Справа № 369/9424/25
Провадження №2/369/7810/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2025 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Козак І. А., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Тищенко Лариса Миколаївна, про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

28 травня 2025 року в провадження Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності.

16 червня 2025 року від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката

Тищенко Л. М. через підсистему «Електронний суд» до суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій остання просить накласти арешт на автомобіль марки VOLKSWAGEN TOURAN д.н.з. НОМЕР_1 , що зареєстрований на праві власності на ім`я ОСОБА_2 .

Заява обґрунтована тим, що В березні 2021 року позивачем було придбано автомобіль VOLKSWAGEN TOURAN д.н.з. НОМЕР_1 , але так, як на той час у нього були боргові зобов`язання, то він не міг оформити даний автомобіль на своє ім`я, щоб його не заарештували. Даний автомобіль потрібен був позивачу для роботи в таксі і на вказаному автомобілі він до цього часу постійно заробляв. Коли ОСОБА_1 попросив свою дочку ОСОБА_2 зареєструвати на її ім`я вказаний автомобіль, то повідомив, що це буде тимчасово до того моменту коли він зможе його переоформити на своє ім`я.

Вказаний автомобіль з часу оформлення постійно перебуває в користуванні позивача, він його обслуговує, ремонтує, саме він оформляв всі роки страховку на нього. А коли в цьому році позивач запропонував відповідачці поїхати в сервісний центр, щоб переоформити автомобіль на його ім`я, то відповідачка відмовилась і повідомила, що має на меті продати його автомобіль, бо хоче виїхати за кордон.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та додані до неї матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з правилами ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до принципу змагальності сторін і загальних правил розподілу тягаря доказування обов`язок доведення підстав для застосування заходів забезпечення позову покладається на ту особу, яка заявляє відповідне клопотання. Отже, за загальним правилом, заявник зобов`язаний довести наявність підстав для забезпечення позову, надавши відповідні докази.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 4 постанови

№ 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Враховуючи викладене, беручи до уваги, що предметом розгляду позовної заяви є визнання права власності на транспортний засіб VOLKSWAGEN TOURAN д.н.з. НОМЕР_1 , а також той факт, що між сторонами дійсно виник спір щодо визнання права власності, суд вважає вимоги заяви про вжиття заходів забезпечення позову обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню шляхом накладення арешту на транспортний засіб марки VOLKSWAGEN TOURAN д.н.з. НОМЕР_1 , зареєстрованого за ОСОБА_2 (РНОКП НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації:

АДРЕСА_1 ), до набрання законної сили судового рішення у справі, оскільки вбачає імовірність ускладнення виконання або невиконання судового рішення у випадку не вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись статтями 149, 150, 151, 153, 258, 260 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Тищенко Лариса Миколаївна задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб VOLKSWAGEN TOURAN д.н.з. НОМЕР_1 , зареєстрованого за ОСОБА_2 (РНОКП НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) до набрання законної сили рішення суду по даній справі.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала про забезпечення позову набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ірина КОЗАК