УХВАЛА

23 червня 2025 року

м. Київ

справа № 212/421/24

провадження № 61-6786ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю.,

розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 грудня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 травня 2025 року у справі за позовом акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 року Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» (далі -

АТ «Криворізька теплоцентраль») звернулося до суду з позовом до

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просило стягнути з останніх заборгованість за спожиту послугу з постачання теплової енергії (централізованого опалення) за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01 жовтня 2013 року по 31 жовтня 2023 року у розмірі 35 288, 55 грн, суму індексу інфляції в розмірі 4216, 63 грн, три відсотки річних у розмірі 1 473,46 грн та плату за абонентське обслуговування у розмірі 130, 71 грн.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу

Дніпропетровської області від 23 травня 2024 року позов АТ «Криворізька

теплоцентраль» задоволено.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 серпня 2024 року вказане судове рішення скасовано,

призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного

провадження з викликом сторін, роз?яснено учасникам справи їх право, порядок та строки на подачу заяв по суті справи.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 грудня 2024 року, залишеним без змін постановою

Дніпровського апеляційного суду від 13 травня 2025 року, в задоволенні позову АТ «Криворізька теплоцентраль» відмовлено.

26 травня 2025 року засобами поштового зв`язку представник

АТ «Криворізька теплоцентраль» - Ющенко В. В. подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу

Дніпропетровської області від 05 грудня 2024 року та постанову

Дніпровського апеляційного суду від 13 травня 2025 року у справі

№ 212/421/24.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у справі, які не підлягають касаційному

оскарженню.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини «с» статті 7 Рекомендацій № R (95) 5 Комітету Міністрів

Ради Європи від 07 лютого 1995 року скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами

у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частина четверта статті 10 ЦПК

України), умови прийнятності касаційної скарги відповідно до норм національного законодавства можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Касаційний перегляд справи вважається екстраординарним.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, специфіку його повноважень як «суду права», процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції, і учасникам справи був наданий відповідний обсяг гарантій права на справедливий суд у судах попередніх інстанцій.

Конституційний Суд України у Рішенні від 22 листопада 2023 року

№ 10-р(II)/2023 визнав таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Пунктом 1 частини першої статті 176 ЦПК України передбачено, що у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього

Кодексу малозначними справами є справи у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини дев?ятої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Згідно із частиною четвертою статті 274 ПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах:

1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя;

2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду;

4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п?ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об?єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Предметом касаційного оскарження є судові рішення, ухвалені у справі

№ 212/421/24 з ціною позову у розмірі 41 109, 35 грн.

Отже, ця справа є малозначною та не належить до виключень, передбачених пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Оскільки справа № 212/421/24 належить до категорії малозначних, ухвалені у ній судові рішення можуть бути оскаржені виключно за наявності випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

У касаційній скарзі заявник посилається на підпункт «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України та вказує, що фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики полягає у проблемному питання щодо правильного застосування норм права при розгляді справ про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення за умови, що споживач від?єднався від мережі централізованого опалення із порушенням Порядку від 22 листопада 2005 року № 4.

Також АТ «Криворізька теплоцентраль» зазначає, що справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для відповідача (підпункт «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).

Значний суспільний інтерес до цієї справи, на думку заявника, полягає в тому, що спірні правовідносини мають неабияке значення для громади м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, оскільки встановлюється все більше випадків, коли споживачі від?єднались від мережі централізованого опалення із порушенням Порядку від 22 листопада 2005 року № 4, і за відсутності встановленого законом пакету документів, підприємство цілком законно обліковує таких абонентів як повноцінних споживачів послуги

з централізованого опалення. АТ «Криворізька теплоцентраль» надає послуги з постачання теплової енергії більшій частині мешканців м. Кривого Рогу (у п?яти районах із семи існуючих). При розгляді справ у місцевих судах про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення збільшується кількість випадків, за яких споживачі від?єднались від мереж централізованого опалення з порушенням законодавчо встановленого порядку, а Дніпровський апеляційний суд підтримує це та фактично узаконює неправомірне самовільне відключення споживачів і визнає законним примусового виконання обов?язку в натурі на майбутне.

Колегією суддів не встановлено фундаментального значення цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики та вирішення новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовано не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб?єктів правовідносин.

Крім того, Верховний Суд зазначає, що вжите законодавцем словосполучення «значний суспільний інтерес» необхідно розуміти як серйозну, обґрунтовану зацікавленість, яка має неабияке виняткове значення для усього суспільства в цілому, певних груп людей, територіальних громад, об?єднань громадян тощо до певної справи в контексті можливого впливу ухваленого у ній судового рішення на права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб. Вказане поняття охоплює ті потреби суспільства або окремих його груп, які пов?язані із збереженням, примноженням, захистом

існуючих цінностей, девальвація та/або втрата яких мала б значний негативний вплив на розвиток громадянського суспільства. Наявність значного суспільного інтересу може мати місце й тоді, коли предмет спору зачіпає загальнодержавне значення, як от визначення і зміни конституційного ладу в україні, виборчий процес (референдум), обороноздатність держави, її суверенітет, найвищі соціальні цінності, визначені Конституцією України,

тощо.

Стосовно «виняткового значення» справи для учасника справи, то Верховний

Суд зазначає, що оцінка судом такої «винятковості» може бути зроблена виключно на підставі дослідження мотивів, відповідно до яких сам учасник справи вважає її такою, що має для нього виняткове значення. Винятковість значення справи для учасника справи можна оцінити тільки з урахуванням особистої оцінки справи таким учасником. Відтак, особа, яка подає касаційну скаргу, має обґрунтувати наявність відповідних обставин у касаційний скарзі.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги, зокрема, категорію справи, ціну та предмет позову, а також значення справи для сторін і суспільства, та не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389

ЦПК України.

Касаційний перегляд вважається екстраординарним, з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції, які обмежено питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. Повноваження суду касаційної інстанції не можуть використовуватися для здійснення нового судового

розгляду справи.

Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення, ухвалені у малозначній справі, справа розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію щодо вирішення спору, наявність випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не встановлено, тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» на рішення

Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

від 05 грудня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду

від 13 травня 2025 року у справі за позовом акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Осіян

О. В. Білоконь

Н. Ю. Сакара