Справа № 946/9201/22
Провадження № 2/946/1633/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2025 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Смокіної Г.І.,

за участю секретаря судового засідання Тащі Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

29.12.2022 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, уточнивши позовні вимоги 17.02.2024, та просить постановити рішення, яким зменшити розмір аліментів, що стягується на користь ОСОБА_2 на утримання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно судового наказу від 15.11.2022 по справі № 946/7530/22, та встановити розмір аліментів 50% мінімального прожиткового мінімуму на утримання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 15.11.2022 та до досягнення дитиною повноліття.

Свої вимоги мотивує тим, що від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовим наказом Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15.11.2022 по справі № 946/7530/22 з нього стягуються аліменти на користь позивачки в розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 01.11.2022 до досягнення дитиною повноліття. При розгляді даної справи позивач участі не приймав, тому рішення було прийнято без урахування позиції та доводів позивача. Так, позивач 23.12.2022 уклав шлюб з ОСОБА_4 , яка має неповнолітню дитину від попереднього шлюбу, яка перебуває на утриманні позивача. Тобто у позивача змінився сімейний стан, він створив нову сім`ю, про яку повинен піклуватися, матеріально утримувати та допомагати. Окрім цього, на утриманні позивача перебувають його батьки. Крім того, позивач несе військову службу, безпосередньо приймає участь у бойових діях, отримує додаткову винагороду. За судовим наказом відповідачка має право на отримання значної суми, за рахунок якої фактично буде утримуватись не лише донька, а і її мати та вся її сім`я. Перебуваючи на фронті, позивач несе додаткові витрати на власне матеріальне забезпечення. Відповідач є працездатною особою, яка має всі можливості для заробітку та виконання своїх обов`язків по утриманні доньки.

Аргументи учасників справи

В судовому засіданні позивач та його представник уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та додатково зазначили, що позивач несе значні витрати на придбання військового екіпірування, зв`язку, одягу, продовольства, транспортні витрати тощо, проходив лікування, на його утриманні знаходиться теперішня дружина з її неповнолітньою дитиною та батьки позивача. Дружина не працює, батьки працюють у теплицях, від чого отримують дохід, крім того, позивач надав батькам близько 4000 доларів США. На теперішній час позивач отримує близько 20000 грн на місяць. У добровільному порядку матеріально надавав допомогу на утримання дитини.

В судовому засіданні представник відповідачки позовні вимоги не визнав у повному обсязі, згідно відзиву на позов від 02.03.2023 позивач не довів наявність передбаченого законом обов`язку утримувати свою дружину та її неповнолітню дитину від іншого шлюбу та відповідно підстав для зменшення розміру аліментів. Крім того, не надано доказів на підтвердження перебування батьків на його утриманні та того, що вказана обставина виникла після стягнення з нього аліментів судовим наказом. Донька перебуває на утриманні відповідачки з дати фактичного припинення спільного проживання з червня 2019 року, з цього часу дитина проживає з відповідачкою та знаходиться на її утриманні. На теперішній час відповідачка із дитиною перебуває за кордоном, працює, отримує дохід. Визначений судовим наказом розмір аліментів відповідає вимогам ч. 5 ст. 183 СК України.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області № 946/747/21 від 24.03.2021 шлюб між сторонами розірвано.

Судовим наказом № 946/7530/22 від 15.11.2022 стягуються з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків « НОМЕР_1 », аліменти на утримання неповнолітньої дитини доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 01 листопада 2022 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто, до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

23.12.2022 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уклав шлюб із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджено свідоцтвом про шлю серії НОМЕР_2 , виданий 13.12.2022, Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 565.

Дружина позивача ОСОБА_4 є матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 20.11.2007.

Відповідно до витягу із наказу командира в/ч НОМЕР_4 (по стройовій частині) від 20.06.2022 № 91, та довідки в/ч НОМЕР_4 від 20.10.2022 № 109, солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_4 з 19.06.2022 по теперішній час.

Згідно із довідкою ФОП лікаря-психотерапевта ОСОБА_6 від 23.11.2023, ОСОБА_7 знаходиться під наглядом лікаря-психотерапевта з діагнозом «Стоматоформна дисфункція вегетативної нервової системи (опорно-рухова, серцево-судинна). Остеохондроз хребта. Хронічний больовой синдром. Цефалгія. Вестибулопатія».

Позиція суду

Відповідно до статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права.

Згідно з частинами другою, третьою статті 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права та пропорційність.

Згідно ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно ч. 1, 2 ст. 77, ч. 2 ст. 78, ч. 1 ст. 80 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вислухавши позивача та представників сторін, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Статтею 142 СК України передбачено, що діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою.

Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 1, 2, 3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно ч. 5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Згідно 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Аналіз статті 192 СК України дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

У спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, пов`язаних з обов`язком батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років становить 3196 грн.

Звертаючись до суду, позивач послався на те, що одружився, на його утриманні перебувають дружина, її дитина від іншого шлюбу та батьки позивача, крім того, несе витрати на придбання військового екіпірування, зв`язку, одягу, продовольства, транспортні витрати тощо, проходив лікування, що не було враховано під час видачі судового наказу від 15.11.2022.

Разом із цим позивачем не було доведено наявність підстав, передбачених ст. 192 СК України, для зменшення розміру аліментів, а саме погіршення його майнового стану після видачі судового наказу від 15.11.2022.

Сама по собі зміна сімейного стану не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

Крім того, правового обов`язку утримувати дитину дружини від іншого шлюбу позивач не має.

Доказів наявності на утриманні позивача батьків та потреби батьків у матеріальній допомозі суду не надано.

Також позивачем не надано і докази витрат під час несення військової служби та своє лікування.

Приймаючи до уваги встановлені судом обставини, здійснивши аналіз наданих суду доказів, суд дійшов висновку, що належними та допустимими доказами не було доведено наявність підстав, передбачених ст. 192 СК України, для зменшення розміру аліментів.

Крім того, звертаючись до суду, позивач фактично просить змінити спосіб стягнення аліментів, право на що відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України має одержувач аліментів.

Керуючись ст. 12, 13, 77-81, 258, 259, 263-265, 268, 273, 279 ЦПК України, ст. 141, 142, 180-182, 192 СК України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення.

Суддя: Г.І.Смокіна