У Х В А Л А

20 червня 2025 року м. Київ

Справа № 824/65/25

Провадження: № 22-з/824/926/2025

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Невідомої Т.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 в інтересах ІНФОРМАЦІЯ_2 про забезпечення позову

у справі за позовом ІНФОРМАЦІЯ_2 (Україна) до ІНФОРМАЦІЯ_3) про стягнення заборгованості за непоставлений товар, 3 % річних, штрафу,

у с т а н о в и в:

Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 травня 2025 року відкрито провадження у справі за заявою адвоката ОСОБА_2. в інтересах ІНФОРМАЦІЯ_3) про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово - промисловій палаті України від 24 лютого 2025 року у справі №236/2023 та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 23 червня 2025 року 10 годину 00 хвилин.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 17 червня 2025 року клопотання ОСОБА_1. в інтересах ІНФОРМАЦІЯ_2 про об`єднання справ в одне провадження задоволено. Справу №824/72/25 за заявою ОСОБА_1. в інтересах ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання та надання дозволу на виконання арбітражного рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 24 лютого 2025 року по справі №236/2023 об`єднано в одне провадження зі справою №824/65/25 за заявою адвоката ОСОБА_2. в інтересах ІНФОРМАЦІЯ_3) про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 24 лютого 2025 року у справі №236/2023, яка перебуває в провадженні судді Невідомої Т. О. Справу №824/72/25 за заявою ОСОБА_1. про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 24 лютого 2025 року у справі №236/2023 передано судді Київського апеляційного суду Невідомій Т. О.

17 червня 2025 року на адресу апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1. в інтересах ІНФОРМАЦІЯ_2 про забезпечення позову, яка обґрунтована тим, що рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 24 лютого 2025 року стягнуто ІНФОРМАЦІЯ_3 (АДРЕСА_2), на користь ІНФОРМАЦІЯ_2 (АДРЕСА_3), стягнуто суму ІНФОРМАЦІЯ_4 як повернення авансового платежу за недопоставлений товар, ІНФОРМАЦІЯ_5 як штраф за недотримання відповідачем строків постачання товару, ІНФОРМАЦІЯ_6, розраховані з дати подання позовної заяви (10 квітня 2023 року), та ІНФОРМАЦІЯ_7, починаючи з 25 квітня 2023 року до дати фактичної сплати згідно з наступною формулою: сума боргу х 3% : кількість днів у році (365/366) х кількість днів прострочення. В решті позову відмовлено.

Тобто, предметом позову є вимога майнового характеру про стягнення з відповідача грошових коштів.

Рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 25 лютого 2025 року набрало законної сили та є обов`язковим для виконання з моменту винесення.

Боржник в добровільному порядку не виконує вказане рішення.

Крім того, зазначає, що заявник після отримання повного тексту рішення МКАС та ознайомленням з його змістом направляв на електронну адресу боржника та його представників лист-вимогу від 26 лютого 2025 року №220/3400, де зазначив про остаточність рішення та необхідність сплати коштів. Даний лист-вимога містив вичерпну інструкцію щодо форми сплати, реквізити, а також необхідні формулювання призначень платежів для уникнення проблем із зарахуванням коштів. Однак відповідач проігнорував рішення МКАС та лист -вимогу.

Наголошує на тому, що заявник не володіє відомостями щодо майна боржника поза межами України.

Вказує, що відповідачем було привезено до військової частини НОМЕР_1 ( до 31.03.2025 - військова частина НОМЕР_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_8 які через некомплектність не були прийняті заявником

Тил ІНФОРМАЦІЯ_1 своїм листом від 04 червня 2025 року №370/6/1603 підтвердив факт зберігання майна боржника на речовому складі військової частини - ІНФОРМАЦІЯ_9.

Крім того, за інформацією Чернівецької митниці Держмитслужбим України, наданою листом №7.2-2/28.1-03/8.19/1844 від 29 лютого 2025 року, на складі митного органу згідно з актом приймання-передачі №6 від 13 квітня 2023 року зберігаються ІНФОРМАЦІЯ_10.

Отже, на території України знаходиться майно, яке належить боржнику, і яке може бути предметом стягнення.

Вказані обставини, на переконання заявника, свідчать про те, що існує ризик відчуження або переміщення вказаного майна, що може ускладнити чи унеможливити виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу у разі надання дозволу на його виконання.

Крім того, вжиття заходу забезпечення позову, про який просить заявник, не порушує принцип співмірності, адже арешт на майно накладається саме в межах суми стягнення, але водночас відповідає принципу адекватності, який полягає у тому, що такі дії забезпечать реальне виконання арбітражного рішення у разі задоволення заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду від 25 лютого 2025 року

Заявник звертає увагу суду на те, що боржник відповідно до рішення має обов`язок зі сплати ІНФОРМАЦІЯ_4 як повернення авансового платежу за недопоставлений товар, ІНФОРМАЦІЯ_5 як штраф за недотримання відповідачем строків постачання товару, ІНФОРМАЦІЯ_6, розраховані з дати подання позовної заяви (10 квітня 2023 року), та ІНФОРМАЦІЯ_7, починаючи з 25 квітня 2023 року до дати фактичної сплати згідно з наступною формулою: сума боргу х 3% : кількість днів у році (365/366) х кількість днів прострочення, а балансова вартість привезених майна боржника, що знаходиться на території України становить 33% присуджених за рішенням МКАС коштів.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_3 в інтересах ІНФОРМАЦІЯ_2 просить накласти арешт на рухоме майно: ІНФОРМАЦІЯ_11, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , військова частина НОМЕР_1 , речовий склад, загальною балансовою вартістю ІНФОРМАЦІЯ_12, які знаходяться на складі затриманих товарів п/п «Порубне - Сірет», митний пост «Вадул-Сірет», Чернівецька митниця, загальною вартістю при передачі майна ІНФОРМАЦІЯ_13

Суд, дослідивши матеріали справи та доводи заяви дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 477 ЦПК України, суд за заявою особи, яка подає заяву про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду такої заяви, якщо невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу у разі надання дозволу на його виконання.

Розгляд питання про вжиття передбачених цим Кодексом заходів забезпечення позову здійснюється відповідно до глави 10 розділу I цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Ст. 149 ЦПК України, встановлено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України встановлено, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з п.п.3-7 ч.1 ст.151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Ч. 3 ст. 150 ЦПК України визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосовувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності необхідно враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Одним із принципів вжиття забезпечувальних заходів у разі подання заяви про визнання і надання дозволу на виконання арбітражного рішення є принцип пропорційності (співмірності, справедливості), який означає відповідність застосованого забезпечувального заходу потенційним збиткам позивача, включає в себе ґрунтовність підстав вимоги заявника, відповідні публічні інтереси, якщо такі є, терміновість потреби для вжиття попередніх заходів.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Отже, при поданні заяви про забезпечення позову не достатньо послатись на диспозицію відповідної норми процесуального права. Заява повинна бути належним чином мотивована, а її доводи - підтверджені. Не може бути задоволено клопотання про забезпечення позову, якщо заявник не надав докази, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, передбачених цим Кодексом.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 28 березня 2019 року у справі №824/239/2018.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

У постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 909/835/18 зазначено, що повинен бути наявним зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

З викладеного убачається, що адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками вжиття заходів забезпечення.

Як убачається із заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті від 25 лютого 2025 року убачається, що предметом позову є вимога майнового характеру про стягнення з боржника грошових коштів в розмірі ІНФОРМАЦІЯ_4 як повернення авансового платежу за недопоставлений товар, ІНФОРМАЦІЯ_5 як штраф за недотримання відповідачем строків постачання товару, ІНФОРМАЦІЯ_6, розраховані з дати подання позовної заяви (10 квітня 2023 року), та ІНФОРМАЦІЯ_7, починаючи з 25 квітня 2023 року до дати фактичної сплати згідно з наступною формулою: сума боргу х 3% : кількість днів у році (365/366) х кількість днів прострочення.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову ОСОБА_3 в інтересах ІНФОРМАЦІЯ_2 просить накласти арешт на рухоме майно: ІНФОРМАЦІЯ_11, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , військова частина НОМЕР_1 (до 31.03.2025 - НОМЕР_2 ), речовий склад, загальною балансовою вартістю ІНФОРМАЦІЯ_14, згідно з Інвентаризаційним описом необоротних активів військової частини НОМЕР_2 від 14.06.2024, та ІНФОРМАЦІЯ_15 які знаходяться на складі затриманих товарів п/п «Порубне - Сірет», митний пост «Вадул-Сірет», Чернівецька митниця, загальною вартістю при передачі майна ІНФОРМАЦІЯ_13

Вартість майна боржника у арбітражному провадженні, на яке просить заявник накласти арешт, значно менша від стягнутої суми згідно рішення МКАС при ТПП України від 25 лютого 2025 року.

Отже, вимога заявника про накладення арешту на майно, а саме ІНФОРМАЦІЯ_11, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , військова частина НОМЕР_1 (до 31.03.2025 - НОМЕР_2 ), речовий склад, загальною балансовою вартістю ІНФОРМАЦІЯ_16., згідно з Інвентаризаційним описом необоротних активів військової частини НОМЕР_2 від 14.06.2024, та ІНФОРМАЦІЯ_15 які знаходяться на складі затриманих товарів п/п «Порубне - Сірет», митний пост «Вадул-Сірет», Чернівецька митниця, загальною вартістю при передачі майна ІНФОРМАЦІЯ_17 згідно з актом приймання-передачі майна № 6 від 13.04.2023, є доцільною та не порушує принцип співмірності.

З урахуванням наведених в заяві обставин, щодо невиконання ІНФОРМАЦІЯ_3) рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті від 25 лютого 2025 року, враховуючи розмір заборгованості, яка стягнута за рішенням МКАС, суд дійшов висновку, що невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав заявника.

Вжиття заходу забезпечення позову, про який просить заявник, не порушує принцип співмірності, адже арешт на майно накладається саме в межах суми, стягнутої за рішенням МКАС, але водночас відповідає принципу адекватності, який полягає у тому, що такі дії забезпечать реальне виконання арбітражного рішення у разі задоволення заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду від 25 лютого 2025 року.

Враховуючи наведені заявником докази та обґрунтування заявлених вимог у заяві про забезпечення позову, їх розумність та адекватність, суд вважає за можливе задовольнити заяву заявника про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно.

На підставі викладеного та керуючись ст.149-153, 477 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 в інтересах ІНФОРМАЦІЯ_2 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на рухоме майно: ІНФОРМАЦІЯ_11, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , військова частина НОМЕР_1 (до 31.03.2025 - НОМЕР_2 ), речовий склад, загальною балансовою вартістю ІНФОРМАЦІЯ_14, згідно з Інвентаризаційним описом необоротних активів військової частини НОМЕР_2 від 14.06.2024, що належать ІНФОРМАЦІЯ_3 (АДРЕСА_4).

Передати арештоване рухоме майно: ІНФОРМАЦІЯ_11, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , військова частина НОМЕР_1 (до 31.03.2025 - НОМЕР_2 ), речовий склад, загальною балансовою вартістю ІНФОРМАЦІЯ_14, згідно з Інвентаризаційним описом необоротних активів військової частини НОМЕР_2 від 14.06.2024, що належать ІНФОРМАЦІЯ_3 (АДРЕСА_4) на зберігання військовій частині НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ).

Накласти арешт на рухоме майно: ІНФОРМАЦІЯ_15 які знаходяться на складі затриманих товарів п/п «Порубне - Сірет», митний пост «Вадул-Сірет», Чернівецька митниця, загальною вартістю при передачі майна ІНФОРМАЦІЯ_18., згідно з актом приймання-передачі майна № 6 від 13.04.2023, що належать ІНФОРМАЦІЯ_3 (АДРЕСА_5).

Передати арештоване рухоме майно: ІНФОРМАЦІЯ_15 які знаходяться на складі затриманих товарів п/п «Порубне - Сірет», митний пост «Вадул-Сірет», Чернівецька митниця, загальною вартістю при передачі майна ІНФОРМАЦІЯ_17 згідно з актом приймання-передачі майна № 6 від 13.04.2023, що належать ІНФОРМАЦІЯ_3 (АДРЕСА_5) на зберігання на склад затриманих товарів п/п «Порубне - Сірет», митний пост «Вадул-Сірет», Чернівецька митниця (місцезнаходження: Україна, Чернівецька обл., Чернівецький р-н, с. Тереблече, вул. Головна, 2К (міжнародний пункт пропуску для автомобільного сполучення «Порубне- Сірет»)).

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом.

Строк пред`явлення до виконання - три роки.

Стягувач: ІНФОРМАЦІЯ_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_3)

Боржник: ІНФОРМАЦІЯ_3 (Реєстраційний номер: НОМЕР_4).

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її підписання, може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.О. Невідома