, що 31.05.2024 о 22:23:14 та 22:26:13 з кредитної Платіжної картки НОМЕР_2 через особистий мобільний додаток Райффайзен Онлайн виконано 2 транзакції на перерахування коштів 200 000,00 грн. (сума списання враховуючи комісію 206000.00 грн. ) та 50000,00 грн. (сума списання враховуючи комісію 51 500,00 грн.) на КР НОМЕР_7 ОСОБА_3 , рахунок відкрито в ПАТ Універсал банк.

Перевіркою встановлено, що Клієнт ОСОБА_1 для отримання коштів за товар, який продавав через застосунок ОЛХ, 31.05.2024 зайшов за не перевіреним посиланням в мережі Інтернет та не забезпечив збереження (розголосив) дані своєї Платіжної картки, номер, термін дії та СVV, а також ОТР паролі відправлені Банком на Фінансовий номер Клієнта для відновленні логіну та паролю доступу до застосунку Райффайзен Онлайн. За допомогою отриманих даних було здійснено вхід до особистого кабінету Райффайзен Онлайн Клієнта, створено токен карти та виконано 2 транзакції з Платіжної картки НОМЕР_2 на суму 257 500,00 грн, з урахуванням комісії 7500,00 грн, за реквізитами на рахунок відкритий в ПАТ Універсал банк, р/р НОМЕР_7 ОСОБА_3 .

Про результат перевірки було проінформовано Відповідача листами за Вих. № 81-27-5/1186 від 17.06.2024 року та № 81-27-5/2655 від 27.12.2024 року. Таким чином, Відповідач самостійно порушив вимоги статті 8 Розділу 2 Правил банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк», а саме розголосив реквізити платіжної картки, її номер, термін дії та СVV, а також ОТР паролі відправлені на Фінансовий номер Відповідача. Це також підтверджується відповідним записом дзвінка Відповідача до Інформаційного Центру Банку 31.05.2024 року (здійсненого 20 хвилин назад після платежів зі слів Відповідача), де Відповідач зазначає, що самостійно «вводив пароль, який приходив з Райффайзену…. я ввів номер карточки, платіж, дату карточки, 3 цифри я вніс».

Враховуючи, що операції з переказу коштів на суму 257 500,00 грн. були здійснені 31.05.2024 року через мобільний застосунок «Райффайзен Онлайн» з використанням реквізитів платіжної картки, в тому числі CVV-коду, а також ОТР паролів відправлених на Фінансовий номер Відповідача, АТ «Райффайзен Банк» не несе відповідальності за данні операції. Єдиним власником кредитного рахунку є ОСОБА_1 . Згідно матеріалів справи вбачається, що клієнтом не вжито заходів щодо запобігання втрати чи розкрадання даних картки, персональних даних або використання іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Тому в даному випадку відповідальність за операції, що проводилися несе тільки клієнт.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві там у відповіді на відзив.

Відповідач та його представник просили відмовити у позові АТ «Райффайзен Банк» мотивуючи доводами, які викладені у відзиві на позовну заяву.

Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги «Райффайзен Банк» задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Судом встановлено, що між АТ «Райффайзен Банк» та особою від імені відповідача ОСОБА_1 було укладено Заяву-Договір про відкриття Карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» № 010-110-82-243407668 від 05.12.2023 року, згідно з яким Банк видав Відповідачу кредит у розмірі 260 000,00 грн. до 05.12.2048 року під 42,00 % річних.

31.05.2024 о 22:23:14 та 22:26:13 з кредитної Платіжної картки НОМЕР_2 через особистий мобільний додаток Райффайзен Онлайн виконано 2 транзакції на перерахування коштів 200 000,00 грн. (сума списання враховуючи комісію 206 000.00 грн. ) та 50 000,00 грн. (сума списання враховуючи комісію 51 500,00 грн.) на КР НОМЕР_7 ОСОБА_3 , рахунок відкрито в ПАТ Універсал банк.

31.05.2024 о 22:46 до Інформаційного Центру Банку з фінансового номеру НОМЕР_5 звернувся Клієнт ОСОБА_1 ( НОМЕР_6 ) та повідомив оператору що продавав товар (лампи) на ОЛХ, домовився з покупцем про продаж, зайшов за посиланням в якому завів номер Платіжної картки, термін дії, СVV код, а також ОТР паролі які отримував на Фінансовий номер (Невстановлена особа сказала Клієнту нібито його карта заблокована, і треба вводити ці дані для розблокування). Після чого, клієнт не зміг виконати вхід в особистий додаток ОСОБА_4 . Оператор Інформаційного Центру повідомила Клієнту про списання коштів з кредитної ПК 105642 двома транзакціями на загальну суму 257 500,00 грн.

31.05.2024 ОСОБА_1 звернувся до Броварського РУП ГУНП в Київській області із заявою про вчинене кримінальне правопорушення, а саме, що 31.05.2024 приблизно о 23 год. 00 хв. перейшовши за посиланням, яке йому надіслала невідома особа в менеджері «Телеграм» з банківських карток, які належать заявнику списалися грошові кошти на загальну суму 260 430 гривень.

Броварським РУП ГУНП в Київській області було розпочато досудове розслідування кримінального провадження №0001566 від 12.06.2024 року за ч. 4 ст. 190 КК України за фактом того, що 31.05.2024 приблизно 23 год. 00 хв. на сайті «ОЛХ» невідома особа підписана як «Марина», написала смс-повідомлення з метою придбання товару, який виклав ОСОБА_1 . Після чого, надіслала посилання hpp://web-ticet.site/234643692 для отримання коштів, перейшовши за яким, ОСОБА_1 ввів шестизначний код підтвердження, який йому надійшов. Через деякій час, з кредитної картки «Райффайзен Банк» № НОМЕР_2 двома платежами відбулося списання кредитних грошових коштів на рахунок «Універсал Банк НОМЕР_7 , в сумі 257 500 грн.

Із наданого представником позивача аудиозапису вбачається, що ОСОБА_1 31.05.2024 після того, як виявив підозрілий рух коштів на його рахунку, зателефонував до Інформаційного Центру Банку та повідомив про даний факт. Після перевірки інформації оператор Інформаційного Центру Банку проінформувала ОСОБА_1 про те, що його картка та доступ до особистого кабінету заблоковано іншою особою. Через дані, які ним були введені, стороння особа зайшла в додаток АТ «Райффайзен Банк», і з його кредитної карти перевела дві суми - 206 тисяч і 51 тисяча. Оператор порадила звернутися до киберполіції або до звичайної поліції, та повідомила, що гарантій повернути кошти майже немає.

Відповідач зазначає, що на момент укладення зазначеного договору були відсутні його волевиявлення та внутрішня воля на укладення, про існування спірного договору відповідач дізнався вже після його оформлення невідомою особою, яка заволоділа персональними даними відповідача.

Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 лютого 2018 року в справі № 552/2819/16-ц (провадження № 61-1396св18) вказано, що: «користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції». Такий правовий висновок сформульовано в постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15.

У постановах Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2018 року в справі №127/23496/15-ц (провадження № 61-3239св18) та від 20 червня 2018 року в справі №691/699/16-ц (провадження № 61-16504св18) вказано, що: «встановивши, що позивачем не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а відповідач, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомила позивача та правоохоронні органи про цей факт, врахувавши наявність кримінального провадження, у межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк».

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 липня 2019 року у справі № 537/3312/16-ц (провадження № 61-17629св18) зазначено, що: «сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції». Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15.

Наведені правила визначають предмет дослідження та відповідним чином розподіляють між сторонами тягар доведення, а отже, встановленню підлягають обставини, що беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. В разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів.

Отже, саме банк має доводити, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; у разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів; сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; за відсутності належних та допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними.

Вказані висновки містяться у постанові Верховного Суду від 16 серпня 2023 року у справі № 176/1445/22.

Посилання АТ «Райффайзен Банк» на ту обставину, що відповідач порушив Умови та Правила надання банківських послуг, оскільки своїми діями сприяв незаконному використанню інформації, яка дала змогу ініціювати третій особі проведення платіжних операцій, не заслуговують на увагу, оскільки такі доводи зводяться виключно до припущень, що не мають доказового підтвердження. Позивач не довів того, що відповідач умисно втрачав та/або сприяв незаконному використанню його фінансового номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Так, АТ «Райффайзен Банк» не підтвердив належними і допустимими доказами обставин, які б безспірно доводили, що ОСОБА_1 , як користувач кредитної картки, своїми діями чи бездіяльністю свідомо сприяв у доступі до відомостей по кредитній картці, його особового рахунку, акаунту чи мобільного додатку, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дала змогу ініціювати платіжні операції щодо перерахування з його карткового (кредитного) рахунку грошових коштів.

Судом також встановлено факт звернення відповідача ОСОБА_1 , до правоохоронних органів та Інформаційного Центру Банку з приводу вчинених стосовно нього шахрайських дій. Наведені обставини у сукупності свідчать про те, що у відповідача була дійсно відсутня воля на вчинення таких перерахувань.

Списання грошових коштів з карткових рахунків ОСОБА_1 , відбулося не за його розпорядженням і він не має нести відповідальності за такі операції, оскільки, виявивши безпідставне списання грошових коштів, відповідач невідкладно повідомив про цей факт правоохоронні органи та Інформаційний Центр Банку.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що відповідач не мав волевиявлення на укладення спірного правочину, не отримував і не розпоряджався кредитними коштами, а позивачем не надано належних та допустимих доказів на спростовування встановлених в судовому засіданні обставин.

Оскільки позивач, у порушення вимог статей 12, 81 ЦПК України, не довів умисних дій відповідача на здійснення вказаних операцій, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК судові витрати у справі суд відносить на рахунок позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265 ЦПК України, ст. 203, 215, 257, 267, 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України, -

у х в а л и в:

у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційного скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття.

Сторони по справі:

Представник позивача ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_8 , адреса: АДРЕСА_3 ;

Відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_9 , адреса: АДРЕСА_4 ;

Представник позивача ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_10 , адреса: АДРЕСА_5 .

Суддя