УХВАЛА

12 червня 2025 року

м. Київ

справа № 199/6103/16

провадження № 61-3755св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,

учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Буделектродсервіс»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

особа, яка не брала участі у розгляді справи, - товариство з обмеженою відповідальністю «Соцбуддніпро»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Соцбуддніпро» на постанову Дніпровського апеляційного суду у складі колегії суддів: Єлізаренко І. А., Красвітної Т. П., Свистунової О. В., від 13 жовтня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Буделектродсервіс» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, усунення перешкод у користуванні власністю та виселення.

Позовну заяву мотивовано тим, що позивач є власником будівлі гуртожитку на АДРЕСА_1 , у якому без правових підстав проживає ОСОБА_1 . Зазначав, що позивач як власник будівлі гуртожитку не надавав відповідачу згоди на проживання у житловому приміщенні, особовий рахунок на житлову площу на ім`я відповідачки не відкривався, за спожиті житлово-комунальні послуги відповідачка кошти не сплачує. Крім того,

ОСОБА_1 із 2014 року не проживає та не користується житловою кімнатою, про що були складені акти від 24 листопада 2017 року, 12 жовтня 2017 року,

16 квітня 2019 року про непроживання її в гуртожитку. Відповідачка зачинила двері одного з житлових приміщень гуртожитку, що перешкоджає власнику доступ до цього приміщення.

На підставі викладеного, ТОВ «Буделектродсервіс» просило усунути перешкоди у користуванні власністю - житловим приміщенням в будівлі гуртожитку по

АДРЕСА_1 та визнати ОСОБА_1 такою, що втратила право користування даним житловим приміщенням, а також усунути перешкоди ТОВ «Буделектросервіс» у користуванні майном шляхом виселення ОСОБА_1 із даного житлового приміщення.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 серпня 2019 року позов ТОВ «Буделектродсервіс» задоволено частково. Визнано ОСОБА_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням в будівлі гуртожитку по АДРЕСА_1 . В іншій частині позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_1 не перебувала та не перебуває у трудових відносинах з ТОВ «Буделектродсервіс», у житловому приміщенні по АДРЕСА_1 постійно не проживає з 2014 року, за комунальні послуги не сплачує, чим чинить перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні позивачу власністю, будь-якого договору на проживання ОСОБА_1 в даному житловому приміщенні нею з позивачем не укладалося, тому суд вважав за можливе визнати ОСОБА_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням в будівлі гуртожитку по АДРЕСА_1 .

Стосовно позовних вимог в частині виселення суд дійшов висновку про відмову у їх задоволенні, оскільки відповідачка не проживає у житловій кімнаті.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 13 жовтня 2020 року рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 серпня 2019 року скасовано та ухвалено нове про відмову у задоволенні позову.

Постанову суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що кімната АДРЕСА_1 є єдиним житлом відповідачки ОСОБА_1 , відповідач зареєстрована та користується вказаним жилим приміщенням, сплачує за надані комунальні послуги, а тому відсутні правові підстави для визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та аргументи учасників справи

20 березня 2025 року ТОВ «Соцбуддніпро», яке не брало участі в справі, але вважає, що суд вирішив питання про його права та інтереси, подало до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 жовтня 2020 року, у якій просить її скасувати та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що ТОВ «Соцбуддніпро» з 04 червня 2019 року є власником будівлі гуртожитку, в якому проживає відповідач, однак товариство не було залучено до участі у розгляді справи, що відповідно до пункту 8 частини першої статті 411 ЦПК України є обов`язковою підставою для скасування постанови суду апеляційної інстанції, якою вирішено питання про права та обов`язки ТОВ «Соцбуддніпро». Незалучення останнього до участі у розгляді справи унеможливило подання ним доказу наявності у відповідачки іншого житла.

Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 01 травня 2025 року відкрито касаційне провадження у справі.

Зазначену ухвалу суду разом із копією касаційної скарги відповідачка отримала 26 травня 2025 року, однак правом на подання відзиву на скаргу не скористалася.

Встановлені судами фактичні обставини справи

Відповідачка ОСОБА_1 на підставі рішення виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної ради від 14 жовтня 1988 року №659/3

«Про прийняття на квартирний облік» була прийнята на квартирний облік, як молодий спеціаліст пільгової черги з правом першочергового надання житлової площі у зв`язку із проживанням у гуртожитку на

АДРЕСА_1 .

У цьому гуртожитку місце проживання відповідачки зареєстровано з 19 грудня 1991 року.

Згідно зі свідоцтвом про право придбання об`єкта нерухомого майна з аукціону від 29 листопада 2002 року з 29 листопада 2002 року будівля гуртожитку на

АДРЕСА_1 належала на праві власності

ТОВ «Буделектродсервіс».

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності право власності на будівлю гуртожитку на

АДРЕСА_1 04 червня 2019 року зареєстровано за

ТОВ «Соцбуддніпро» на підставі висновку щодо технічної можливості поділу нерухомого майна від 03 червня 2019 року, акту прийому-передачі від 29 травня 2019 року, складеного ТОВ «Соцбуддніпро» та ТОВ «Буделектродсервіс», протокол загальних зборів ТОВ «Соцбуддніпро» від 29 травня 2019 року.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги

та матеріали справи, колегія суддів дійшла таких висновків.

У статті 129 Конституції України у числі основних засад судочинства зазначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Воно гарантується визначеними Конституцією України основними засадами судочинства, які є обов`язковими для всіх форм судочинства та всіх судових інстанцій, зокрема забезпеченням апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом

Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

Отже, конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи в касаційному порядку, яке має бути реалізоване, за винятком встановленої законом заборони на таке оскарження.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких установлена в належній судовій процедурі та формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному обсязі та забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначав, що право доступу до суду не може бути обмежене таким способом або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати легітимну мету та гарантувати пропорційність між їх використанням і такою метою (§ 22 рішення ЄСПЛ від 28 березня 2006 року у справі «Мельник проти України», заява № 23436/03).

Реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення ставиться у залежність від положень процесуального закону.

Згідно зі статтею 389 ЦПК України право оскаржити у касаційному порядку судові рішення мають учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) чи обов`язки.

Ця стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення і які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків.

На відміну від оскарження судового рішення учасниками справи, особа, яка не брала участі у справі, має довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності таких критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок, і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним. Разом із тим, судове рішення, оскаржуване особою, яка не брала участі у справі, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та ухвалення рішення судом першої інстанції є заявник, або в рішенні міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах, або рішення впливає на права та обов`язки такої особи.

Водночас судове рішення, оскаржуване незалученою особою, має безпосередньо стосуватися прав, інтересів та/або обов`язків цієї особи, тобто суд розглянув та вирішив спір про право у правовідносинах, учасником яких є заявник, або вирішив питання про обов`язки цієї особи чи про її інтереси.

Слід враховувати і те, що рішення є таким, що прийняте про права, інтереси та (або) обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, лише тоді, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права, інтереси та (або) обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах

від 19 червня 2018 року у справі № 910/18705/17, від 03 червня 2019 року

у справі № 910/6767/17, від 25 жовтня 2019 року у справі № 910/16430/14,

від 05 травня 2020 року у справі № 910/9254/18.

Отже, з урахуванням положень статті 389 ЦПК України, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, особа, яка не залучена до участі у справі, повинна довести наявність у неї правового зв`язку з судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним і безумовним, а не ймовірним.

ТОВ «Соцбуддніпро» звернулося з касаційною скаргою на постанову суду апеляційної інстанції, якою відмовлено попередньому власнику гуртожитку

ТОВ «Буделектродсервіс» у позові про визнання відповідачкою такою, що втратила право користування приміщенням у цьому гуртожитку. Заявник вважає, що постанова суду порушує його права та охоронювані законом інтереси.

Так, обґрунтовуючи порушення своїх прав, ТОВ «Соцбуддніпро» посилається на те, що товариство з 04 червня 2019 року є власником спірної будівлі гуртожитку та у зв`язку із незалученням його до участі у розгляді справи було позбавлено можливості доводити обставини щодо наявності підстав для визнання відповідачкою такою, що втратила право користування житловим приміщенням у гуртожитку.

Суд вважає, що такі аргументи не можуть свідчити про вирішення судом апеляційної інстанції питання про права та інтереси ТОВ «Соцбуддніпро», оскільки відмова у позові попереднього власника будівлі ТОВ «Буделектродсервіс», який на час подання позову ще був власником майна (серпень 2016 року), через недоведення ним позовних вимог жодним чином не порушує права нового власника майна.

Мотивувальна частина постанови суду апеляційної інстанції не містить висновків про права, інтереси та (або) обов`язки ТОВ «Соцбуддніпро». У резолютивній частині постанови суд також не вказав про права, інтереси та (або) обов`язки ТОВ «Соцбуддніпро».

Відповідно до частини першої статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Встановлено, що в процесі розгляду даної справи у судах попередніх інстанцій

(з серпня 2016 року до жовтня 2020 року) позивач ТОВ «Буделектродсервіс» не заявляв клопотань про заміну його правонаступником у зв`язку з відчуженням приміщення спірного гуртожитку.

Аналогічно і ТОВ «Соцбуддніпро», придбавши у червні 2019 році право на спірний гуртожиток у ТОВ «Буделектродсервіс», не заявляло клопотань про вступ у цю справу в якості правонаступника позивача ТОВ «Буделектродсервіс» і не вказував, що саме він замінив ТОВ «Буделектродсервіс» у спірних правовідносинах.

Отже, правовий зв`язок між оскаржуваним судовим рішенням та

ТОВ «Соцбуддніпро», яке не ініціювало правонаступництво

ТОВ «Буделектродсервіс» у спірних правовідносинах, не є очевидним і безумовним.

Таким чином, заявник не довів належними та допустимими доказами, що суд апеляційної інстанції, відмовивши у задоволенні позову ТОВ «Буделектродсервіс» про визнання ОСОБА_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням у гуртожитку на АДРЕСА_1 , в оскаржуваному рішенні вирішив питання про його права, інтереси та обов`язки.

Висновки Верховного Суду

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 396 ЦПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом першої чи апеляційної інстанції питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Перевіривши право ТОВ «Соцбуддніпро» на оскарження у касаційному порядку постанови суду апеляційної інстанції, Верховний Суд дійшов висновку про закриття касаційного провадження, оскільки заявник не довів, що оскаржуваним судовим рішенням вирішено питання про його права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Керуючись статтею 396 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду.

УХВАЛИВ:

Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Соцбуддніпро» на постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 жовтня 2020 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Буделектродсервіс» до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, усунення перешкод у користуванні власністю та виселення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара