ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2025 року м.Суми

Справа №591/565/24

Номер провадження 22-ц/816/686/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Рунова В. Ю.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі Сумська міська рада, Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради, Управління комунального майна Сумської міської ради, Сумська міська військова адміністрація Сумського району Сумської області,

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Сумського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 15 серпня 2024 року у складі судді Ніколаєнко О.О., ухвалене у м.Суми, повне рішення виготовлене 03.09.2024 року,

в с т а н о в и в :

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Сумської міської ради, Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради, Управління комунального майна Сумської міської ради, Сумської міської військової адміністрації Сумського району про визнання продовженим договору оренди нежитлового приміщення комунальної власності.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з липня 1998 року він використовує на умовах оренди нежитлове приміщення комунальної власності за адресою: м. Суми, Покровська площа, б.10, оф.1. Існуючі взаємини закріплені умовами договору оренди від 26.10.2000 року. За судовим рішенням вказаний договір продовжено на п`ятирічний строк до 01.01.2024 року. Положеннями договору оренди передбачено порядок пролонгації його дії та конкретні випадки припинення договору. 15.01.2024 року він отримав від Управління комунального майна Сумської міської ради вимогу повернути орендоване майно з посиланням на те, що договір припинив свою дію 01.01.2024 року і не буде продовженим відповідачем. Вважає, що відповідач нехтує його правами, як орендаря та заперечує його право на продовження дії договору оренди на наступний п`ятирічний строк. Наказом від 24.11.2023 року Сумської міської військової адміністрації передані спірні нежитлові приміщення в оперативне управління Управління комунального майна Сумської міської ради , що порушує його права, як орендаря.

Посилаючись на зазначені обставини, просив визнати договір оренди № ФМ-613 від 26 жовтня 2000 р. продовженим на тих же умовах на наступний п`ятирічний строк від 01.01.2024 р. до 01.01.2029 р. з ОСОБА_1 та незаконним наказ №12-СМР від 24.11.2023 р. Сумської міської військової адміністрації Сумського району Сумської області.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 15 серпня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що термін дії договору оренди не закінчився і Управління комунального майна Сумської міської ради протиправно вимагає від нього повернення об`єкта оренди. Вважає, що на підтвердження цих доводів він надав необхідні докази та судові рішення, проте суд не оцінив їх зміст та дійшов помилкових висновків, що призвело до неправильного вирішення спору.

У відзивах на апеляційну скаргу Управління комунального майна Сумської міської ради та Сумська міська військова адміністрація Сумського району не погоджуючись з доводами апеляційної скарги, просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін, як законне та обґрунтоване.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 26.10.2000 року між позивачем та відділом комунального майна та приватизації Сумської міської ради був укладений договір оренди № ФМ-613, згідно якого Орендодавець надає підприємцю ОСОБА_1 в користування нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 для розміщення службових приміщень.

Відповідно до п. 4.1 договору об`єктом оренди є нежитлові приміщення, раніше передані орендарю Генеральним орендодавцем (згідно договору №ФМГ-016 від 30.09.1997) ОП «Сумський лікеро-горілчаний завод» по договору суборенди від 01.07.1998 р.

Відповідно до п. 6.2.16 договору орендар має право на переважне перед іншими особами право продовження цього договору на новий термін після закінчення строку дії цього договору.

Цей договір діє з моменту підписання його сторонами і до 01.01.2004 р. з подальшим його продовженням на кожні наступні п`ять років (п. 9.1).

Пунктом 9.9. договору визначені випадки припинення його дії: загибель об`єкта; за згодою сторін або за рішенням суду, арбітражного суду; банкрутства орендаря; приватизації об`єкта оренди орендарем.

В разі відсутності заяви однієї зі сторін про припинення або зміни цього договору, поданої не пізніше ніж за два місяці до закінчення строку дії договору, він вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором (п. 9.6).

Реорганізація орендодавця не є підставою для зміни умов або припинення дії цього договору (п. 9.7).

Відповідно до договору від 01.07.1998 р. суборенди нежитлових приміщень, який був укладений орендним підприємством «Сумський лікерогорілчаний завод» та підприємцем ОСОБА_1 генеральний орендар передає, а суборендар приймає на умовах цього договору об`єкт оренди частину нежитлових приміщень загальною площею 75 кв.м. на другому поверсі будинку за адресою: м. Суми, Червона площа, 10 (пункти 1.1, 1.2, 1.3 договору).

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 22.04.2020 року у справі №591/5147/19, з урахуванням ухвали про виправлення описки, визнано договір оренди № ФМ-613 від 26 жовтня 2000 року нежитлових приміщень за адресою АДРЕСА_1 , укладений між ФОП ОСОБА_1 та відділом комунального майна та приватизації Сумської міської ради, правонаступником якого є Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради, продовженим між ОСОБА_1 та Департаментом забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради на тих же умовах на наступний п`ятирічний строк від 01.01.2019 року до 01.01.2024 року. Постановою Сумського апеляційного суду від 01.06.2021 року вказане рішення суду першої інстанції залишено без змін.

На час ухвалення вказаного рішення правонаступником відділу комунального майна та приватизації Сумської міської ради був Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради. Вказана обставина встановлена рішенням суду у справі №591/5147/19.

Відповідно до положення про управління комунального майна Сумської міської ради, яке є додатком до рішення Сумської міської ради від 09.08.2023 р. №4100-МР управління здійснює управління та розпорядження майном комунальної власності Сумської міської територіальної громади, відмінним від земельної ділянки. Є правонаступником Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради по всіх майнових та немайнових правах та обов`язках в частині здійснення повноважень, визначених у пункті 1.11. розділу 1 цього положення (пункти 1.6, 1.10 розділу 1).

Листом від 25.10.2023 року №894/10.01-14 Управління комунального майна Сумської міської ради повідомило позивача про те, що строк дії договору оренди №ФМ-613 від 26 жовтня 2000 року на нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , площею 47.4 кв.м. відповідно до п. 9.1 закінчується 01 січня 2024 року і на новий термін продовжуватися не буде. Посилаючись на ч. 1 ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» зазначає, що нежитлові приміщення необхідні для розміщення архіву управління комунального майна Сумської міської ради та що позивачу необхідно в термін до 10.01.2024 року передати об`єкт оренди управлінню за актом приймання передачі.

Вказане повідомлення було направлене позивачу 26.10.2023 р. за адресами орендованого майна та за адресою реєстрації рекомендованим листом з повідомленням про вручення. У зв`язку із закінченням терміну зберігання не було вручено адресату за жодною із зазначених адрес.

09.11.2023 р. відбулось засідання постійної комісії з питань законності, взаємодії з правоохоронними органами, запобігання та протидії корупції, місцевого самоврядування, регламенту, депутатської діяльності та етики, з питань майна комунальної власності та приватизації Сумської міської ради (протокол №40). Пунктом 7 порядку денного комісії було питання передачі в оперативне управління Управлінню комунального майна Сумської міської ради нежитлових приміщень, розташованих на площі Покровській, 10 у м. Суми для розміщення архіву. За результатами розгляду даного питання комісія ухвалила погодити дане питання, ініціювати його розгляд на сесії Сумської міської ради та рекомендувати Сумській міській раді підтримати даний проект рішення.

Пунктом 12 порядку денного було питання про внесення змін до рішення Сумської міської ради від 24.04.2013 р. №2289-МР «Про затвердження переліку об`єктів нерухомого майна комунальної власності територіальної громади м. Суми» (стосовно доповнення додатку до цього рішення новими пунктами, у тому числі із зазначенням об`єкта за адресою пл. Покровська, 10). Дане питання було погоджене, ініційовано його розгляд на сесії Сумської міської ради та рекомендовано Сумській міській раді прийняти відповідне рішення.

Наказом Сумської міської військової адміністрації від 24.11.2023 р. №12-СМР передано в оперативне управління та на баланс Управлінню комунального майна Сумської міської ради нежитлові приміщення, розташовані на АДРЕСА_1 загальною площею 47,4 кв.м. для розміщення службових приміщень. Доручено управлінню комунального майна Сумської міської ради прийняти в оперативне управління та на баланс майно, зазначене у пункті 1 цього наказу, у порядку, визначеному чинними нормативно-правовими актами.

У преамбулі наказу зазначено, що він прийнятий у зв`язку зі службовою необхідністю, відповідно до ст. 137 ГК України, беручи до уваги рекомендації постійної комісії з питань законності, взаємодії з правоохоронними органами, запобігання та протидії корупції, місцевого самоврядування, регламенту, депутатської діяльності та етики, з питань майна комунальної власності та приватизації Сумської міської ради (протокол від 09.11.2023 №40), керуючись пунктом 12 частини 2 та пунктом 8 ч. 6 ст. 15 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Приміщення, яке передане в оперативне управління цим наказом, знаходиться в оренді у позивача, що не заперечується сторонами у справі.

Листом від 30.11.2023 р. №980/10.01-14, направленим управлінням комунального майна Сумської міської ради позивача повідомлено про закінчення строку дії договору оренди 01.01.2024 р. Зазначено, що наказом начальника Сумської міської військової адміністрації від 24.11.2023 р. №12-СМР передано в оперативне управління та на баланс Управлінню комунального майна Сумської міської ради орендовані приміщення для розміщення службових приміщень. З посиланням на положення п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 р. №634 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану», на підставі ст.19 Закону України «Про оренду державного і комунального майна» доводить до відома, що договір оренди продовжуватись на новий термін не буде.

Вказане повідомлення було направлене позивачу 30.11.2023 р. за адресами орендованого майна та за адресою реєстрації рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Було вручено адресату 09.12.2023 р. та 11.12.2023 р.

Аналогічного змісту повідомлення направлялись позивачу 01.12.2023 р. та 04.12.2023 р.

11.01.2024 р. позивачу управління комунального майна Сумської міської ради направило повідомлення про необхідність повернення нежитлового приміщення.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачами дотримано положень чинного законодавства у питанні процедури та підстав непродовження дії договору оренди нежитлового приміщення, який був укладений із позивачем, а також при видачі оскаржуваного наказу про передачу нерухомого майна в оперативне управління та на баланс.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками місцевого суду, оскільки суд дійшов цих висновків повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, вірно визначився з юридичною природою спірних правовідносин та застосував до них відповідні норми права.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст.ст. 12, 81 ЦПК України).

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків (стаття 11 ЦК України).

Згідно із ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 651 ЦК України визначено підстави для зміни або розірвання договору. Так, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

За ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Договір найму укладається на строк, встановлений договором (ч.1 ст. 763 ЦК України).

Частиною першою ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 03.10.2019 № 157-ІХ встановлено, що продовження договорів оренди здійснюється за результатами проведення аукціону, крім випадків, передбачених частиною другої цієї статті.

Відповідно до положень ч.2 ст. 18 Закону без проведення аукціону можуть бути продовжені договори, які: укладені та продовжуються вперше, за умови, якщо строк оренди за такими договорами становить п`ять років або менше; укладені без проведення аукціону з установами, організаціями, передбаченими частиною першою статті 15 Закону; укладені без проведення аукціону з підприємствами, установами, організаціями, передбаченими частиною другою статті 15 Закону відповідно до вимог статті 15 Закону, крім випадків, передбачених абзацами 11 та 12 частини другої статті 15 Закону; укладені з підприємствами, установами, організаціями, що надають соціально важливі послуги населенню, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, додатковий перелік яких може бути визначений представницькими органами місцевого самоврядування згідно із законодавством.

Договори оренди можуть бути продовжені на той самий строк, на який вони були укладені, на підставі заяви орендаря про продовження договору, поданої орендодавцю не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору оренди (частина третя статті 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 03.10.2019 № 157-ІХ).

Відповідно до п. 6-1 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про оренду державного та комунального майна» під час дії воєнного стану Кабінет Міністрів України може встановити інші правила передачі в оренду державного та комунального майна, ніж ті, що передбачені цим Законом, зокрема щодо:

продовження договору оренди, зокрема щодо запровадження можливості автоматичного продовження договорів оренди, строк дії яких закінчується під час дії воєнного стану, на строк до припинення чи скасування та на чотири місяці після припинення чи скасування воєнного стану;

припинення орендарем договору оренди.

Пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 №634 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану» передбачено, що договори оренди державного та комунального майна, строк дії яких завершується у період воєнного стану, вважаються продовженими на період дії воєнного стану та протягом чотирьох місяців з дати припинення чи скасування воєнного стану, крім випадку, коли балансоутримувач з урахуванням законодавства, статуту або положення балансоутримувача про погодження уповноваженим органом управління, до сфери управління якого належить балансоутримувач, за 30 календарних днів до дати закінчення договору оренди повідомив орендодавцю та орендарю про непродовження договору оренди з підстав, визначених статтею 19 Закону.

Судом встановлено, що відповідно до Положення, затвердженого рішенням Сумської міської ради від 09.08.2023 №4100-МР управління комунального майна Сумської міської ради здійснює управління та розпорядження майном комунальної власності Сумської міської територіальної громади, відмінним від земельної ділянки та є правонаступником у цих питаннях Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради.

Наказом Сумської міської військової адміністрації від 24.11.2023 року спірне нерухоме майно було передано в оперативне управління та на баланс Управлінню комунального майна Сумської міської ради.

Листами від 25.10.2023 року та від 30.10.2023 року, які були направлені позивачу поштою 26.10.2023 року та 30.10.2023 року позивача було повідомлено про непродовження дії договору оренди з підстави, визначеної статтею 19 Закону України «Про оренду державного і комунального майна».

Колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що ці листи були направлені позивачу належною стороною, із обгрунтуванням підстав для непродовження дії договору оренди та у строк, визначений пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 р. №634 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану». Тобто, Управлінням комунального майна Сумської міської ради додержано вимог наведених вище положень законодавства відносно підстав непродовження дії договору оренди та повідомлення орендаря про це.

Оскаржуваний наказ, як у ньому зазначено, прийнятий відповідно до ст. 137 ГК України, п. 12 ч. 2 та п 8 ч. 6 ст. 15 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що позивачем не доведено протиправність оскаржуваного наказу та яким чином оскаржуваний наказ, у частині визначення органу місцевого самоврядування балансоутримувачем майна територіальної громади, порушує його права, як орендодавця.

З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Посилання заявника в апеляційній скарзі на те, що суд не надав оцінку всім його аргументам і доказам, які викладені в його позовній заяві, є безпідставними, оскільки, як неодноразово відзначав Європейський суд з прав людини, рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30).

Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, стосуються переоцінки письмових доказів і обставин справи, не містять підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції, яке є законним і обґрунтованим, ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 15 серпня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 24 червня 2025 року.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: О. І. Собина

В. Ю. Рунов