Справа № 585/1387/25
Номер провадження 2/585/645/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2025 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - Євтюшенкової В.І.,

з участю секретаря судового засідання - Зубко К. В.,

Справа № 585/1387/25, провадження № 2/585/645/25

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС»,

відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянув у залі судових засідань у порядку спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засіданні справу про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Представник позивача: Романенко Михайло Едуардович, в особі директора Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС».

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

До Роменського міськрайонного суду Сумської області від представника Романенка М. Е. надійшла позовна заява ТОВ «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування своїх вимог представник позивача посилається на те, що 16.01.2021 за власного волевиявлення, із повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, з використанням сервісу online-кредитування https://cashberry.com.ua/, ОСОБА_1 подано Заявку на отримання кредиту. Дана заява № 2 від 16.01.2021 знаходиться у власному кабінеті Відповідача на офіційному веб - сайті ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТ ФІНАНС». Електронний підпис накладено ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи вказується особа, яка створила запит. Законодавством України передбачено оформлення Кредиту онлайн із використанням одноразового пароля прирівнюється до підписання договору в паперовій формі власноручним підписом чи електронного договору - електронним підписом. Оскільки Відповідачем було обрано один із вищеперерахованих варіантів підписання Договору, тим самим підтверджено прийняття умов Договору про надання споживчого кредиту № 2 від 16.01.2021. Таким чином, відповідачем укладений Договір про надання споживчого кредиту № 2 від 16.01.2021 з ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС» та 16.01.2021 Відповідачу перераховані кредитні кошти на банківську картку в сумі 7300 грн. Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин - ст. 526 та ст.527 Цивільного кодексу України. Керуючись нормами ст.ст. 530, 1082, 1084 ЦК України, 05.09.2022 р. згідно умов Договору факторингу №556/ФК-22, ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС» () відступлено право вимоги за Кредитним Договором № 2 від 16.01.2021 р. на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто права вимоги до Відповідача. ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТ ФІНАНС» () змінено найменування та скорочене найменування на ТОВ «КОМПАНІ ІНВЕСТ ФІНАНС» (), що підтверджується Наказом № 15- 04-2024-1 від 15.04.2024 року, який додано до позовної заяви. Згідно Договору факторингу сума боргу перед Новим кредитором (ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС») є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 31237,43 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 7300 грн.; - заборгованість за відсотками становить 23937,43 грн. Оскільки відповідач добровільно заборгованість не погашає, просить стягнути в судовому порядку з ОСОБА_1 суму боргу у розмірі 31237,43 грн. та судові витрати - судовий збір у розмірі 2422, 40 грн. та 9000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідач у відзиві на позов вказав, що позовних вимог не визнає, так як вони незаконні, надумані та підлягають перевірці. Зазначає, що згідно отриманої інформації, яка є в публічному доступі за договором 4 дата видачі кредиту 16.01.2021 і він погашений цього ж дня - 16.01.2021 . Напередодні був відкритий договір позики від 16.12.2020, та були відкриті інші договори незрозуміло ким та навіщо і для кого. На той період часу у нього на карткових рахунках було близько 60000 грн., і в кредитах він зацікавлений не був і ніколи в банках кредитів не брав. Має в користуванні картки «ПриватБанку», «ОщадБанку» та «А-Банку», з іншими установами не пов`язаний ні послугами, ні кредитними зобов`язаннями. В січні 2021 отримав страхову виплату з ПриватБанку . Напередодні 2021 року до них на роботу приїжджали якісь представники банківських установ і агітували перейти на їх послуги, чи отримали вони його персональні дані, не відомо. З січня 2021 йому постійно на телефон почали приходити повідомлення, щоб він погасив невідомий йому кредит, що змусило його звернутись до поліції із заявою про шахрайство. Йому і на даний час приходять повідомлення з погрозами, проте сума боргу вже зменшена. Позовні вимоги не законні. Просить відмовити в позові і направити матеріали справи на додаткову перевірку в Роменський РВП ГУНП в Сумській області, так як у справі вбачаються ознаки кримінального правопорушення.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

23.04.2025 судом відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.68).

Направлену судом ухвалу про відкриття провадження у справі на адресу місця реєстрації відповідач не отримав, 06.06.2025 до суду повернувся конверт з відміткою «адресат відсутній за указаною адресою» (а.с.76, 77).

Згідно правової позиції Верховного суду у справі №755/17944/18 (постанова від 10.05.2023) довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

19.05.2025 відповідач через канцелярію суду подав заяву, в якій просив направити на його адресу копію позовної заяви з додатками, оскільки, як він вказує, зазначені документи не отримував (а.с.73).

19.05.2025 за вих. № 585/1387/25/8407/2025 відповідачу направлена ухвала суду від 23.04.2025 та позовна заява, а також роз`яснено, що додатки до позову направлені йому стороною позивача, про що до матеріалів справи долучені докази та запропоновано ознайомитись з матеріалами справи у приміщенні суду (а.с.74).

Ухвалу про відкриття провадження у справі відповідач отримав 04.06.2025 (а.с.75). Для ознайомлення зі справою до суду не з`являвся. Відзив поданий 16.06.2025 (а.с.78).

Інші процесуальні дії передбачені п.3 ч.3 ст. 265 ЦПК України судом не застосовувались.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

16.01.2021 з використанням сервісу online-кредитування ОСОБА_1 подано Заявку на отримання кредиту у розмірі 7300 грн., з встановленими процентами за користування кредитом в день - 1,71, зі строком виплати 15.02.2021, яка була акцептована ТОВ «ФК «Інвест фінанс», в результаті чого сторони уклали Договір №2 16.01.2021 про надання споживчого кредиту. За умовами договору товариство зобов`язувалось надати позичальнику кредит у гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язувався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним відповідно до умов Договору та виконати інші обов`язки, передбачені договором (а.с.19-22, 23-28).

На виконання умов договору 16.01.2021 о 05:19:02 на картку НОМЕР_1 через платіжний сервіс Platon була успішно проведена транзакція в сумі 7300 грн. (а.с.41).

Такий номер картки (маска картки) зазначений у заяві позичальника (а.с.21).

Згідно долученого до матеріалів справи розрахунку, проведеного первісним кредитором заборгованість за кредитним договором №2 від 16.01.2021 станом на 27.11.2021 становить 7300 грн. по тілу кредиту, 23973, 43 грн. за відсотками, загальний борг - 31237,43 грн. (а.с.33-35).

05.09.2022 між ТОВ «Діджи фінанс» (Фактор) та ТОВ «ФК «Інвест фінанс» (Клієнт) укладено Договір факторингу №556/ФК-22, згідно умов якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги, зазначені в реєстрі прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та сплатити Клієнту суму фінансування за таке відступлення на умовах, визначених цим Договором.. Право вимоги переходить від Клієнта до Фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимоги у формі, наведеної в Додатку №1 цього Договору (а.с.36-39).

На виконання умов Договору ТОВ «ФК «Інвест фінанс» 05.09.2022 сплачені грошові кошти: 1488000,00 грн., 744000,00 грн. та 744000,00 грн. (а.с.42).

Згідно Витягу з Реєстру прав вимоги (Додаток 1 до Договору факторингу №556/ФК-22 від 05.09.2022) до Фактора перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 2 від 16.01.2021, загальний борг - 31237,43 грн., з яких 7300 грн. тіло кредиту, відсотки - 23937,43 грн. (а.с.43).

За вих. № -АВ від 30.01.2023 ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_1 (саме така адреса була зазначена у заявці на отримання кредиту), направлено досудову вимогу по добровільну сплату боргу, вказані відповідні реквізити (а.с.44).

З листа начальника Роменського РВП ГУНП в Сумській області від 03.06.2025 за №1411/52/04-25 вбачається, що ОСОБА_1 звертався із заявою до Роменського РВП ГУНП в Сумській області про вимагання невідомими особами з нього коштів за кредит. Дане звернення зареєстроване в журналі єдиного обліку Роменського РВП під №2172 від 17.03.2021. Проте надати матеріали справи не можливо, оскільки вищезазначені матеріали були знищені у зв`язку з військовою агресією РФ (а.с.80).

До відзиву на позов відповідачем долучені скрін-шоти, як він зазначає, екрану його мобільного телефону, в якому йому пропонується погасити заборгованість, з посиланням на справу №585/1387/25 та пропонується домовитись з кредитором (а.с.81).

Судом не береться до уваги надрукована особисто чи/або роздрукована відповідачем інформація щодо кредитних договорів (договорів позики), оскільки не зрозуміло ні звідки ця інформація, ні відносно кого вона (Інтерет посилання відсутнє) (а.с.82-91).

Таким чином, між сторонами склалися правовідносини з приводу виконання зобов`язання щодо кредитної заборгованості, які врегульовані нормами Глави 71 Цивільного кодексу України.

Норми права, застосовані судом:

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Як свідчить зміст ч. 3, 5, 6, 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 ЦК України).

В абзаці 2 частини 2 статті 639 ЦК України визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до частин 1, 2 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

На підставі статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 1049 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, в тому числі, з договорів.

Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За вимогами ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із частиною 2 статті 1054 та частиною 2 статті 1050 ЦК України, наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Положеннями частини 1 статті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності .

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Мотиви суду.

Суд оцінив за власним переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому так і кожному окремо, враховує всі надані докази і вважає, що існують підстави для часткового задоволення позову.

Судом встановлено, що 16.01.2021 з використанням сервісу online-кредитування ОСОБА_1 подано Заявку на отримання кредиту у розмірі 7300 грн., з встановленими процентами за користування кредитом в день - 1,71, зі строком виплати 15.02.2021, яка була акцептована ТОВ «ФК «Інвест фінанс», в результаті чого сторони уклали Договір №2 16.01.2021 про надання споживчого кредиту. З умовами договору товариство зобов`язувалось надати позичальнику кредит у гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язувався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним відповідно до умов Договору та виконати інші обов`язки, передбачені договором (а.с.19-22, 23-28).

Посилання відповідача не те, що він не укладав спірного кредитного договору, а також те, що на його рахунках на той час перебувало близько 60000 грн. і він не потребував кредитних коштів, суд не приймає до уваги, оскільки ним не долучено доказів, які б це підтвердили.

Так, відповідач мав змогу, оскільки ця інформація стосується його особисто, взяти з фінансових установ, в яких він обслуговується, відповідні виписки по рахунках, з яких би суд мав змогу перевірити зазначену ним інформацію. Проте цього зроблено не було, тобто зазначені обставини відповідачем не доведені, тому ОСОБА_1 не зумів переконати суд у своїй правоті щодо указаних фактів та стверджень по справі.

Встановлено, що первісний кредитор виконав свої зобов`язання за укладеним договором, надавши відповідачу кредитні кошти у розмірі 7300 грн, що підтверджується відповідною довідкою про успішність транзакції (а.с. 41).

Указаною довідкою підтверджений факт перерахування коштів у розмірі, визначеному кредитним договором на карту № НОМЕР_1 , банк емітент - Ощад-банк.

Саме така маска карти зазначена в кредитному договорі, підписаному відповідачем електронним підписом, укладення якого відповідач заперечує.

Проте, слід вказати, що заперечуючи проти одержання кредитних коштів відповідач мав змогу надати суду на підтвердження своїх заперечень належні і допустимі документальні докази того, що відповідні кошти не були зараховані на його картковий рахунок, вказаний у договорі, або докази того, що вказаний картковий рахунок йому не належить, адже кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач не був позбавлений можливості надати відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до таких, відповідно до законодавства. При цьому, судом враховано, що позивач, з огляду на вимоги Закону України «Про банки та банківську діяльність» щодо банківської таємниці, позбавлений можливості надати такі докази самостійно.

Але відповідачем факт отримання грошових коштів за Кредитним договором нічим не спростовано.

Таким чином, позивачем доведено факт виконання первісним кредитором умов Договору про надання споживчого кредиту від 16.01.2021 на умовах, визначених цим договором.

Щодо звернення відповідача до Роменського РВП ГУНП в Сумській області із заявою про вчинення відносно нього шахрайства, то за наявними в матеріалах справи доказами не вбачається, що ця скарга (заява) стосується саме спірного кредитного договору та позивача.

Більше того, відповідач зазначає, що вимагання грошей у нього відбувається і на даний час, проте до Роменського РВП ГУНП в Сумській області не звертається, принаймні доказів, які б підтвердили такий факт звернення, суду не надає.

Позивач набув право грошової вимоги до відповідача за указаним Договором, що вбачається зі долучених представником позивача письмових доказів (а.с. 36-39, 42, 43).

Із наданого представником позивача розрахунку щодо заборгованості за невиконання умов кредитного договору 2 від 16.01.2021 вбачається, що заборгованість відповідача перед позивачем становить 31237,43 грн., яка складається з тіла кредиту 7300 грн., та 23937,43 грн. заборгованості за відсотками (а.с.33-35).

Проте, суд не погоджується із заявленим до стягнення розміром заборгованості.

Так, договір, укладений між ТОВ «ФК «Інвест-фінанс» та ОСОБА_1 строковий (п.1.3.), а саме, кредит надавався відповідачу на строк 30 днів, тобто до 15.02.2021.

Припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.

Подібних висновків Велика Палата Верховного Суду дійшла у постановах від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 (пункти 53, 54), від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (пункт 6.19).

Проте, з долученого розрахунку вбачається, що кредитор нараховував відповідачу відсотки після закінчення строку дії договору, що суперечить вимогам законодавства та укладеного між сторонами договору, оскільки доказів пролонгації договору стороною позивача не додано.

Враховуючи викладене, з огляду на долучений до матеріалів справи розрахунок заборгованості, суд дійшов висновку про те, що станом на закінчення строку дії указаного договору розмір заборгованості становив 11044,9 грн., з яких 7300 грн. тіло кредиту та 3744,9 грн. відсотки за користування кредитом.

Тому, саме цю суму суд вважає за необхідне стягнути з відповідача, який добровільно заборгованість не погашає, на користь позивача, який, як зазначено вище, набув право вимоги до нього за Договором №2 від 16.01.2021.

Крім того, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, у розмірі 856,51 грн. (розрахунок: 11044,90 х 2422,40 : 31237,43 = 856,51).

Щодо витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17.02.2021 (провадження №61-44217св18), витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Предметом спору в дані справі є стягнення заборгованості за кредитним договором.

На теперішній час судова практика розгляду даної категорії справ є поширеною. Її вивчення, аналіз обставин справи та складання процесуальних документів, на думку суду, за наявності звичайної професійної підготовки в галузі права, об`єктивно не вимагає витрачання значного часу та зусиль адвоката.

Враховуючи фактично надані послуги адвоката зі складання позовної заяви, суд визнає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1 000 гривень.

Решта частина виплати позивача у даній справі на користь адвоката в сумі 8000 грн. є неспіврозмірною до ціни позову, та складністю справи, враховуючи, що її розгляд відбувся у порядку спрощеного позовного провадження, отже - не підлягає відшкодуванню.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про часткове відшкодування витрат на забезпечення професійної правничої допомоги.

Судом також застосовані інші норми процесуального права, а саме: ст.ст. 5, 12, 13, 19, 76-81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України.

Суд вирішив:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» () заборгованість за Договором № 2 про надання споживчого кредиту від 16.01.2021 року у розмірі 11044 (одинадцять тисяч сорок чотири) грн. 90 коп., судовий збір у розмірі 856 (вісімсот п`ятдесят шість) грн. 51 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 (одна тисяча) грн.

В іншій частині позову відмовити

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua

Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ДІДЖИ ФІНАНС", ел. пошта тел. 87, адреса 07406, Київська область, м. Бровари, вул. Симона Петлюри, 21/1, .

Представник позивача: Романенко Михайло Едуардович ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_1 , тел. НОМЕР_3 адреса адреса АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_2 , тел. НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. І. Євтюшенкова