Справа №464/4462/19
пр № 6/464/83/25
У Х В А Л А

19 червня 2025 року м. Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Мички Б.Р.

секретар судового засідання Севера Ю.В.

розглянувши у порядку письмового провадженнря заяву ОСОБА_1 про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про зобов`язання подати звіт про виконання рішення суду у справі №464/4462/19 за її позовом до Приватного акціонерного товариства "ІРОКС". Заяву мотивує тим, що на виконанні державного виконавця Сихівського ВДВС перебував виконавчий лист у вказаній справі, однак 23.08.2023 року постановою державного виконавця закінчено виконавче провадження. 18.12.2023 року постановою Львіського апеляційного суду вказану постанову виконавця скасовано. Вказала, що її на роботі досі не поновлено.

Відповідно до ч.1 ст. 453-2 ЦПК України заяву розглянено в порядку письмового провадження.

Дослідивши заяву та матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 26.02.2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "ІРОКС" про поновлення на роботі відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного суду від 09.02.2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 26 лютого 2020 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано незаконним і скасовано наказ генерального директора приватного акціонерного товариства «ІРОКС» №85-к від 31 липня 2019 року про звільнення ОСОБА_1 за прогул на підставі п.4 ст.40 КЗпП України. Поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді інженера-кошторисника в приватному акціонерному товаристві «ІРОКС» з 31 липня 2019 року. Стягнуто з приватного акціонерного товариства «ІРОКС» (м.Львів, вул.Професора Буйка, 17А, ) у користь позивачки середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 136480 (сто тридцять шість тисяч чотириста вісімдесят) гривень 96 копійок з вирахуванням з цієї суми при виплаті обов`язкових платежів та зборів. Стягнуто з приватного акціонерного товариства «ІРОКС» (м.Львів, вул.Професора Буйка, 17А, ) у користь позивачки витрати на правничу допомогу в розмірі 3000 (три тисячі) гривень. Стягнуто з приватного акціонерного товариства «ІРОКС» (м.Львів, вул.Професора Буйка, 17А, ) в дохід держави судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги в розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривні.

З метою виконання рішення суду заявник звернулася у державну виконавчу службу.

Державним виконавцем відкрито виконавче провадження №72164233, боржник у провадженні ПАТ "Ірокс", стягувач ОСОБА_1 . Провадження відкрито на підставі виконавчого листа №464/4462/19 виданого 29 листопада 2022 року Сихівським районним судом м. Львова.

23 серпня 2023 року державним виконавцем Бурієм В.Я. винесено постанову по виконавчому провадженні №72164233 про закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 частини першої ст.39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 14.09.2023 року (суддя Мичка Б.Р.) у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного суду від 18.12.2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 14 вересня 2023 року скасовано та ухвалено постанову, якою скаргу ОСОБА_1 задоволено. Постанову державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бурій Володимира Ярославовича про закінчення виконавчого провадження № 72164233 від 23 серпня 2023 року скасовано.

Таким чином, на даний час рішення суду залишається невиконаним.

Статтею 453-1 ЦПК України передбачено, що суд, який розглянув справу як суд першої інстанції, за письмовою заявою стягувача може зобов`язати боржника подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення в цивільних справах: що виникають із трудових правовідносин; що виникають із сімейних правовідносин; щодо відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, чи шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення; щодо відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду; щодо відшкодування моральної шкоди; щодо захисту прав споживачів; щодо захисту честі, гідності та ділової репутації; в інших спорах немайнового характеру.

Якщо боржником, який не виконує судове рішення, є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, суб`єкт господарювання державного або комунального сектору економіки, суд за письмовою заявою стягувача та за умови відкриття виконавчого провадження зобов`язує такого боржника подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення незалежно від характеру спору.

Відповідно до ст.453-2 ЦПК України, суд розглядає заяву про зобов`язання боржника подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 453-1 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні за правилами статті 450цього Кодексу.

За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання боржника подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання боржником відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.

Суд може зобов`язати подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення особисто керівника боржника, якщо боржник є юридичною особою.

Ухвала суду про задоволення заяви та зобов`язання боржника подати звіт про виконання судового рішення є остаточною і оскарженню не підлягає. Заперечення на таку ухвалу включаються до апеляційної скарги на судове рішення, передбаченечастиною першою статті 453-4 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно до положень ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, а судовий захист неможливо повноцінно здійснити без обов`язковості виконання судових рішень.

Стаття 9 Конституції України визначає, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Конституційний Суд України у Рішенні від 30.06.2009 № 16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини). Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 зазначив, що право на судовий захист, передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, що остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося. Одним з механізмів, спрямованих назабезпечення ефективності судового рішення, тобто на його виконання, є судовий контроль.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 N 3477-IV визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський Суд з прав людини у рішенні від 28.03.2006 за заявою N 31443/96 у справі "Броньовський проти Польщі" зазначив, що принцип верховенства права зобов`язує державу поважати і застосовувати запроваджені нею закони, створюючи правові й практичні умови для втілення їх в життя.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що є підстави постановити ухвалу про зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду після постановлення такого рішення у справі, а тому заява ОСОБА_1 підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.435-1 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

заяву задоволити.

Зобов`язати Приватне акціонерне товариство «ІРОКС», протягом 30 днів з дня отримання копії даної ухвали, подати до суду звіт про виконання судового рішення по справі №464/4462/19.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Мичка Б.Р.