Житомирський апеляційний суд
Справа №285/70/25 Головуючий у 1-й інст. Сташків Т. Г.
Категорія 39 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Борисюка Р.М., Талько О.Б.,

за участю секретаря судового засідання Трикиши Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №285/70/25 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 16 квітня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Сташків Т.Г. у м. Звягелі,

в с т а н о в и в :

У січні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду із даним позовом у якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 12790-11/2023 в розмірі 26 100,00 грн, з яких: 6 000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу; 20 100,00 грн заборгованість за відсотками; за кредитним договором № 01417-11/2023 в розмірі 9 100,00 грн, з яких: 2 000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу; 7 100, 00 грн за відсотками; за кредитним договором № 76674489 в розмірі 36 009,27 грн, з яких: 10 229,62 грн заборгованість за основною сумою боргу; 25 779,65 грн заборгованість за відсотками; за кредитним договором № 4992427 в розмірі 27 114,00 грн, з яких: 6 900,00 грн заборгованість за основною сумою боргу; 20 214,00 грн заборгованість за відсотками; за кредитним договором № 07767-11/2023 в розмірі 20 800,00 грн, з яких: 4 000,00 грн заборгованості за основною сумою боргу; 16 800,00 грн заборгованість за відсотками, а всього на загальну суму 119 123, 27 грн та вирішити питання розподілу судових витрат.

В обґрунтування позову зазначало, між фінансовими компаніями та ОСОБА_1 укладено ряд кредитних договорів у електронній формі. Отримавши кошти від фінансових компаній остання своїх зобов`язань не виконала і тому утворилась заборгованість зі сплати основної суми боргу та відсотків. Відповідно до договору факторингу № 21032024 від 21.03.2024 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за рядом кредитних договорів. Зокрема, між ТОВ «Аванс кредит» та ОСОБА_1 укладено кредитні договори № 12790-11/2023 від 09.11.2023 року та № 01417-11/2023, за якими остання має заборгованість у розмірі 26 100,00 грн та 9 100,00 грн відповідно. 29.10.2023 між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 76674489, за яким відповідач має заборгованість у розмірі 36 009,27 грн. 22.10.2023 між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 4992427, за яким відповідач має заборгованість у розмірі 27 114,00 грн. 14.11.2023 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 укладено договір № 07767-11/2023, за яким остання має заборгованість у розмірі 20 800,00 грн. З метою досудового врегулювання спору позивачем направлено на адресу ОСОБА_1 повідомлення про порядок погашення заборгованості по кредиту та вимогу про погашення загальної суми боргу, проте остання не погашає заборгованість у добровільному порядку. Враховуючи вищевикладене просило задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 16 квітня 2025 року позов ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 12790-11/2023 в розмірі 26 100,00 грн, з яких: 6 000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу; 20 100,00 грн заборгованість за відсотками; за кредитним договором № 01417-11/2023 в розмірі 9 100,00 грн, з яких: 2 000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу; 7 100, 00 грн за відсотками; за кредитним договором № 76674489 в розмірі 18 104,62 грн, з яких: 10 229,62 грн заборгованість за основною сумою боргу; 7875,00 грн заборгованість за відсотками; за кредитним договором № 4992427 в розмірі 14 544,70 грн, з яких: 6 900,00 грн заборгованість за основною сумою боргу; 7 644,70 грн заборгованість за відсотками; за кредитним договором № 07767-11/2023 в розмірі 20 800,00 грн, з яких: 4 000,00 грн заборгованості за основною сумою боргу; 16 800 грн заборгованість за відсотками, а всього на загальну суму 88 649,32 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» витрати по сплаті судового збору в розмірі 2240,72 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі. На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції під час ухвалення рішення було неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права. Зазначає, що вимоги про стягнення заборгованості за договорами позивач обґрунтовує виключно договорами факторингу та лише розрахунком заборгованості, які у свою чергу не містять інформації про нарахування саме такої суми , її складових, що не може бути доказом безспірності розміру грошових вимог. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Банківські виписки з карткових рахунків позичальника є належними та допустимими доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Позивачем не надано доказів на підтвердження отримання відповідачем коштів від первісних кредиторів. Не надано доказів щодо відкриття рахунків чи перерахування коштів на рахунки, відкритті в інших банках. Матеріали справи не містять розрахунку суми заборгованості за відсотками, виконаного первісним стягувачем. Таким чином, суд першої інстанції при вирішенні даного спору не в повному обсязі встановив фактичні обставини справи та не надав їм належної правової оцінки, що дає підстави для скасування оскаржуваного судового рішення.

Рішення суду першої інстанції оскаржується в частині задоволених позовних вимог, тому в іншій частині на законність та обґрунтованість судом апеляційної інстанції не перевіряється.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

За приписами ч.1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).

За змістом ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст. 626 ЦК України).

В силу ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Із положень ч.1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19.

Відповідно до ч.1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

За приписами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 251 ЦК України встановлено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Відповідно до статті 251 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

За змістом частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Аналіз вказаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору.

Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.

При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Щодо договору про надання фінансового кредиту № 12790-11/2023 від 09.11.2023 року.

09 листопада 2023 року між ТОВ «Аванс кредит» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту № 12790-11/2023, відповідно до умов якого, відповідачка отримала грошові кошти в розмірі 6000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, з метою покриття побутових витрат клієнта та зобов`язувалася повернути позику та сплатити проценти за користування.

Згідно п. 1.2 договору кредит надано на строк 360 днів; дата погашення кредиту 02.11.2024. Процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується в межах строку кредитування, визначеного у п. 1.2 договору.

Згідно з п.1.6 договору кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта на реквізити платіжної картки № 4149-49ХХ- ХХХХ-0345.

Договір про надання фінансового кредиту № 12790-11/2023, паспорт споживчого кредиту та додаток №1 до договору підписані ОСОБА_1 електронним підписом W2293.

Відповідно до повідомлення ТОВ «Універсальні платіжні рішення» на виконання договору на переказ коштів ФК-П-2022/01-1 від 12.01.2022 компанією було успішно перераховано 09 листопада 2023 року на платіжну картку клієнта № 4149-49ХХ- ХХХХ-0345 6000,00 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 21.03.2024 за ОСОБА_1 нарахована заборгованість у розмірі 26 100,00 грн, яка складається із: 6 000, 000 грн - заборгованості за тілом кредиту та 20 100,00 грн - заборгованості за відсотками.

21 березня 2024 року між ТОВ «Аванс кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 21032024, відповідно до умов якого ТОВ «Аванс кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Аванс кредит» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

До договору долучено Акт прийому-передачі реєстру боржників від 21.03.2024 та витяг з реєстру боржників, де зазначено, що ОСОБА_1 має заборгованість за договором № 12790-11/2023 у розмірі 26 100,00 грн.

Таким чином, за встановлених обставин справи та досліджених доказів, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про укладеність договору про надання фінансового кредиту № 12790-11/2023 від 09.11.2023 між ОСОБА_1 та ТОВ «Аванс Кредит».

Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується перерахунок коштів ОСОБА_1 в сумі 6000,00 грн. Із розрахунку заборгованості вбачається заборгованість за тілом кредиту у розмірі 6000,00 грн, заборгованість за відсотками - 20100,00 грн. Відсотки за користування кредитними коштами нараховувалися у межах строку дії договору за відсотковою ставкою, яка погоджена сторонами договору.

Щодо договору про надання фінансового кредиту № 01417-11/2023 від 01.11.2023 року.

Встановлено, що між ТОВ «Аванс кредит» та ОСОБА_1 01 листопада 2023 року укладено договір про надання фінансового кредиту № 01417-11/2023, відповідно до умов якого, відповідачка отримала грошові кошти в розмірі 2000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, з метою покриття побутових витрат клієнта та остання зобов`язувалася повернути позику та сплатити проценти за користування.

Згідно п. 1.2 договору кредит надано на строк 360 днів; дата погашення кредиту 25.10.2024. Процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується в межах строку кредитування, визначеного у п. 1.2 договору.

Згідно з п.1.6 договору кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта на реквізити платіжної картки № НОМЕР_1 .

Договір про надання фінансового кредиту № 01417-11/2023, паспорт споживчого кредиту та додаток №1 до договору підписані ОСОБА_1 електронним підписом W2967.

Відповідно до повідомлення ТОВ «Універсальні платіжні рішення» на виконання договору на переказ коштів ФК-П-2022/01-1 від 12.02.2022 було успішно перераховано 01 листопада 2023 року на платіжну картку клієнта № 4441-11ХХ- ХХХХ-5089 - 2000,00 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 21.03.2024 за ОСОБА_1 нарахована заборгованість у розмірі 9 100,00 грн, яка складається з 2 000, 000 грн заборгованості за тілом кредиту та 7 100,00 грн заборгованості за відсотками.

21 березня 2024 року між ТОВ «Аванс кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 21032024, відповідно до умов якого ТОВ «Аванс кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Аванс кредит» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

До договору долучено Акт прийому-передачі реєстру боржників від 21.03.2024 та витяг з реєстру боржників, де зазначено, що ОСОБА_1 має заборгованість за договором за договором № 01417-11/2023 у розмірі 9 100,00 грн.

Таким чином, за встановлених обставин справи та досліджених доказів, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про укладеність договору про надання фінансового кредиту № 01417-11/2023 від 01.11.2023 між ОСОБА_1 та ТОВ «Аванс Кредит».

Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується перерахунок коштів ОСОБА_1 в сумі 2000,00 грн. Із розрахунку заборгованості вбачається заборгованість за тілом кредиту у розмірі 2000,00 грн, заборгованість за відсотками - 7100,00 грн. Відсотки за користування кредитними коштами нараховувалися у межах строку дії договору за відсотковою ставкою, яка погоджена сторонами договору.

Щодо договору про надання фінансового кредиту № 07767-11/2023 від 14.11.2023 року.

14 листопада 2023 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № 07767-11/2023, відповідно до умов якого, відповідачка отримала грошові кошти в розмірі 4000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності на строк 360 днів зі сплатою відсотків у розмірі 2,5% за день користування кредитними коштами із кінцевим терміном погашення позики 07.11.2024.

Згідно з п.1.6 договору кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта на реквізити платіжної картки № 4149-49ХХ- ХХХХ-0345.

Договір, паспорт споживчого кредиту та додаток до договору №1 підписані електронним підписом ОСОБА_1 W0436.

Відповідно до повідомлення ТОВ «Універсальні платіжні рішення» на виконання договору на переказ коштів ФК-П-2022/02-3 від 22.02.2022 компанією було успішно перераховано 14 листопада 2023 року на платіжну картку клієнта № НОМЕР_2 кошти у розмірі 4000,00 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 29.04.2024 за ОСОБА_1 нарахована заборгованість у розмірі 20800,00 грн, яка складається з заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 4000, 00 грн та за відсотками у розмірі 16 800,00 грн.

29 квітня 2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 29042024-1, відповідно до умов якого ТОВ «Стар Файненс Груп» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Стар Файненс Груп» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

До договору долучено Акт прийому-передачі реєстру боржників від 29.04.2024 та витяг з реєстру боржників, де зазначено, що ОСОБА_1 має борг за договором № 07767-11/2023 у розмірі 20 800,00 грн, яка складається з заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 4000,00 грн та за відсотками у розмірі 20 800,00 грн.

Таким чином, за встановлених обставин справи та досліджених доказів, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про укладеність договору про надання фінансового кредиту № 07767-11/2023 від 14.11.2023 між ОСОБА_1 та ТОВ «Стар Файненс Груп».

Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується перерахунок коштів ОСОБА_1 в сумі 4000,00 грн. Із розрахунку заборгованості вбачається заборгованість за тілом кредиту у розмірі 4000,00 грн, заборгованість за відсотками 16800,00 грн. Відсотки за користування кредитними коштами нараховувалися у межах строку дії договору за відсотковою ставкою, яка погоджена сторонами договору.

Враховуючи вищенаведене, у відповідності до вимог частини 1 статті 638 ЦК України між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договорів про надання фінансових кредитів: №12790-11/2023 від 09.11.2023, №01417-11/2023 від 01.11.2023 та №07767-11/2023 від 14.11.2023, які оформлені в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства.

Оскільки дані договори укладено за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариств, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт, та ОСОБА_1 підписала їх електронним підписом одноразовим ідентифікатором, тому без отримання відповідного ідентифікатора, без здійснення входу до інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, такий договір не був би укладений.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19, провадження № 61-1602св20, від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20, провадження № 61-2903св21, від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20, провадження № 61-2303св21, від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20, провадження № 61-16059св21, від 08 серпня 2022 року у справі № 234/7298/20, провадження № 61-2902св21.

Отже, відповідачка уклала вищевказані електронні договори та підписала їх у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» (електронним підписом одноразовим ідентифікатором), а тому договори вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Натомість, заперечуючи щодо наявності правових підстав для задоволення позову, відповідачка заперечує факт отримання нею будь-яких грошових коштів за даними договорами та посилається, зокрема, на те що позивачем не доведено факт перерахунку кредитних коштів останній.

Разом з тим, матеріалами справи такі доводи апеляційної скарги спростовуються, так як, відповідно до повідомлення ТОВ «Універсальні платіжні рішення» на виконання договору на переказ коштів ФК-П-2022/01-1 від 12.01.2022 компанією було успішно перераховано 09 листопада 2023 року на платіжну картку клієнта № 4149-49ХХ- ХХХХ-0345 6000,00 грн; успішно перераховано 01 листопада 2023 року на платіжну картку клієнта № 4441-11ХХ- ХХХХ-5089 - 2000,00 грн; 14 листопада 2023 року перераховано на платіжну картку клієнта № НОМЕР_2 кошти у розмірі 4000 грн.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не надала суду першої інстанції і не представлено апеляційному суду належних і допустимих доказів того, що відповідні кредитні кошти не були зараховані на її карткові рахунки, вказані у договорі або доказів того, що вказані карткові рахунки їй не належать.

Також не може бути підставою для відмови у позові те, що подані ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» докази на підтвердження суми боргу не є документами первинного бухгалтерського обліку.

Оскільки Товариство не є банківською установою, то, відповідно, позбавлене можливості відкривати будь-які рахунки для клієнтів, і, як наслідок, формувати платіжні доручення та виписки за такими рахунками не може.

При цьому, чинне законодавство України не містить вимог щодо засобів доказування, за допомогою яких має підтверджуватись розмір заборгованості. Відповідно застосовуються загальні правила щодо доказів та обов`язків щодо доказування.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів повернення ОСОБА_1 отриманих в кредит коштів зі сплатою відсотків за користування кредитами, в межах визначеного сторонами строку кредитування.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку щодо стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 12790-11/2023 в розмірі 26 100,00 грн; за договором № 01417-11/2023 в розмірі 9 100,00 грн; за договором № 07767-11/2023 в розмірі 20 800,00 грн, підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Щодо договору позики №76674489 від 29 жовтня 2023 року.

29 жовтня 2023 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 76674489, відповідно до умов якого відповідачка отримала грошові кошти в розмірі 10 500 грн на строк 30 днів зі сплатою 2,5 % в день за користування кредитними коштами із кінцевим терміном погашення позики 27.11.2023 року.

Договір та Таблиця обчислення загальної вартості кредиту підписані електронним підписом з одноразовим ідентифікатором ОСОБА_1 . dza54f6Vr8.

Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 11.04.2024 за ОСОБА_1 нарахована заборгованість у розмірі 36 009,27 грн, яка складається із: 10 229,62 грн заборгованості за тілом кредиту та 25 779,65 грн заборгованості за відсотками.

14.06.2021 між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ ««Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Аванс кредит» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Між сторонами укладена додаткова угода № 2 від 28.07.2021, додаткова угода № 22 від 11.04.2024 року.

До договору долучено Акт прийому-передачі реєстру боржників від 11.04.2024 та витяг з реєстру боржників, де зазначено, що ОСОБА_1 має борг за договором № 76674489 у розмірі 36 009,27 грн, яка складається з 10 229,62 грн заборгованості за тілом кредиту та 25 779,65 грн заборгованості за відсотками.

У разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит.

Разом із тим, позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не було надано жодного первинного документу, який би засвідчив, що позикодавцем були перераховані грошові кошти ОСОБА_1 в розмірі 10 500,00 грн, що передбачено договором позики № 76674489 від 29.10.2023, а відповідачка ці кошти отримала.

Тому вимоги позивача за договором позики № 76674489 від 29.10.2023 не підлягають задоволенню за недоведеністю.

Щодо договору позики № 4992427 від 22 жовтня 2023 року.

22 жовтня 2023 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 4992427, відповідно до умов якого відповідачка отримала грошові кошти в розмірі 7 000,00 грн на строк 30 днів, зі сплатою за перший день кредитування 22,21%, та з відсотковою ставкою з другого дня користування у розмірі 3,0% за день із кінцевим терміном погашення позики 21.11.2023 року.

Договір підписаний ОСОБА_1 електронним підписом з одноразовим ідентифікатором j257EPMETs.

Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 11.04.2024 за ОСОБА_1 нарахована заборгованість у розмірі 27 114,00 грн, яка складається з 6 900,00 грн заборгованості за тілом кредиту та 20 214,00 грн заборгованості за відсотками.

14 червня 2021 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Аванс кредит» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Між сторонами укладена додаткова угода № 2 від 28.07.2021, додаткова угода № 22 від 11.04.2024 року.

До договору долучено Акт прийому-передачі реєстру боржників від 11.04.2024 та витяг з реєстру боржників, де зазначено, що ОСОБА_1 має борг за договором № 4992427 у розмірі 27 114,00 грн, яка складається з 6900,00 грн заборгованості за тілом кредиту та 20214,00 грн заборгованості за відсотками.

У разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит.

Разом із тим, позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не було надано жодного первинного документу, який би засвідчив, що позикодавцем були перераховані грошові кошти ОСОБА_1 в розмірі 7000,00 грн, що передбачено договором позики № 4992427 від 22.10.2023, а відповідачка ці кошти отримала.

Тому вимоги позивача за договором позики № 4992427 від 22.10.2023 не підлягають задоволенню за недоведеністю.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не надав суду платіжної інструкції, квитанції, довідки, повідомлення щодо перерахунку коштів ОСОБА_1 за двома договорами позики: № 76674489 від 29.10.2023 та №4992427 від 22.10.2023 року.

Тобто, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій.

Матеріали справи не містять відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику, а будь-яких доказів перерахування коштів на картку чи на рахунок відповідача позивачем не надано.

При цьому суд позбавлений можливості самостійно збирати докази, в той час, клопотань від ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» про витребування таких доказів, як це передбачено ЦПК України, до суду не подавалось.

Вказані висновки ґрунтуються на правовій позиції, викладеній Верховним Судом у постанові від 29 січня 2020 року у справі № 755/18920/18.

За вказаних обставин, у зв`язку з не доведенням позивачем належними та допустимими доказами виконання обов`язку щодо переказу коштів за договорами позики відповідачу на його рахунок, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості у розмірі, вказаному в позовній заяві.

Відтак, рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором позики № 76674489 від 29.10.2023 в розмірі 18 104,62 грн та за договором позики № 4992427 від 22.10.2023 в розмірі 14544,70 грн підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення в цій частині про відмову у задоволення вказаних вимог.

Частиною 13 статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно статті 141 ЦПК України, Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Позов ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задоволено на 47%, відтак із ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1423,16 грн.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено на 36,8%, тому із ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір за звернення із апеляційною скаргою у розмірі 1671,46 грн.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 16 квітня 2025 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором позики №76674489 від 29.10.2023 в розмірі 18104,62 грн та за договором позики № 4992427 від 22.10.2023 в розмірі 14544,70 грн та судового збору скасувати.

Відмовити у задоволення позову товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики №76674489 від 29.10.2023 та за договором позики № 4992427 від 22.10.2023 року.

Рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за договором про надання фінансового кредиту №12790-11/2023 від 09.11.2023, за договором про надання фінансового кредиту №07767-11/2023 від 14.11.2023, за договором про надання фінансового кредиту №01417-11/2023 від 01.11.2023 залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 1423,16 грн судового збору за звернення до суду із позовом.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 1671,46 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 24 червня 2025 року.

Головуючий

Судді