Справа № 159/5723/23
Провадження № 2/159/27/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

в складі головуючого судді Лесика В.О.,

за участі секретаря судового засідання Куптій Ю.В.,

представника позивача Мельник В.М.,яка приймає участь в режимі відеоконференції,

представників відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2023 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі - позивач) звернулось до суду з позовом, у якому прохає ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 заборгованість за кредитними договорами спадкодавця № -КД-1 від 11.03.2021 року та №-КД-1 від 01.03.2021 року в розмірі 324528,14 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01.03.2021 року ОСОБА_6 отримав кредит у розмірі 380000 грн. та 11.03.2021 року в розмірі 500000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно з умовами договору.ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник, ОСОБА_6 , помер.

Позивач стверджує, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , на підставі ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, прийняли спадщину після смерті ОСОБА_6 , до складу якої входять, у тому числі кредитні зобов`язання померлого, так як не відмовились від спадщини у встановлені законом строки та проживали і були зареєстровані із спадкодавцем на момент його смерті.

Станом на дату смерті позичальника заборгованість останнього за кредитним договором №-КД-1 від 01.03.2021 року становила 189528,13 грн., яка складається із 166341,43 грн. заборгованості за кредитом, 23186, 70 грн. - заборгованість за відсотками та за кредитним договором № -КД-1 від 11.03.2021 заборгованість становила 135000 грн..

Відтак, заборгованість відповідачів перед позивачем становила 324528,14 грн., яку позивач просить стягнути з останніх.

Узагальнені доводи осіб, які подали відзив на позов та відповіді позивача на відзив.

11.12.2023 року відповідачем ОСОБА_5 подано відзив на позов, з якого вбачається, що позов не визнає та просить відмовити у задоволенні позову. Заперечуючи проти позову, посилається на те, щооскільки вона відмовилася від прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_6 , надавши відповідну заяву про відмову від прийняття спадщини нотаріусу протягом шести місяців, а тому в неї відсутні будь-які зобов`язання перед кредитором.

11.12.2023 відповідачем ОСОБА_4 подано відзив на позов, у якому позов не визнала та зазначила, що після смерті її чоловіка ОСОБА_6 була заведена спадкова справа відповідно до якої вона та її син ОСОБА_3 прийняли спадщину. Їх частка у спадщині відповідно становить та .

Після смерті чоловіка вона повідомила банк про цю подію та частково продовжила погашати заборгованість за кредитами, а тому не погоджується із заявленою сумою заборгованості.

За таких обставин, відповідач просила відмовити у задоволені позову.

Відповідач ОСОБА_3 правом подання відзиву не скористався.

11.01.2024 року представником АТ КБ «Приватбанк» подано відповідь на відзив, з якого вбачається, що банком після отримання повідомлення про смерть боржника здійснено перерахунок заборгованості та повернено на рахунок позичальника помилково нарахованих відсотків. Банком також буде здійснено перерахунок заборгованості за наданими кредитами та направлено до суду уточнену позовну заяву із врахуванням погашеної заборгованості здійсненої після дати пред`явлення позовної заяви.

Рух справи в суді.

1. Позовна заява подано до суду 28.09.2023 року.

2. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 28.09.2023 року справа передана на розгляд головуючому судді Чалому А.В.

3. Ухвалою судді від 13.11.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. Одночасно, відповідачу надано строк для подачі відзиву на позовну заяву.

4. 26.01.2024 позивачем направлено до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, у якій просив стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором від 11.03.2021 року 117500, 01 грн. та за кредитом від 01.03.2021 року 151577,37 грн. надавши відповідні розрахунки.

5. 08.02.2024 позивачем подана заява про зміну предмету позовних вимог в якій зазначено, що 31.12.2020 між Міністерством фінансів України , як Гарантом та АТ КБ «Приват Банк» було укладено договір про надання державних гарантій на портфельній основі №13010-05/269 відповідно до якого Гарант на умовах цього Договору та в межах гарантії надає на користь Бенефіціала (АТ КБ «Приват Банк») безвідклично гарантію метою гарантування виконання принципіалами (в тому числі відповідачем) своїх грошових зобов`язань перед Бенецифіалом за кредитними договорами включеними до портфеля.

6. 08.02.2023 позивачем було направлено до Гаранта та АТ «Укрсімбанк» (Агента) вимоги на оплату гарантії №123 на суму 166341, 44 грн. та №124 на суму 135000 гривні.

7. 07.03.2023 Міністерством фінансів було перераховані суми оплати за гарантією.

Відтак, станом на 23.01.2024 та 26.01.2024 заборгованість з урахуванням часткових оплат складає суму яка є ціною позову, а саме 145000 гривні за кредитним договором від 11.03.2021, а саме заборгованість за тілом кредиту в розмірі 72500 гривні, заборгованість перед державою за зворотною вимогою за сплаченою гарантією - 72500 гривні та кредитним договором від 01.03.2024 в загальній сумі 303154,74 грн., а саме заборгованість за тілом кредиту у розмірі 151577,37 грн., заборгованість за відсотками у розмірі заборгованості перед державою за зворотною вимогою за сплаченою гарантією у розмірі 151577,37 гривні.

8. 27.02.2024 позивач з посиланням на своє право на стягнення зворотної вимоги за сплаченою гарантією до боржника подано гарантом шляхом наділення позивача повноваженнями на стягнення з відповідачів сплаченої відповідно до гарантій суми (п.6.1,п.6.2 Договору гарантії) та просить стягнути з боржників додаткову сплачену Гарантом суму, тобто в загальному 145000 грн. та 303154,37 грн.

9. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 08.11.2024 визначено головуючого Лесика В.О.

10. Ухвалою від 20.11.2024 справу прийнято до розгляду та визначено її розгляд проводити за правилами загального позовного провадження.

11. 01.01.2025 представником позивача подано заяву про залишення позову без розгляду в частині позовних вимог до ОСОБА_5 , як особи яка відмовилась від прийняття спадщини після смерті батька на користь ОСОБА_4 .

12. Ухвалою суду від 18.03.2025 позовну заяву в частині позовних вимог АТ «КБ «Приватбанк» про стягнення боргу із ОСОБА_5 залишено без розгляду.

13. 20.03.2024 позивачем збільшено розмір позовних вимог, виходячи з наступного: АТ КБ «Приват Банк» та Гарант врегулювали між собою зобов`язання по кредитам померлого ОСОБА_6 , та згідно виписок по рахунках від 18.04.2024 Гаранту повернуто суми гарантій по кредитних договорах від 01.03. та 11.03.2024.

Враховуючи наведене позивач просить стягнути з відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за кредитними договорами спадкодавця № -КД-1 від 11.03.2021 року в розмірі 145000,01 грн. та №-КД-1 від 01.03.2021 року в розмірі 243154,74 грн., а також судові витрати по справі.

Аргументи учасників судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача АТ «КБ «Приватбанк» заявлені та уточнені позовні вимоги підтримала повністю з підстав викладених в письмових поясненнях(заперечення) та заявах і просила їх задовольнити. При цьому ствердила, що банком враховані всі платежі які вносила відповідач ОСОБА_7 після смерті чоловіка. Такий розрахунок є обґрунтованим та вірним.

Представниками відповідачів уточнені позовні вимоги визнано частково та кожен зокрема пояснили про свою незгоду із сумою заявлених вимог, вважаючи їх завищеними, оскільки не повністю враховано суми коштів які вносила ОСОБА_4 після смерті чоловіка, тобто спадкодавцям.

Згідно ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення у даній справі є 18 червня 2025 року, тобто дата складення повного судового рішення.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

З матеріалів справи вбачається, що 01.01.2023 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_6 укладено кредитний договір №-КД-1 від 01.03.2021 року.

Кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в розмірі 380000 грн. Термін повернення кредиту 01.02.2024 року. ( п.А2.,п.А.3 Договору).

Відповідно до п.А.7 договору за користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі 14,45% річних від суми залишку заборгованості.

11.01.2023 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_6 укладено кредитний договір № -КД-1 від 11.03.2021 року.

Кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в розмірі 500000 грн. Термін повернення кредиту 01.03.2023 року. ( п.А2.,п.А.3 Договору).

Відповідно до п.А.6 договору за користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі 14,41% річних від суми залишку заборгованості.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 17 серпня 2022 року виданим Ковельським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів).

У зв`язку із смертю боржника, 23 березня 2023 року, АТ КБ «ПриватБанк» було направлено претензію кредитора» в спадкову масу, про що зробити запис в книзі обліку спадкових справ та повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком у розмірі 1260540 грн.

27 червня 2023 року КБ «ПриватБанк» було направлено лист-претензії до відповідачів ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_3 , як до спадкоємців, в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, з вимогою здійснити оплату боргу після смерті ОСОБА_6 .

Згідно спадкової справи №19/2022 заведеної приватним нотаріусом Ковельського районного нотаріального округу Ваврищук В.С., щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , судом встановлено а саме, що відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 прийняли спадщину в порядку встановленому ч. 3 ст. 1268 ЦК України та успадкували майно у частках, а саме ОСОБА_4 успадкувала частки і відповідно ОСОБА_3 частку майна яке складається з нерухомого та рухомого майна, а саме:

ОСОБА_4 успадкувала земельну ділянку 0.100 га в селі Мощена Ковельського району, кадастровий номер :03:006:0272 вартістю 155272, 73 грн.;.

- земельну ділянку площею 0,1000 га в селі Мощена Ковельського району, кадастровий номер :03:006:0273 вартістю 155272, 73 грн.;

- земельну ділянку площею 0,1000 га в селі Мощена Ковельського району, кадастровий номер :03:006:0275 вартістю 155272, 73 грн.;

- земельну ділянку площею 0,1000 га в селі Мощена Ковельського району, кадастровий номер :03:006:0277 вартістю 155272, 73 гривні;

- 90/100 частки в статутному капіталі ТзОВ «Самчук Транс» (код ЄРДПОУ 444637563);

- автомобіль «Mersedes-Benz» модель Vito, 2005 р.н., д.н.з. НОМЕР_2 ;

- автомобіль «Toyota» модель RAV-4 HYBRID, 2021 року випуску виготовлення, д.н.з. НОМЕР_3 ;

- танспортний засіб марки «KOGEL», модель SNCO24,2003 р.в., д.н.з. НОМЕР_4 ;

ОСОБА_3 успадкував:

- частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1 вартістю 4151157, 00 грн.;

- земельну ділянку площею 0,696 га, кадастровий номер :21:025:0033, що знаходиться в АДРЕСА_1 вартістю 138550.56 грн;

- земельну ділянку площею 0.1000 га, кадастровий номер :03:006:0271, що знаходиться в селі Мощена Ковельського району вартістю 15527273 грн.;

- земельну ділянку площею 0.1000 га, кадастровий номер :03:006:0274, що знаходиться в селі Мощена Ковельського району, вартістю 15527273 грн;

- земельну ділянку площею 0.1000 га, кадастровий номер :03:006:0276, що знаходиться в селі Мощена Ковельського району вартістю 15527273 грн.;

- транспортний засіб «Kogel», модель SNCO24, 1988 року виготовлення, д.н.з. НОМЕР_5 ;

- автомобіль «Volvo» модель FN, 1995 р.в, д.н.з. НОМЕР_6 ;

- автомобіль марки «SCHMITZ» модель SCS 24L, 2006 р.в, д.н.з. НОМЕР_7 .

Заявою ОСОБА_5 доводиться та обставина, що остання відмовилась від прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 батька ОСОБА_6 в користь ОСОБА_4 .

Відповідно до уточнених позовних вимог позивачем, з врахуванням погашеної заборгованості спадкоємцем позивач просить стягнути із спадкоємців із ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за кредитними договорами спадкодавця № -КД-1 від 11.03.2021 року в розмірі 145000,01 грн. та №-КД-1 від 01.03.2021 року в розмірі 243154,74 грн., а всього на суму 388154, 75 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №-КД-1 від 01.03.2021 року станом на 20.02.2025 року загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) в тому числі залишок простроченої заборгованості за наданим кредитом складає у розмірі 243154,74 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № -КД-1 від 11.03.2021 року станом на 24.02.2025 року загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) в тому числі залишок простроченої заборгованості за наданим кредитом складає у розмірі 145000,01 грн.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, дійшов висновку з врахуванням уточнених позовних вимог позивача про підставність позову, з огляду на наступне.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду (див, зокрема, постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 19 лютого 2024 року у справі № 567/3/22 (провадження № 61-5252сво23)).

Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України.

Спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині (частина перша стаття 1282 ЦК України).

Згідно зі статтею 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта 263 ЦПК України).

постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 жовтня 2023 року у справі № 523/2357/20 (провадження № 14-11цс22) вказано, що «задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. Звідси обов`язок спадкоємців боржника перед кредиторами спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (пункт 98)). Не визначення вартості успадкованого майна не впливає на вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Водночас задовольняючи заяву про заміну учасника справи, боржника у виконавчому провадженні, який помер, його спадкоємцем, суд відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України має визначити розмір боргу, який відповідає частці спадкоємця у спадщині, та вказати, що така заміна здійснюється в межах вартості майна, одержаного у спадщину (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (пункт 109))».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 жовтня 2021 року у справі № 552/4892/19, на яку є посилання в касаційній скарзі, викладено висновок, що «спадкоємець, приймаючи спадщину, реалізує свій майновий інтерес щодо набуття у власність спадкового майна, при цьому у нього виникає обов`язок погасити заборгованість спадкодавця, проте виключно у межах вартості отриманого у спадщину майна. У свою чергу кредитор, укладаючи договори кредитування, може бути упевненим у погашенні заборгованості у разі смерті позичальника за рахунок спадкового майна, яке приймають у спадщину спадкоємці боржника. Такий принцип регулювання спірних правовідносин ґрунтується на засадах розумності, пропорційності і справедливості та виключає можливість необґрунтованого покладення на спадкоємців боржника обов`язку погасити борг у розмірі більшому, ніж вартість набутого ними майна, що призведе до безпідставного погіршення їх майнового стану у зв`язку з виконанням зобов`язання, стороною якого вони не є і згоди на укладення якого не надавали».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 липня 2021 року у справі № 202/7691/17 зазначено, що «правовідносини, що виникли між позикодавцем і позичальником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між позикодавцем та спадкоємцями позичальника і вирішуються у порядку, передбаченому положеннями статті 1282 ЦК України. При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: - чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; - коло спадкоємців, які прийняли спадщину; - при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); - при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України. Подібні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2019 року у справі № 640/6274/16-ц, від 29 січня 2020 року у справі № 496/4363/15-ц, від 15 липня 2020 року у справі № 645/1566/16-ц, від 04 березня 2020 року у справі № 2609/30529/12».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 листопада 2021 року у справі № 615/473/20 зазначено, що «ураховуючи предмет спору у зазначеній справі, до обов`язку позивача як кредитора спадкодавця належить доказування обставин щодо розміру заборгованості боржника на день відкриття спадщини, наявність спадкоємців боржника, дотримання кредитором строку, визначеного статтею 1282 ЦК України, звернення з вимогою до спадкоємців боржника, а до обов`язку спадкоємця позичальника, у разі заперечення проти заявлених вимог, належить обов`язок доведення розміру та вартості успадкованого ним майна. Таким чином, обсяг спадкового майна та його вартість повинен доводити спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна».

Тобто, спадкоємець, який прийняв спадщину та набув у власність спадкове майно, зобов`язаний погасити заборгованість спадкодавця, проте виключно у межах вартості отриманого ним у спадщину майна.

Саме суд при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника встановлює необхідні для цього обставини: чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у встановлені строки; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; дійсний розмір вимог кредитора; частки спадкоємців у спадщині; обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця.

До обов`язку позивача як кредитора спадкодавця належить доказування обставин щодо розміру заборгованості боржника на день відкриття спадщини, наявність спадкоємців боржника, дотримання кредитором строку, визначеного статтею 1282 ЦК України, звернення з вимогою до спадкоємців боржника.

Якщо спадкоємець (спадкоємці) заперечує проти вимог кредитора спадкодавця щодо меж його відповідальності за зобов`язаннями спадкодавця, доводити обсяг спадкового майна та його вартість повинен такий спадкоємець, оскільки, з огляду на характер спірних правовідносин, кредитор не завжди може визначити яке саме майно одержано спадкоємцями у спадщину та яка вартість цього майна. Тому не допускається відмова в позові з тих підстав, що позивачем не надано відповідних доказів. В такій ситуації, задовольняючи позов кредитора до спадкоємця, суд в резолютивній частині рішення зазначає дійсний розмір заборгованості, який відповідає частці спадкоємця у спадщині, та встановлює, що її належить стягнути у межах вартості майна, одержаного ним у спадщину. Цим суд встановлює порядок виконання рішення про стягнення заборгованості спадкодавця.

Судом встановлено, що борг спадкодавця перед банком, який нараховано з врахуванням виплачених коштів спадкоємцем ОСОБА_4 після смерті спадкодавця становить: за кредитним договором № -КД-1 від 11.03.2021 року в розмірі 145000,01 грн. та за кредитним договором №-КД-1 від 01.03.2021 року в розмірі 243154,74 грн., а всього на суму 388154, 75 грн.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини перша,третя статті 12, частини перша, п`ята, шоста статті 81 ЦПК України).

Посилання стороною відповідача щодо неналежності та недопустимості доказів про розмір заборгованості відхиляються судом, оскільки відповідачами не наведено іншого розрахунку заборгованості, а вказаний розрахунок заборгованості належними та допустимими доказами не спростований.

Окрім цього, у ході судового розгляду справи встановлено, що вдповідачами в частині визначення обсягу спадкового майна не оспорювалась, вартість спадкового майна, яке успадкували кожен з відповідачів у розмірі своєї частки явно перевищує суму боргу спадкодавця, а відтак позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у розмірі 5822,32 підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 77, 78, 141, 247, 263, 265, 268 ЦПК України, ст.ст.ст.1216-1222, 1268, 1281-1282, ЦК України суд,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором №-КД-1 вiд 11.03.2021 року в розмірі 145000,01 грн., тобто в межах вартості спадкового майна отриманого у спадщину, а саме: з ОСОБА_4 , що не перевищує частки та ОСОБА_3 , що не перевищує частки вартості отриманого спадкового майна.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором №-КД-1 вiд 01.03.2021 року в розмірі 243154,74 грн., тобто в межах вартості спадкового майна отриманого у спадщину, а саме: з ОСОБА_4 , що не перевищує частки та ОСОБА_3 , що не перевищує частки вартості отриманого спадкового майна.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» судовий збір в розмірі по 2911,16 грн. з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 18.06.2025.

Головуючий: В.О.Лесик