Справа № 185/505/25
Провадження № 2/185/2701/25
16 червня 2025 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Юдіної С.Г., за участю секретаря Мінарської О.А., прокурора Олійникова Б.Ю., відповідача ОСОБА_1 розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Павлограда цивільну справу за позовом Керівника Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області), Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Межиріцької сільської ради до ОСОБА_1 про скасування рішення сільської ради, скасування рішення про державну реєстрацію та зобов`язання повернути земельну ділянку природно-заповідного фонду,
В С Т А Н О В И В :
Керівник Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області звернувся до суду в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області), Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Межиріцької сільської ради до ОСОБА_1 про скасування рішення сільської ради, скасування рішення про державну реєстрацію та зобов`язання повернути земельну ділянку природно - заповідного фонду.
Рішенням Межиріцької сільської ради від 25.02.2020 надано дозвіл ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2 га у приватну власність за рахунок земельної ділянки площею 10,6723 га.

Рішенням Межиріцької сільської ради від 20.10.2020 затверджено документацію із землеустрою та передано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером № :01:002:0818 для ведення особистого селянського господарства.

Право власності на зазначену земельну ділянку зареєстроване за ОСОБА_1 на підставі рішення державного реєстратора виконавчого комітету Межиріцької сільської ради Зайцева Антона Вадимовича № 55565996 від 08.12.2020, номер відомостей про речове право 39579319.

Водночас документально підтверджено, що зазначена земельна ділянка належить до категорії земель природно-заповідного фонду.

Ухвалою суду від 04.02.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

До Павлоградського міськрайонного суду від відповідача надійшли клопотання про залишення позову без руху, про об`єднання позовів та про закриття провадження у справі.

Клопотання про залишення позову без руху обґрунтовано недотриманням прокурором вимог абзацу 2 частини 4 статті 177 ЦПК України, згідно якого у разі подання органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором позовної заяви про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади до позову додаються документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви. Посилаючись на абзац 3 ч. 2 ст. 185 ЦПК України просить суд залишити позов без руху зобов`язавши прокурора внести відповідну грошову суму на депозитний рахунок суду.

Клопотання про об`єднання справ мотивовано тим, що в провадженні Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебувають цивільні справи № 185/505/25, № 185/558/25, № 185/532/25, № 185/529/25 розпочаті за позовами Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі: Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області), Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Межиріцької сільської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_1 , у яких містяться однакові вимоги, а саме: про скасування рішення сільської ради, скасування рішення про державну реєстрацію та зобов`язання повернути земельні ділянки природно-заповідного фонду. З метою економії судових витрат та розвантаження суддів, просить об`єднати вказані справи в одне провадження.

Клопотання про закриття провадження у справі мотивовано тим, що Межиріцька сільська рада не може бути позивачем в даній справі, а в силу положень статті 18-1 та частини 1 статті 76 Закону України «Про місцеве самоврядування» повинна бути відповідачем та нести як орган місцевого самоврядування відповідальність у разі порушення ними Конституції або законів України. Крім того Департамент екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації не може бути позивачем у даній справі, а з урахуванням положень статті 53 ЦПК України, може приймати участь у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача. Крім того, у Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області), чиї інтереси, як держави, представляє прокурор, так і у прокурора, відсутні законні підстави для звернення до суду без проведення відповідної перевірки дотримання діючого законодавства стосовно ландшафтного заказника місцевого значення «Урочище Могила Баба» повноважним органом Державною екологічною інспекцією Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області), отже на даному етапі Інспекція також не може бути позивачем в даній справі. Крім того, прокурором при зверненні до суду з позовом не конкретизовано якою частиною статті 391 ЦК України він обґрунтовує заявлені позовні вимоги. На підставі викладеного просить суд закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмету спору.

Відповідач в судовому засіданні підтримав клопотання.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотань посилаючись на доводи викладені у запереченнях на клопотання.

Представник Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) О. Братухін в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі Державної екологічної інспекції Придніпровського округу.

Представник Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації Чернишова Ю.М. в судове засідання не з`явилася надала суду заяву про розгляд справи без представника Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації.

Представник Межиріцької сільської ради К. Монах в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за відсутності представника Межиріцької сільської ради.

Щодо клопотання про залишення позову без руху.

За змістом позовної заяви прокурора, право власності на спірну земельну ділянку на даний час належить Межиріцькій сільській об`єднаній територіальній громаді в особі Межиріцької сільської ради, оскільки в силу вимог закону земельна ділянка, яка належить до категорії земель природно-заповідного фонду, не підлягає приватизації, а відповідно відповідач не набув на земельну ділянку права власності.

Прокурор заявляє вимогу про усунення перешкод власнику - Межиріцькій сільській об`єднаній територіальній громаді в особі Межиріцької сільської ради у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою природно-заповідного фонду шляхом зобов`язання ОСОБА_1 повернути земельну ділянку.

Позовна вимога прокурора про зобов`язання повернути земельну ділянку має немайновий характер, оскільки є вимогою про виконання обов`язку в натурі (повернення земельної ділянки, яка не підлягає приватизації), об`єктом вимоги є дія зобов`язаної сторони, що не піддається грошовій (вартісній) оцінці, а вирішення спору не вплине на склад майна сторін спору та не змінить власника майна. Саме такий висновок зроблений Верховним Судом у постанові від 02 грудня 2020 року у справі № 905/105/20.

Прокурором при поданні позову до суду сплачено за три вимоги немайнового характеру з урахуванням коефіцієнта 0,8 відповідно д ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» 7 267,20 грн. Пістави для зобов`язання прокурора про внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна - відсутні.

Отже клопотання відповідача про залишення позову без руху не підлягає задоволенню.

Щодо клопотання про об`єднання позовів.

Згідно зі статтею 188 ЦПК України, об`єднання справ допускається за умови, коли позовні вимоги є пов`язаними між собою підставами виникнення або поданими доказами, або у разі наявності основних і похідних позовних вимог.

Абзацом 3 пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12.06.2009 року передбачено, що позовні вимоги кількох осіб до одного й того ж відповідача або позивача до кількох відповідачів можуть бути об`єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов`язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об`єднання не допускається, коли відсутня спільність предмета позову (наприклад, позови кількох осіб про стягнення зарплати чи про поновлення на роботі)»

Отже умовою об`єднання позовів одного позивача в одному провадженні є однорідність позовних вимог, спільність предмета позову, спільність підстав позову та процесуальна доцільність.

Справи які відповідач просить об`єднати в одне провадження містять різні позовні вимоги: про скасування різних рішень органу місцевого самоврядування (№ 1959-26/VII від 20.10.2020, №1960-26/VII від 20.10.2020, №1958-26/VII від 20.10.2020, №530-7/VIII від 21.04.2021, №531-7/VIII 21.04.2021), які стали підставою для реєстрації права власності різних відповідачів на різні земельні ділянки :01:002:0818, :01:002:0819, :01:002:0820, :01:002:0828, :01:002:0829), що в свою чергу створило перешкоди у здійсненні органом місцевого самоврядування свого права користування і розпоряджання земельними ділянками природно-заповідного фонду, що і стало підставою для звернення до суду з даними позовами.

Таким чином у даних цивільних справах, які відповідач просить об`єднати в одне провадження відсутня спільність фактичних підстав та предмета позову, у зв`язку з чим клопотання задоволенню не підлягає.

Щодо закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю спору.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку із цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Натомість керівником Павлоградської окружної прокуратури належним чином обґрунтовано наявність підстав для представництва органами прокуратури інтересів держави в особі Державної екологічної інспекції Придніпровського округу та Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Межиріцької сільської ради у порядку ст. 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру.

Позов - це вимога позивача до відповідача, спрямована через суд, про захист порушеного або оспорюваного суб`єктивного права та охоронюваного законом інтересу, яке здійснюється у визначеній законом процесуальній формі.

Звертаючись до суду з відповідним позовом, позивач самостійно визначає предмет, підстави позову, обґрунтовує в позовній заяві, у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, зазначає суб`єктний склад сторін у судовому процесі.

Визначення відповідача (відповідачів), предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість установлення належності відповідача (відповідачів) й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (аналогічні висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц; від 20.06.2018 у справі № 308/3162/15-ц; від 21.11.2018 у справі № 127/93/17-ц.

За змістом наведених норм сторони - це суб`єкти матеріально-правових відносин, які захищають свої інтереси і на яких поширюється законна сила судового рішення. Отже належним відповідачем є така особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги, тоді як неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача належить іншій особі - належному відповідачеві. Відтак належним відповідачем має бути особа, яка дійсно є суб`єктом відповідного матеріального правовідношення (подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 27.02.2020 у справі № Б-39/02-09).

Тож визначення позивачем у справі складу сторін має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом.

Тобто суд на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Цивільним процесуальним кодексом України, ураховуючи завдання цивільного судочинства має визначити характер спірних правовідносин та суб`єктів, які є учасниками цих правовідносин (сторони спору), і за результатами цього вирішити відповідний спір.

Крім того закриття провадження з підстав, передбачених пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України, можливо лише в судовому засіданні, а не при проведенні підготовчого судового засідання, оскільки згідно зі статтею 200 ЦПК України, а саме її частиною четвертою, закриття провадження можливо на цій стадії процесу з двох підстав, це: відмова від позову, визнання позову та укладення мирової угоди, визначених статтями 206, 207 ЦПК України.

Поряд із цим за змістом пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову. Подібного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18 (провадження № 61-2018св19) та у постанові від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19-ц (провадження № 61-1807св20).

На час пред`явлення позову прокурор, обґрунтував, у чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, послався визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначив органи, уповноважені державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

На час відкриття провадження у справі судом не встановлено відсутність спору, у зв`язку з чим, клопотання про закриття провадження задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 81, 177, 188, 255, 260 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотань відповідача ОСОБА_1 про залишення позову без руху, об`єднання позовів та закриття провадження у справі -відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя С. Г. Юдіна