Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2025 року м. Кривий Ріг

Покровський районний суд міста Кривого Рогу в складі: головуючого судді Колочко О.В., за участі секретаря судового засідання Савінської А.О., за участі представника позивача Тюлькіної О.О., представника відповідача Харитонової М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, у порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» до Національного університету охорони здоров`я України імені П.Л. Шупика в особі ВП «Науково-практичний медичний центр професійного здоров`я України імені П.Л. Шупика», треті особи Південно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці, ОСОБА_1 , про часткове скасування повідомлення про хронічне професійне захворювання (отруєння) за формою П-3 від 21 червня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

11 листопада 2024 року позивач ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» звернулося до суду з позовом до відповідача ВП «НПМЦ професійного здоров`я НУОЗ України імені П.Л. Шупика» про скасування частково повідомлення ДУ «УКРНДІПРОММЕД» про хронічне професійне захворювання (отруєння) за формою П-3 вих. № 08/21-1256 від 21.06.2023 щодо ОСОБА_1 в частині встановлення професійного характеру захворювання, пов`язаного з умовами праці: «Хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої стадії (пиловий бронхіт першої-другої стадії, емфізема легень першої-другої стадії), група В. Легенева недостатність (ЛН) другого ступеня», видане підприємству ВСП «Шахтоуправління Першотравенське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля».

В обґрунтування позову посилається на те, що повідомлення за формою П-3 № 08/21-1256 від 21.06.2023 частково не відповідає дійсним обставинам справи, а саме щодо діагнозу ХОЗЛ, пов`язаного з умовами праці, оскільки стаж роботи ОСОБА_1 за професією гірник підземний під дією шкідливого фактору був впродовж 6 років 3 місяців 1 дня, тоді як медкомісія має право направляти працівників на до обстеження з підозрою на профзахворювання зі стажем роботи більше 10 років, за іншими професіями, які займав ОСОБА_1 такий показник фактору шкідливості виробничого процесу відсутній. Крім того відповідач пов`язує ХОЗЛ з наслідком дії шкідливого виробничого фактору, ігноруючи інші чинники (паління, вади розвитку легень, часті респіраторні інфекції в ранньому віці і в дитинстві, низький соціально-економічний статус, наявність бронхіальної астми, хронічного бронхіту, погодні умови і клімат, забруднення вихлопними газами тощо). Також, впродовж своєї трудової діяльності ОСОБА_1 був забезпечений засобами індивідуального захисту (ЗІЗ) органів дихання респіраторами РПА-ТД, використання якого забезпечує фільтрацію шкідливих речовин у повітрі і зменшує їх концентрацію до гранично допустимих норм. Вказані обставини не були досліджені відповідачем у повному обсязі, тому, на думку позивача, відсутнє достатнє підтвердження щодо характеру захворювання у третьої особи, а відтак воно не може вважатися хронічним професійним захворюванням пов`язаним із виробництвом. Щодо вибору способу захисту зазначає, що рішення про підтвердження або відміну раніше встановленого діагнозу хронічного профзахворювання (отруєння) оформлюється висновком ЛЕК, яке у разі незгоди хворого або роботодавця здійснюється у судовому порядку, а тому оскільки на підставі цього рішення було складено повідомлення за формою П-3, то роботодавець має право такого оскарження.

Ухвалою судді від 13 листопада 2024 року відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, роз`яснено учасникам справи їх право, порядок та строки на подачу заяв по суті справи.

21 листопада 2024 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач не визнав позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на дотримання фахівцями клініки ДУ «УКРНДІПРОММЕД» усіх нормативних актів, що визначають діяльність закладу охорони здоров`я при встановленні остаточного діагнозу ОСОБА_1 , який відповідно до відомостей з трудової книжки, інформаційної довідки про умови праці та доповнення до неї, працював в умовах впливу шкідливих і небезпечних факторів виробничого середовища і трудового процесу впродовж 14 років 3 місяців за професіями гірник підземний, начальник зміни підземний. При встановленні діагнозу були враховані характерний для ХОЗЛ (пилового бронхіту) професійної етіології невпинно прогресуючий перебіг з наявністю загострень, які були зареєстровані під час роботи у несприятливих умовах виробництва та після припинення роботи, пов`язаної з впливом на організм хворого працівника виробничого пилу, концентрації якого перевищували гранично-допустимі норми, результати проведених комплексних клінічних, функціональних, рентгенологічних, лабораторних досліджень, і рішенням ЛЕК від 20.06.2023 протокол № 678 ОСОБА_1 було встановлено діагноз професійного захворювання легень: ХОЗЛ. Повідомлення за формою П-3 стосовно хворого ОСОБА_1 було складене на підставі медичного висновку ЛЕК і є похідним документом інформаційного характеру, який інформує та породжує обов`язки відповідних осіб створити комісію з проведення розслідування причин виникнення хронічного профзахворювання та надати інформацію стосовно представників, яких пропонуються включити до складу такої комісії. Крім того, зазначає, що повідомлення на момент розгляду справи вже втратило чинність, а отже не має предмету спору. Порядком № 337 взагалі не передбачене право на оскарження повідомлення за формою П-3, натомість передбачений порядок оспорювання діагнозу хронічного профзахворювання, встановленого хворому працівнику. У червні 2023 року позивачу стало відомо про встановлення ОСОБА_1 профзахворювання, однак роботодавець не вжив жодних заходів щодо його оспорювання відповідно до процедури, встановленої Порядком № 337, а отже не вважав його спірним. Просила відмовити у задоволенні позову.

26 листопада 2024 року від представника третьої особи Управління Держпраці надійшли письмові пояснення у справі, у яких зазначено, що 27 червня 2023 року до Міжрегіонального управління надійшло повідомлення ДУ «УКРНДІПРОММЕД» від 21.06.2023 № 08/21-1256 за формою П-3 про хронічне профзахворювання (отруєння) у ОСОБА_1 , після чого було направлено відповідні листи, у тому числі до ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» щодо надання письмової інформації про ПІБ та посаду представників, яких пропонується включити до складу комісії з розслідування, що було проігноровано роботодавцем, а відтав розслідування причин виникнення хронічного профзахворювання у ОСОБА_1 відповідно до вимог Порядку № 337 не проводилося, акт за формою П-4 не складався через обставини, які не залежали від волі Міжрегіонального управління Держпраці. Також, звертають увагу на те, що строк дії повідомлення за формою П-3 становить 6 місяців з моменту встановлення діагнозу хронічного профзахворювання у працівника, а тому Управлінням Держпраці листом від 28.12.2023 було повідомлено ДУ «УКРНДІПРОММЕД» про розгляд повідомлення та наголошено на тому, що строк повідомлення сплинув 27.12.2023. При розгляді справи вважає, що необхідно врахувати факт втрати чинності цим повідомленням 27.12.2023 і як такий документ не може бути предметом позовних вимог, оскільки спір втрачає актуальність.

03 грудня 2024 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій вона підтримує позовні вимоги, та викладає обставини, аналогічні викладеним у позові, а також наполягає на тому, що у ОСОБА_1 не було достатнього стажу для направлення його на до обстеження з підозрою на профзахворювання.

03 грудня 2024 року ухвалою суду, постановленою в судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати залучено як третю особу у справі ОСОБА_1

09 грудня 2024 року представник відповідача надала відповідь на пояснення третьої особи щодо втрати чинності повідомленням за формою П-3 про хронічне профзахворювання, і зазначає, що п. 95 Порядку передбачено процес оспорювання саме діагнозу хронічного професійного захворювання, а предметом спору у цій справі оспорювання зв`язку виявленого захворювання з умовами праці, тому рішення центральної ЛЕК не вимагається, а застосовується загальний порядок щодо захисту цивільних прав позивача.

Ухвалою суду від 23 січня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про призначення судової експертизи.

23 січня 2025 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

04 березня 2025 року судовий розгляд відкладений на 03.04.2025 за клопотанням представника третьої особи Міжрегіонального управління Держпраці.

03 квітня 2025 року оголошено перерву до 16 квітня 2025 року за клопотанням представника позивача.

16 квітня 2025 року від представника третьої особи Міжрегіонального управління Держпраці надійшли пояснення у справі, у яких зазначено, що на рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.06.2024 визнано протиправною бездіяльність Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці щодо не утворення комісії з проведення розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) після отримання 27.06.2023 повідомлення ДУ «УКРНДІПРОММЕД» від 21.06.2023 № 08/21-1256 та зобов`язано протягом 10 робочих днів провести розслідування. Рішення залишено без змін судом апеляційної інстанції. 17.02.2025 відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення суду. У зв`язку з чим на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду, яке набрало законної сили, був виданий наказ від 11.03.2025 № 618/ПС «Про утворення комісії з проведення розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння)» відносно ОСОБА_1 на підставі повідомлення від 21.06.2023. Також, на думку третьої особи, повідомлення, яке вичерпало термін дії не може бути предметом оскарження в судовому порядку й не підлягає частковому скасуванню.

16 квітня 2025 року оголошено перерву до 20.05.2025 за клопотанням представника позивача.

09 травня 2025 року від представника позивача надійшли додаткові пояснення, у яких вона посилається на обставини аналогічні викладеним у позові та відповіді на відзив, а також зазначає, що позивачем оскаржується наказ від 11.03.2025 № 618/ПС у судовому порядку. Також, зазначає, що суди у справі за позовом ОСОБА_1 ґрунтували свої рішення виключно на правових підставах створення комісії та при цьому не надавали оцінку строку дії повідомлення за формою П-3, а останнє саме і підставою для утворення комісії за наказом керівника територіального органу Держпраці у відповідності до п. 105 Порядку, а тому можна зробити висновок, що повідомлення за формою П-3 не втратило юридичної сили.Крім того, посилається на порушення Порядку № 337 в частині надання доповнення до інформаційної довідки на запит відповідача на адресу Держпраці від 01.11.2022.

20 травня 2025 року оголошено перерву в судовому засіданні до 03.06.2025 перед судовими дебатами.

03 червня 2025 року проведені судові дебати, суд оголосив про перехід до стадії ухвалення рішення, оголошення вступної та резолютивної частини якого відбулося 06.06.2025.

Представник позивача Тюлькіна О.О. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила задовольнити позов з підстав, викладених у позові, відповіді на по відзив та письмових поясненнях.

Представник відповідача Харитонова М.О. в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву, просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи Південно-Східного міжрегіонального управління Держпраці та третя особа Гричук О.Г. до суду не з`явилися, кожен окремо, подали письмові заяви про проведення судового розгляду справи за їх відсутності.

Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши представників сторін, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову з таких підстав.

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи.

20 червня 2023 року ДУ «УКРНДІПРОММЕД» на підставі протоколу засідання № 678 склала медичний висновок лікарсько-експертної комісії, про встановлення ОСОБА_1 професійного характеру захворювання: Хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої стадії (пиловий бронхіт першої-другої стадії, емфізема легень першої-другої стадії), група В. ЛН другого ступеня; двобічний плечолопатковий періартроз (ПФ другого ступеня), остеоартроз у поєднанні з пері артрозом ліктьових та колінних суглобів (ПФ другого ступеня), стійкий больовий синдром.

Діагноз професійного захворювання встановлений, у тому числі на підставі тривалого стажу роботи в шкідливих умовах (14 років 03 місяці за професіями гірник підземний, начальник зміни підземний), даних інформаційної довідки про умови праці № ДН/4.6/4197-22 від 19.08.2022 та доповнення до неї № ПС/3.1/11954-23 від 18.05.2023.

21 червня 2023 року за вих. 08/21-1256ДУ «УКРНДІПРОММЕД» склало повідомлення про хронічне професійне захворювання (отруєння) за формою П-3, у якому зазначено найменування підприємства ВСП «Шахтоуправління Першотравенське» ПрАТ «Павлоградвугілля», діагноз основний: 1. Хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої стадії (пиловий бронхіт першої-другої стадії, емфізема легень першої-другої стадії), група В. ЛН другого ступеня, 2. Двобічний плечолопатковий періартроз (ПФ другого ступеня), остеоартроз у поєднанні з пері артрозом ліктьових та колінних суглобів (ПФ другого ступеня), стійкий больовий синдром. Дата встановлення остаточного діагнозу: 20.06.2023 (а.с. 25).

Повідомлення за формою П-3 стосовно ОСОБА_1 отриманий ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» 28 червня 2023 року.

Під час судового розгляду судом встановлено, що станом на час розгляду справи розслідування причин виникнення хронічного профзахворювання не проводилося, відповідний Акт не складався.

Згідно з частиною другою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. Суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці.

Згідно з частиною першою статті 13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Частинами першою, другою статті 153 Кодексу законів про працю України

(далі КЗпП України) передбачено, що на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Згідно зі статтею 171 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен проводити розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві відповідно до порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» професійне захворювання це захворювання, що виникло внаслідок професійної діяльності застрахованого та зумовлено виключно або переважно впливом шкідливих речовин і певних видів робіт та інших факторів, пов`язаних з роботою.

Частиною другою статті 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» встановлено, що факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України «Про охорону праці».

Процедура проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форм власності врегульована Порядком № 337, який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин.

Згідно з пунктом 81 Порядку № 337 на непрацюючих пенсіонерів або осіб, які не працюють, лікарем з гігієни праці територіального органу Держпраці складається інформаційна довідка про умови праці працівника у разі підозри в нього хронічного професійного захворювання (отруєння) (далі інформаційна довідка) згідно з додатком 14 на підставі даних про умови праці на їх робочих місцях у разі збереження цих робочих місць на підприємстві (в установі, організації), де вони раніше працювали, а у разі їх відсутності отриманих на підставі наукових досліджень (розробок), характеристики виробничих факторів на аналогічних виробництвах.

Пунктом 89 Порядку № 337 передбачено, що усі випадки хронічних професійних захворювань незалежно від строку їх настання підлягають розслідуванню.

Віднесення захворювання до хронічного професійного здійснюється відповідно до процедури встановлення зв`язку захворювання з умовами праці згідно з цим Порядком та Переліком професійних захворювань, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2000 року № 1662 (пункт 91 Порядку № 337).

Для встановлення остаточного діагнозу та зв`язку захворювання з впливом шкідливих і небезпечних факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу лікар-профпатолог області або міста направляє хворого до високоспеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я, якому МОЗ надало право встановлювати остаточний зв`язок захворювання з умовами праці, з відповідними документами. До високоспеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я у разі потреби для встановлення діагнозу можуть направлятися також хворі, які проходять обстеження у науково-дослідних інститутах (установах) медичного профілю (пункт 93 Порядку № 337).

Відповідно до пункту 94 Порядку № 337 високоспеціалізовані профпатологічні заклади охорони здоров`я проводять амбулаторне та/або стаціонарне обстеження хворих і встановлюють діагноз хронічного професійного захворювання (отруєння). Діагноз хронічного професійного захворювання (отруєння) може бути змінений або відмінений високоспеціалізованим профпатологічним закладом охорони здоров`я, який його встановив раніше, на підставі результатів додатково поданих відомостей або проведених досліджень і повторної експертизи. Відповідальність за встановлення або відміну діагнозу хронічного професійного захворювання (отруєння) покладається на керівників таких закладів і голів лікарсько-експертних комісій. Рішення про підтвердження або відміну раніше встановленого діагнозу хронічного професійного захворювання (отруєння) оформляється висновком лікарсько-експертної комісії.

У спірних випадках остаточне рішення щодо встановлення діагнозу хронічного професійного захворювання (отруєння) приймається центральною лікарсько-експертною комісією Державної установи «Інститут медицини праці Національної академії медичних наук України», у роботі якої мають право брати участь лікарі з гігієни праці територіального органу Держпраці, закладу охорони здоров`я, територіального органу Пенсійного фонду України, представники підприємства (установи, організації), первинної організації відповідної профспілки або уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці (у разі, коли профспілка на підприємстві (в установі, організації) відсутня), представники вищого органу профспілки. Оскарження рішення зазначеної комісії у разі незгоди хворого або роботодавця здійснюється у судовому порядку (пункт 95 Порядку № 337).

Пунктом 97 Порядку № 337 передбачено, що професійний характер хронічного захворювання (отруєння) встановлюється лікарсько-експертною комісією високоспеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я

(далі лікарсько-експертна комісія), склад якої затверджує керівник такого закладу. У разі потреби до роботи лікарсько-експертної комісії залучаються спеціалісти (представники) територіальних органів Держпраці, підприємства (установи, організації), територіального органу Пенсійного фонду України, первинної організації профспілки, членом якої є хворий, або уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці (у разі, коли профспілка на підприємстві (в установі, організації) відсутня).

Згідно з пунктом 99 Порядку № 337 рішення про зв`язок захворювання з умовами праці приймається на підставі клінічних, функціональних досліджень (амбулаторних або стаціонарних) з урахуванням відомостей, зазначених у: трудовій книжці для визначення стажу роботи в умовах дії виробничих факторів; виписці з амбулаторної картки (форма 025/у); історії хвороби за весь період спостереження; направленні хворого на огляд до лікарсько-експертної комісії з медичним висновком лікаря-профпатолога; санітарно-гігієнічній характеристиці умов праці; інформаційній довідці про умови праці працівника, що складається лікарями з гігієни праці територіального органу Держпраці, який здійснює нагляд за підприємством (установою, організацією), у разі підозри в нього хронічного професійного захворювання (отруєння); висновку фтизіатра, нарколога та інших документах (у разі потреби); акті за формою Н-1 (у разі гострого професійного захворювання (отруєння).

У пункті 100 Порядку № 337 зазначено, що висновок лікарсько-експертної комісії про наявність (відсутність) хронічного професійного захворювання (отруєння) видається працівникові, а його копія надсилається головному спеціалістові з професійної патології області або міста за місцем роботи або проживання працівника та територіальному органові Пенсійного фонду України. Хворому видається довідка про стаціонарне обстеження у високоспеціалізованому профпатологічному закладі охорони здоров`я. У зазначеному висновку, крім діагнозу, обов`язково зазначаються відомості про наявність (відсутність) професійного захворювання та придатність (непридатність) до роботи за професією у несприятливих (шкідливих) умовах праці.

Високоспеціалізованими профпатологічними закладами охорони здоров`я стосовно кожного хворого складається повідомлення про хронічне професійне захворювання (отруєння) за формою П-3 (далі повідомлення за формою П-3) згідно з додатком 19. Повідомлення за формою П-3 протягом трьох робочих днів після встановлення діагнозу надсилається керівникові підприємства (установи, організації), шкідливі виробничі фактори на якому призвели до виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння), територіальному органу Держпраці, який здійснює державний нагляд (контроль) за підприємством (установою, організацією), територіальному органові Пенсійного фонду України за фактичним місцезнаходженням підприємства (установи, організації), а також профпатологу, який направив хворого до високоспеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я. Строк дії повідомлення за формою П-3 становить шість місяців з моменту встановлення діагнозу хронічного професійного захворювання (отруєння) у працівника. У разі коли хворий працював на кількох підприємствах (в установах, організаціях), де були умови для розвитку хронічного професійного захворювання (отруєння), або за кількома професіями, під час роботи за якими були умови для розвитку хронічного професійного захворювання (отруєння), повідомлення за формою П-3 надсилається на останнє підприємство (в установу, організацію), де він працював за професією, під час роботи за якою були умови для розвитку хронічного професійного захворювання (отруєння) (пункт 101 Порядку № 337).

Пунктом 103 Положення № 337 передбачено, що працівникові видається під розписку медичний висновок лікарсько-експертної комісії про наявність (відсутність) у нього хронічного професійного захворювання (отруєння) за формою згідно з додатком 20. Медичний висновок також надсилається лікарю-профпатологу, який направляв хворого до високоспеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я за місцем його роботи або проживання (якщо він не працює).

Оскаржуючи повідомлення за формою П-3 про хронічне професійне захворювання від 21.06.2023 позивач зазначав, що відсутнє достатнє підтвердження щодо виникнення у ОСОБА_1 хронічного професійного захворювання ХОЗЛ, оскільки ДУ ««УКРНДІПРОММЕД» не враховані інші чинники, які мають вплив на здоров`я працівника (паління, забруднення, дитячі хвороби тощо), а також про те, що працівник був забезпечений засобом індивідуального захисту органів дихання респіратором РПА-ТД, використання якого виключає виникнення захворювання, оскільки він очищає повітря від шкідливих речовин до гранично допустимих норм, крім того, відповідач не погоджується із висновком ЛЕК в частині зарахування стажу роботи ОСОБА_1 в шкідливих умовах.

Натомість суд звертає увагу, що відповідного Висновку ЛЕК, яким встановлений остаточний діагноз і на підставі якого було складено повідомлення за формою П-3 стосовно ОСОБА_1 позивачем суду не наданий, як і не надано клопотання про його витребування, а тому суд позбавлений можливості перевірити наведені позивачем доводи.

У повідомленні, яке оскаржується, наявне лише посилання на встановлені діагнози ОСОБА_1 , його вік, коли і ким встановлений діагноз, дату складання повідомлення та найменування підприємства адресату повідомлення і найменування осіб, які підписали повідомлення.

Щодо доводів позивача про неналежну процедуру складання Інформаційної довідки про умови праці працівника при підозрі в нього хронічного професійного захворювання (отруєння), а саме в частині її доповнення, суд зазначає наступне.

Спеціалізовані профпатологічні заклади охорони здоров`я, яким надано право встановлювати остаточний діагноз щодо професійних захворювань, можуть надсилати запити до територіальних органів Держпраці з обґрунтуванням необхідності внесення доповнень до санітарно-гігієнічних характеристик (пункт 73 Порядку № 337).

Санітарно-гігієнічна характеристика підписується лікарем з гігієни праці та затверджується керівником територіального органу Держпраці (пункт 80 Порядку № 337).

Особи, які підписали акт обстеження умов праці, а також ті, що склали санітарно-гігієнічну характеристику, несуть відповідальність за достовірність зазначеної у них інформації щодо умов праці та трудового процесу згідно з вимогами законодавства.

Згідно з пунктом 81 Порядку № 337 на непрацюючих пенсіонерів або осіб, які не працюють, лікарем з гігієни праці територіального органу Держпраці складається інформаційна довідка про умови праці працівника у разі підозри в нього хронічного професійного захворювання (отруєння) (далі інформаційна довідка) згідно з додатком 14 на підставі даних про умови праці на їх робочих місцях у разі збереження цих робочих місць на підприємстві (в установі, організації), де вони раніше працювали, а у разі їх відсутності отриманих на підставі наукових досліджень (розробок), характеристики виробничих факторів на аналогічних виробництвах.

Отже, аналізуючи наведені положення Порядку № 337 можна зробити висновок, що він не передбачає конкретної процедури отримання додаткових відомостей щодо умов праці при складанні інформаційної довідки, натомість дозволяється відповідним закладам охорони здоров`я направляти запити до територіальних органів Держпраці з обґрунтуванням необхідності внесення доповнень до санітарно-гігієнічних характеристик, при цьому не регламентується складення нової або корегування вже оформленої санітарно-гігієнічної характеристики.

Щодо підписання інформаційної довідки та відповіді на запит, суд звертає увагу, що Інформаційна довідка від 19.08.2022 № ДН/4.6.2/4197-22 складена та підписана лікарем з гігієни праці Т.В. Архіповою та затверджена в.о.начальника ГУ Держпраці в Дніпропетровській області, аналогічно і доповнення до цієї інформаційної довідки підписані заступником начальника Південно-східного міжрегіонального управління Держслужби та виконавцем зазначена Тетяна Архіпова, доказів щодо відсутності повноважень цих осіб на складання подібних документів суду не надано.

Щодо доводів представників відповідача та третьої особи про відсутність предмету позову суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

У постановах Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18; від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19; від 09 вересня 2020 року у справі № 750/1658/20 зазначено, що закриття провадження у справі через відсутність предмета спору можливе лише за умови, якщо предмет спору відсутній під час пред`явлення позову.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного,

а не формального значення.

Предмет спору це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04).

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Такого висновку дійшов Верховний Суд, виклавши його у своїй постанові від 20.09.2021 у справі № 638/3792/20.

В ході розгляду справи судом встановлено, що між сторонами наявне неврегульоване питання в частині виконання вимог Порядку № 337 в частині проведення розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання і на разі наказ про створення відповідної комісії, виданий третьою особою на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду, оскаржується позивачем в судовому порядку, а тому підстав для закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України не має, і суд вважає за необхідне ухвалити рішення по суті заявлених вимог.

Проаналізувавши встановлені судом обставини та наведені вище положення нормативних актів суд приходить до такого висновку.

По-перше, повідомлення за формою П-3 від 21.06.2023 № 08/21-1256 про хронічне професійне захворювання (отруєння) стосовно ОСОБА_1 складене відповідно до вимог пункту 100 Порядку № 337 на підставі висновку лікарсько-експертної комісії про наявність хронічного професійного захворювання (отруєння), оформленого протоколом ЛЕК № 678 від 20.06.2023, у якому обов`язково зазначаються відомості про наявність (відсутність) професійного захворювання та придатність (непридатність) до роботи за професією у несприятливих (шкідливих) умовах праці.

Отже, заявляючи про невідповідність висновків ЛЕК в частині встановлення зв`язку між захворюванням ХОЗЛ і умовами праці і при цьому оскаржуючи повідомлення за формою П-3, яке за своєю суттю не встановлює такий зв`язок, а є лише інформативним документом, на підставі якого виникає обов`язок роботодавця протягом однієї доби з моменту одержання такого повідомлення надати територіальному органові Держпраці письмову інформацію про прізвище, ім`я, по батькові та посаду представника (представників), якого пропонується включити до складу комісії з розслідування (пункт 105 Порядку № 337), позивач невірно обрав спосіб захисту, оскільки навіть скасування цього повідомлення в частині діагнозу ХОЗЛ не скасовує самого Висновку ЛЕК і не скасовує обов`язок ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» виконати вимоги пункту 105 Порядку, тобто не впливає на обсяг прав, інтересів і обов`язків позивача.

По-друге, звертаючись 11 листопада 2024 року до суду з позовом про скасування частково повідомлення за формою П-3 позивач на той час вже не мав обов`язку, передбаченого пунктом 105 Порядку № 337, оскільки шестимісячний строк дії повідомлення сплинув 27.12.2023, про що Міжрегіональне управління Держпраці повідомило ДУ «УКРНДІПРОММЕД» листом від 28.12.2023.

При цьому суд відхиляє доводи позивача, що повідомлення не втратило юридичної сили, оскільки під час розгляду іншої адміністративної справи цій обставині не надано оцінку при зобов`язанні територіального управління Держпраці провести розслідування виникнення хронічного профзахворювання, оскільки лише обставини, встановлені рішенням суду в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, що передбачено ст. 82 ЦПК України.

Більш того, наявність рішення суду, яким зобов`язано провести розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, незважаючи на сплин строку дії повідомлення, свідчить про те, що цей документ є лише похідним від Висновку ЛЕК, яким встановлений діагноз і зв`язок захворювання із умовами праці, і закінчення дії повідомлення не скасовує дію цього Висновку, який ніким не був оскаржений відповідно до встановленого порядку.

По-третє, доводи позивача про те, що він має право оскаржити повідомлення за формою П-3, оскільки воно складене за результатами рішення про професійний характер захворювання, посилаючись на положення пункту 95 Порядку № 337, яким передбачено право на оскарження рішення ЛЕК про підтвердження встановленого діагнозу хронічного професійного захворювання, є необґрунтованими і пункт 95 Порядку не надає право на оскарження повідомлення, як і будь-яка норма закону, наведена та проаналізована судом вище, а отже позивач не має права на оскарження похідного документу інформативного характеру.

Отже, повідомлення за формою П-3 про хронічне професійне захворювання містить лише відомості про факт прийняття рішення ЛЕК про встановлення хронічного професійного захворювання ХОЗЛ у ОСОБА_1 , з яким не погоджується позивач, а тому оскарження такого повідомлення не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав.

Усі інші доводи представника позивача, у тому числі і посилання на проведення гірничотехнічної експертизи, оформленої висновком № 605-25 від 28.04.2025, суд відхиляє, як неналежні, оскільки стосуються оспорення позивачем встановленого діагнозу ХОЗЛ за Висновком ЛЕК, який не оскаржується позивачем і не є предметом позову.

За наведених обставин, суд вважає позов безпідставним та таким, що не ґрунтується на законі, а тому не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у позові судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 81-84, 141, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у позові Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» до Національного університету охорони здоров`я України імені П.Л. Шупика в особі ВП «Науково-практичний медичний центр професійного здоров`я України імені П.Л. Шупика», треті особи Південно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці, ОСОБА_1 , про часткове скасування повідомлення про хронічне професійне захворювання (отруєння) за формою П-3 від 21 червня 2023 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів після проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК Українидатою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Позивач: Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Павлоградвугілля», , юридична адреса: 51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Соборна, 76.

Відповідач: Національний університет охорони здоров`я України імені П.Л. Шупика в особі ВП «Науково-практичний медичний центр професійного здоров`я України імені П.Л. Шупика», , юридична адреса: 50096, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Виноградова, 40.

Треті особи: Південно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці, , юридична адреса: 49064, м. Дніпро, вул. Коксохімічна, 1;

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 16 червня 2025 року.

Суддя: О. В. Колочко