Справа № 128/1272/18
УХВАЛА

20 червня 2025 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Бондаренко О.І.

за участю:

секретаря Нагірняк Т.А.

представника позивачки ОСОБА_1

відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

представників відповідачів Байдак В.П., Байдак В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниця в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Якушинецька сільська рада Вінницького району Вінницької області про визнання заповітів недійсними, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького районного суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Якушинецька сільська рада Вінницького району Вінницької області про визнання заповітів недійсними.

25.03.2025 року представник позивачки ОСОБА_4 адвокат Чернілевська Р.В. подала клопотання про призначення повторної посмертної судово психіатричної експертизи.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 адвокат Чернілевська Р.В. підтримала клопотання про призначення повторної посмертної судово психіатричної експертизи від 25.03.2025, в якому просила для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань в іншій галузі, ніж право, призначити по даній справі повторну посмертну судово психіатричну експертизу, на вирішення якої поставити питання: Чи могла ОСОБА_5 , розуміти значення своїх дій та керувати ними на момент складання заповіту від 14.11.2014 року? Чи могла ОСОБА_5 , розуміти значення своїх дій та керувати ними на момент складання заповіту 23.02.2017 року? Проведення експертизи просять доручити експертам Хмельницької філії судово-психіатричних експертиз ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» (код , адреса: 32120, Хмельницька область, Хмельницький район, Розсошанська ОТГ, с. Скаржниці). Одночасно згідно клопотання сторона позивача просить експертизу проводити з врахування довідок про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів від 04.11.2014 року та 30.01.2017 року та без їх врахування.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та представники відповідачів адвокати Байдак В.П. та Байдак В.Г. в судовому засіданні заперечили проти клопотання представника позивача. Адвокати також зазначили, що попередній висновок був проведений у відповідності до вимог закону, експерти попереджалися про кримінальну відповідальність, клопотання вважають безпідставним, в задоволені просять відмовити.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області в судове засідання не з`явився, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи в його відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до наступного висновку.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Неприпустимість зловживання процесуальними правами є однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства (п. 11 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина третя статті 13 ЦПК України).

Встановлення неспроможності особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними відбувається з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи (в тому числі посмертної), так і інших доказів, що підтверджують чи спростовують доводи про те, що в момент вчинення правочину особа не розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними.

Судово-експертна діяльність здійснюється на принципах законності, незалежності, об`єктивності і повноти дослідження (стаття 3 цього Закону).

Законодавство України про судову експертизу складається також з інших нормативно-правових актів, зокрема Порядку проведення судово-психіатричної експертизи, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 жовтня 2001 № 397 (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 35 Порядку висновок експертизи повинен бути обґрунтованим і містити відповіді на поставлені перед ним питання у межах його компетенції, мати конкретний характер. У разі виявлення експертом важливих фактів, з приводу яких йому не були поставлені запитання, він дає відповідь з власної ініціативи. Відповіді не можуть мати форму рекомендацій або вказівок слідству чи суду.

З аналізу наведених норм вбачається, що висновок про недієздатність фізичної особи слід робити, перш за все, на основі доказів, які свідчать про внутрішній, психічний стан особи в сукупності за умови, що особа страждає саме хронічним, стійким психічним розладом, внаслідок чого у особи виникає абсолютна неспроможність особи розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними, і в основу рішення суду про визнання особи недієздатною не може покладатися висновок експертизи, який ґрунтується на припущеннях.

Отже, при проведенні експертизи щодо наявності в особи хронічного, стійкого психічного розладу експерт повинен дослідити стан психічного здоров`я особи протягом певного часу, пославшись на медичні документи, їх аналіз та особисте дослідження особи, зробити висновок щодо наявності в особи саме стійкого, хронічного психічного розладу, визначити час, з якого в особи виникло таке захворювання, встановити чи повністю особа не здатна внаслідок цього захворювання усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Відтак, з зазначених питань висновок експерта повинен бути повним та категоричним, та не має допускати іншого розуміння змісту, ніж зазначений.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 19 жовтня 2016 року у справі №6-384цс16.

Підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.

За змістом частин другої, третьої статті 102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

За правилом статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу. Крім того, у разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

У відповідності до частини першої статті 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Положеннями статті 113 ЦПК України передбачено, що якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам). Якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Первинною є експертиза, при проведенні якої об`єкт досліджується вперше.

Повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Висновок визнається неповним, коли експерт не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання, у зв`язку з чим суд має обговорити питання про призначення додаткової або повторної експертизи залежно від обставин справи.

Таким чином, процесуальним законом передбачено дві підстави для призначення судом повторної експертизи, а саме: у випадку, якщо висновок експерта суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пунктах 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб.

Відтак, проведення повторної експертизи можливе у випадку, коли: 1) висновок експерта недостатньо обґрунтований; 2) висновок експерта суперечить іншим матеріалам справи; 3) наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи.

Повторна експертиза за клопотанням сторони може призначатися судом не в будь-якому випадку, коли сторона буде вважати це необхідним, а лише за наявності передбачених законом умов, із яких формується предмет дослідження судом при розгляді клопотання про призначення експертизи.

Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 08 листопада 2018 року справі № 910/14672/17, від 24 квітня 2018 року у справі № 910/9394/17 та від 26 жовтня 2018 року у справі № 910/9971/17.

Суд звертає увагу, сторони позивача про виключення з числа доказів довідок про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів від 04.11.2014 року та від 30.01.2017 року, у даному випадку є безпідставними.

Медична довідка психіатричного огляду (форма №122-2/о, затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України №12 від 17.01.2002) це офіційний медичний документ про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричних оглядів, у тому числі, щодо вживання психоактивних речовин, у лікаря-психіатра. Ця довідка виготовляється на спеціальному захищеному бланку. Видача медичних довідок фіксується в "Журналі реєстрації виданих (отриманих) бланків медичних довідок про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів". Відомостей про те, що довідки про проходження покійною ОСОБА_5 обов`язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів від 04.11.2014 року та від 30.01.2017 року, видані з порушенням порядку, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України N 12 від 17.01.2002, матеріали справи не містять. Саме по собі посилання позивача на сумніви щодо вказаних довідок та проходження оглядів не є підставою для їх не врахування і не виключає їх з письмових доказів.

За вказаних обставин виключення вказаних довідок із числа доказів можливе на підставі ч. 11 ст. 83 ЦПК України лише у випадку встановлення судом сумнівів у їх достовірності або підробленні. Таких фактів судом не наведено. Зазначені довідки оформлені на спеціальному, захищеному бланку за формою затвердженою Міністерством охорони здоров`я, мають номер і дату їв видачі, а тому достатніх підстав виключати їх з числа оцінюваних експертами матеріалів і вважати їх формальними, відсутні правові підстави, їм має бути надана оцінка судом в сукупності та взаємозв`язку із іншими доказами у справі в порядку, передбаченому ст. 89 ЦПК України.

По даній справі Постановою Вінницького апеляційного суду від 25 липня 2024 року ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 22 травня 2024 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до даної постанови посмертна судово-психіатрична експертиза проведена атестованими судовими експертами, які мають відповідну освіту, необхідну для проведення такого виду експертиз. Висновок посмертної судово-психіатричної експертизи № 19 від 30.12.2021 року відповідає вимогам чинного законодавства, а позивач не навів підстав, які б породжували сумніви у правильності та обґрунтованості раніше здійсненого висновку. Тобто питання про призначення повторної судово-психіатричної експертизи вже вирішено судовими інстанціями і не може розглядатись повторно.

Відповідно до ухвали суду від 12 липня 2021 року саме з цих підстав була проведена посмертна судово-психіатрична експертиза експертами Вінницької обласної психоневрологічної лікарні імені академіка Ющенка. В своєму висновку експерти надали повні та вичерпні відповіді на поставлені судом питання. В ході допиту судом експерти дали відповіді на поставлені їм питання та підтримали висновок експертизи. Відтак, підстав для призначення повторної експертизи не вбачається, оскільки не надано доказів для визнання висновку експертів необгрунтованим, або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності. Крім того, суд нагадує, що як встановлено у ч. 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. При цьому, судом також взято до уваги, те, що ст. 105 ЦПК України визначено, що призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Враховуючи всі зазначені фактори в сукупності, суд прийшов висновку про відмову у задоволені клопотання представника позивача про призначення повторної посмертної судово психіатричної експертизи від 25.03.2025.

Як зазначено у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23.12.2019 у справі № 466/10464/16-ц (провадження № 61-12736св19) ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання про призначення експертизи не може бути оскаржена в апеляційному порядку до ухвалення рішення суду по суті спору й окремо від цього рішення. Тобто, оскарження такої ухвали в апеляційному порядку можливе разом з рішенням суду, яким спір має бути вирішений по суті.

Згідно з частиною другою статті 352 ЦПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов?язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 353 ЦПК України встановлено вичерпний перелік ухвал, на які подаються апеляційні скарги окремо від рішення суду.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду (частина друга статті 353 ЦПК України).

Ухвала щодо залишення без задоволення заяви про призначення експертизи відсутня в переліку ухвал, визначеному частиною першою статті 353 ЦПК України, на які може бути подана апеляційна скарга окремо від рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76, 83, 126, 222, 259-261, 353-355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволені клопотання представника позивачки ОСОБА_4 адвоката Чернілевської Руслани Віталіївни про призначення повторної посмертної судово психіатричної експертизи від 25.03.2025 відмовити, в зв`язку з його необґрунтованістю та безпідставністю.

Оскарження такої ухвали в апеляційному порядку можливе разом з рішенням суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Суддя Оксана БОНДАРЕНКО