Справа № 278/1935/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2025 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі:

Головуючого судді Буткевича М.І.

За участі секретаря Мельниченко В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою поданою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей Глибочицької сільської ради, ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту перебування неповнолітньої дитини на утриманні,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якому просить суд встановити факт перебування неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на його утриманні.

В обґрунтування заяви зазначив, що він з 03.11.2017 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 . Від шлюбних відносин мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Також від попереднього шлюбу у його дружини є неповнолітній син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які мешкає разом з ними, знаходиться на його утриманні, оскільки дружина на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною.

Батьком ОСОБА_8 записаний на підставі ст. 135 СК України, зі слів матері. Факт, який просить встановити є юридичним, оскільки від його встановлення залежить виникнення особистих його прав заявника та можливість безперешкодної реалізації особистих прав. Встановлення факту перебування неповнолітньої дитини на його утриманні і догляді потрібно з метою захисту прав та інтересів дитини та його прав, оскільки він фактично виконую всі обов`язки батька та надання права на відстрочку від призову на військову службу.

01.05.2025 ухвалою суду було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні.

У судовому засіданні заявник підтримав заяву у повному обсязі, просив її задовольнити, надав суду пояснення аналогічні викладеним у заяві. Також зазначив, що ОСОБА_9 виховує із самого дитинства, із 9 місяців.

Представник заінтересованої особи адвокат Українець О.Л. заяву підтримала, вказала що на утриманні у заявника перебуває четверо неповнолітніх дітей, його дружина на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3-х річного віку, тому все матеріальне забезпечення здійснює заявник, мета даної заяви надання відстрочки від мобілізації, оскільки потрібно утримувати чотирьох дітей.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судовому засіданні заяву підтримала у повному обсязі, просила її задовольнити.

Представник заінтересованої особи - служба у справах дітей Глибочицької сільської ради у судове засідання не з`явилась, надано заяву про проведення судового засідання у їх відсутності, при прийнятті рішення покладалась на розсуд суду (а.с. 29-29).

Представник заінтересованої особи - ІНФОРМАЦІЯ_1 , копія ухвали про відкриття провадження та заяву із додатками отримав 06.05.2025, про що свідчить доставлена до електронної скриньки одержувача, що підтверджується змістом довідки про доставку електронного листа (а.с. 27).

Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши надані суду докази, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 2ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту, що має юридичне значення.

Відповідно до п.1 ч.2ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення. Заміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно правової позиції, яка викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019 року у справі № 161/853/19, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, при цьому має бути з`ясована мета його встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають в шлюбі, який був зареєстрований 03.11.2017 Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 514, що підтверджується змістом копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 5).

Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , 2017 року народження та ОСОБА_6 , 2023 року народження (а.с.15).

Також дружина заявника має доньку від попереднього шлюбу ОСОБА_7 , яка проживає також із заявником, проте, питання щодо її утримання не розглядається.

Син ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає разом з заявником та його дружиною, за адресою: АДРЕСА_1 , записаний відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с.9). Тобто батько дитини участі у його вихованні не приймає, та дитину не утримує.

Статтею 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.12.1991 року, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Так, відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч.1ст.293ЦПК України).

Відповідно до п. 5 ч. 2ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За ч. 3ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил. Встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до роз`яснень Постанови пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи немайнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

При вирішенні питання щодо встановлення вищевказаного факту суд приймає до уваги постанову Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", де зазначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових чи немайнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Суд звертає увагу, що відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ч. 1 ст. 180 СК України).

Згідно з частиною 1 статті 260 Сімейного кодексу України, якщо мачуха, вітчим проживають однією сім`єю з малолітніми, неповнолітніми пасинком, падчеркою, вони мають право брати участь у їхньому вихованні.

Мачуха, вітчим зобов`язані утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу (ч. 1 ст. 268 СК України).

Факт, який просить встановити заявник є юридичним, оскільки від його встановлення залежить виникнення особистих прав заявника та можливість безперешкодної реалізації його особистих прав. Встановлення факту перебування неповнолітньої дитини на його утриманні і догляді потрібно з метою захисту прав та інтересів дитини та прав заявника, оскільки він фактично виконую всі обов`язки батька.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 5, 10, 12, 13, 247, 258, 259, 263-265, 268, 293-294, 315-319 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей Глибочицької сільської ради, ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту перебування неповнолітньої дитини на утриманні, про встановлення факту перебування дитини на утриманні задовольнити.

Встановити факт перебування неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утриманні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

Представник заявника: ОСОБА_10 , місце знаходження: АДРЕСА_2 .

Заінтересовані особи:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_4 ;

Служба у справах дітей Глибочицької сільської рада, місцезнаходження: Житомирська область, Житомирський район, с. Глибочиця, вул. Михайла Грушевського, 2, ;

Суддя М.І.Буткевич