Справа № 372/3018/25
Провадження № 2-о-61/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2025 року м. Обухів

Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Рабчуна Р.О.

за участі секретаря судового засідання Редька Н.Н.,

представника заявника - адвоката Базика О.П.,

представника заінтересованої особи - адвоката Ігнатенка В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, заінтересована особа: ОСОБА_2 ,

встановив:

В травні 2025 року до Обухівського районного суду Київської області звернулпся ОСОБА_1 з заявою про видачу обмежувального припису в якому просила:

- видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_2 Ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього обов`язки:

- заборонити ОСОБА_2 перебувати у місці проживання ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ., строком на 6 місяців.

- заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань менше 200 м. до місця проживання ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ., строком на 6 місяців.

- заборонити ОСОБА_2 контактувати з ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , особисто і через третіх осіб, строком на 6 місяців.

- заборонити ОСОБА_2 переслідувати та в будь-який спосіб спілкуватися з ОСОБА_1 , строком на 6 місяців.

Заяву мотивують тим, що ОСОБА_1 , (далі заявник) та ОСОБА_2 (далі заінтересована особа) перебували в шлюбі, який було розірвано 17.02.2025 року. Від шлюбу мають спільну дитину доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Незважаючи на те, що заявниця та заінтересована особа вже тривалий час не проживають разом, заінтересована особа до сих пір її переслідує. Заінтересована особа є військовослужбовцем з 2023 року. Під час перебування у місті заінтересована особа постійно переслідує заявницю, в тому числі у нічний час, висловлює їй погрози фізичною розправою, а також намагався потрапити до її помешкання. Заявниця неодноразово викликала поліцію, однак реагування правоохоронних органів виявилося неефективним. Заявниця обґрунтовано побоюється за своє життя та безпеку. Саме тому ситуація, що склалася, стала підставою для звернення до суду з метою припинення домашнього насильства та застосування обмежувального припису щодо заінтересованої особи.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 30.05.2025 року прийнята заява до розгляду та відкрито провадження.

В судовому засіданні представник заявниці ОСОБА_4 , вимоги заявлені в заяві підтримав, просив заяву про видачу обмежувального припису задовольнити.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_5 , в судовому засіданні заперечив щодо обставин, викладених у заяві, зазначив, що вони є надуманими, та не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами.

Суд, вислухавши представника заявника, представника заінтересованої особи, дослідивши надані ними докази встановив наступне.

22.08.2022 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб Обухівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) під актовим записом № 372 та видано свідоцтвом про шлюб серії № НОМЕР_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 у подружжя народилась донька, що підтверджується свідоцтвом про народження виданим Обухівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 29.08.2023 року під актовим записом № 293, свідоцтво серії НОМЕР_3 .

17.02.2025 року рішенням Обухівського районного суду Київської області (провадження судді Проць Т.В., справа № 372/340/25) шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 25 серпня 2022 року Обухівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 372, було розірвано.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 Цивільного кодексу України).

Статтею 27 Конституції України встановлено, що кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань.

Положеннями статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, встановлено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Предметом доказування у справах окремого провадження щодо видачі обмежувальних приписів є вчинення по відношенню до заявника домашнього насильства, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до заінтересованої особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства (правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП ) може бути підставою для застосування заходів обмежувального припису (правова позиція Верховного Суду у постанові від 26.09.2019 у справі № 452/317/19-ц (провадження № 61-12915св19)).

У своїх доводах заявниця стверджує, що заінтересована особа переслідує її, намагається потрапити до її помешкання. Водночас у матеріалах справи відсутні матеріали, що підтверджують притягнення заінтересованої особи до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства або вчинення будь-яких інших протиправних дій відносно заявниці.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Відповідно до ч. 1 ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

Законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Відповідно до частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

За п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Стаття 26 зазначеного Закону визначає, що право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають, зокрема, постраждала особа або її представник.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 та п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України №2229-VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа.

Положеннями ст. 26 Закону України передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою, заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Заявниця в своїй заяві вказує, що заінтересована особа чинить психологічне та фізичне насильство, що виражаються у погрозах де заявниця жертва насильства та потребує захисту але інших, крім наданих до заяви, доказів застосування насильства до неї не має.

Суд не погоджується із доводами заявниці про необхідність видачі обмежувального припису, оскільки до заяви не додано жодних доказів, які б вказували, що заявниця є потерпілою від домашнього насильства.

Керуючись Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст. ст. 76-82, 89, 350-1-350-8, 352 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, заінтересована особа: ОСОБА_2 .

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 20.06.2025 року.

Суддя Р.О. Рабчун