Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4303/25
Провадження № 2/711/2102/25
24 червня 2025 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді Скляренко В.М.
при секретарі Кошубінській Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
АТ «СЕНС БАНК», в особі представника адвоката Проценка М.М., який діє на підставі довіреності №023781/25 від 03.02.2025р, звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідачки на користь банку заборгованість за кредитним договором від 17.06.2016р. в загальній сумі 88 810,96 грн., з яких: прострочене тіло кредиту 65 102,27 грн., відсотки за користування кредитом 23 708,69 грн. Також просить стягнути із відповідачки на користь позивача судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 7 571,66 грн. В обґрунтування позову позивач посилається на порушення відповідачкою умов кредитного договору щодо строків та порядку повернення кредитних коштів.
Відповідачка не надав письмового відзиву проти позовних вимог.
26.05.2025р. судом відкрито провадження у справі із визначенням здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
В судове засідання представник позивача АТ «СЕНС БАНК» - Проценко М.М. не з`явився, хоча про день, час та міс це розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Разом з тим, суд враховує, що представником позивача 19.06.2025р. до суду подано заяву, в яких останній просив розглянути справу у відсутність представника позивача за наявними у справі доказами та одночасно вказував, що не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, не повідомивши суд про причину неявки. Про час і місце розгляду справи відповідачка повідомлялася шляхом надсилання судової повістки-повідомлення засобами поштового зв`язку відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК). Натомість судова повістка-повідомлення повернулась до суду без вручення відповідачці з причин відсутності останньої за вказаною адресою, що в контексті положень п. 3, 4 ч. 8 ст. 128, ч. 10 ст. 130 ЦПК суд вважає належним повідомленням. Додатково судом вживались заходи з повідомлення відповідачки шляхом розміщення оголошень про виклик в судове засідання на веб-сайті суду.
Отже, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, відповідачка не з`явилася в судове засідання та не повідомила про причини неявки, внаслідок чого на підставі ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК судом прийнято рішення про заочний розгляд справи.
Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини.
17.06.2016р. між ОСОБА_1 та АТ «Альфа-Банк», яке 30.11.2022р. змінило назву на АТ «СЕНС БАНК» на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 12.08.2022р., була укладена Угода про обслуговування кредитної лінії та відкриття відновлювальної кредитної лінії (далі Кредитна угода). За умовами такої Кредитної угоди Банк зобов`язався відкрити Клієнту (Позичальнику) рахунок № НОМЕР_1 у валюті гривня та випустити міжнародну платіжну карту DMC Gold строком на два роки з моменту її випуску. Окрім того, зобов`язався надати Клієнту кредит, шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по рахунку. Також умовами договору передбачено, що ліміт установлюється в розмірі 200 000 грн. Сума кредиту, що є доступною Клієнту на момент укладення Угоди про обслуговування кредитної лінії та відкриття відновлювальної кредитної лінії з встановленого договором та вказаного в Оферті на укладення Угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії ліміту відновлювальної кредитної лінії, складає 3 300 грн. При цьому, сума кредиту, що може бути доступна Клієнту в будь-який час протягом строку дії відновлювальної кредитної лінії та, яка відрізняється від суми, що вказана в цьому пункті, у порядку та спосіб, визначений умовами договору, сума кредиту, що може бути доступна Клієнту, в будь-кому випадку не може перевищувати ліміт відновлювальної кредитної лінії, який становить 200 000 грн. (п.п. 2, 3, 3.1, 3.1.1 Угоди).
Вказаний договір був укладений шляхом подачі відповідачкою 17.06.2016р. Анкети - заяви про акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб у АТ «Альфа-Банк» з одночасним підписанням Оферти на укладання угоди про обслуговування кредитної карти та відкриття відновлювальної кредитної лінії /а.с. 10-11, 12-14/.
Як вбачається із змісту вищевказаної Анкети-заяви, остання містить анкетні дані ОСОБА_1 , підпис позичальника та дату її підписання 17.06.2016 року. Крім того, у ній вказано, що відповідачка підписанням цього акцепту підтверджує акцепт Публічної пропозиції та укладення між нею та АТ «Альфа-Банк» Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» на умовах, викладених в Публічній пропозиції.
Із змісту Оферти на укладання Угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка датована 17.06.2016 року і підписана відповідачкою, встановлено, що вона містять наступну інформацію: тип кредиту кредитування рахунку та встановлення відновлювальної кредитної лінії, найменування продукту «Максимум готівка», мета кредиту для особистих потреб; умови обслуговування Кредитної картки пропозицію клієнта до Банку відкрити йому поточний рахунок у гривні та випустити міжнародну платіжну карту DMC Gold строком на два роки з моменту її випуску; умови надання Кредитної лінії ліміт кредитної лінії у розмірі 200 000 грн., процентна ставка за користування коштами відновлювальної кредитної лінії при вчиненні торгових операцій та/або операцій зняття коштів готівкою 24% річних, тип процентної ставки фіксована; умови сплати платежів, визначених Угодою/Договором обов`язків мінімальний платіж 7% від суми загальної заборгованості за Кредитною лінією, але не менше 50 грн.
Підписанням Оферти відповідачка беззаперечно підтвердила, що попередньо ознайомлена у письмовій формі: з умовами надання кредиту, в тому числі вартістю кредиту, його особливостями, перевагами та недоліками, інформацією про сукупну вартість кредиту з урахуванням реальної процентної ставки та значення абсолютного подорожчання кредиту, вартості, видів та предметів супутніх послуг, а також будь-якою іншою інформацією, надання якої вимагає чинне в Україні законодавство, в тому числі інформацією, надання якої передбачене нормами Закону України «Про захист прав споживачів» та нормативними актами НБУ.
Відповідно до Акцепту пропозиції на укладання Угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, АТ «Альфа-Банк» акцептував зазначені вище умови угоди, запропоновані відповідачкою, які є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк.
Крім того, відповідачкою 17.06.2016 року було підписано Довідку про умови кредитування з використанням картки «максимум-готівка», у якій міститься інформація про умови кредитування /а.с. 22/.
Відповідачкою використовувалася кредитна картка «World Debit Mastercard», за допомогою якої відбувалося зняття коштів та їх повернення, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитом, а також випискою по рахунку з кредитною карткою «World Debit Mastercard» за період з 17.06.2016р. по 27.02.2025р.
Починаючи з 17.06.2016р. відповідачка активно користувалася кредитними коштами та здійснювала видаткові операції по картковому рахунку. Натомість всупереч умов Кредитної угоди відповідачка не вживала заходів для погашення в повному обсязі існуючої на таку дату кредитної заборгованості, внаслідок чого допустила прострочення виконання грошових зобов`язань. Станом на 27.02.2025р. за відповідачкою обліковується заборгованість по кредитних зобов`язаннях на загальну суму 88 810,96 грн., яка складається з наступних сум: прострочене тіло кредиту 65 102,27 грн., відсотки за користування кредитом 23 798,69 грн., що стверджується розрахунком заборгованості за кредитом та випискою по рахунку за кредитною карткою «World Debit Mastercard» (Договір №630430442) за період з 17.06.2016р. по 27.02.2025р. /а.с. 25-48, 28-47/.
Оскільки відповідачка в добровільному порядку не здійснює повне погашення кредитної заборгованості, то позивач звернувся до суду з зазначеним позовом.
Таким чином, між сторонами існує спір з приводу належності виконання зобов`язань за кредитним договором, який регулюється нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК) та положеннями укладеної між сторонами Кредитної угоди.
Відповідно до ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Статтею 525 ЦК передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Згідно ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ст. 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.
Укладаючи Кредитну угоду сторони погодили умови та порядок повернення відповідачкою кредиту шляхом здійснення обов`язкового щомісячного платежу в розмірі 7% від загальної заборгованості за відновлювальною кредитною лінією, але не менше 50 грн. Частина такого платежу мала йти на погашення заборгованості по тілу кредиту, а інша частина по відсоткам за користування кредитними коштами.
Статтею 1050 ЦК передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Як встановлено судом, відповідачка після укладання кредитного договору належним чином не виконувала свого зобов`язання із здійснення щомісячних платежів, чим допустила порушення умов повернення кредиту, тобто строків та розмірів внесення щомісячних платежів, внаслідок чого у позивача виникло право вимагати повернення кредиту та сплати відсотків за фактичне користування кредитними коштами.
Аналіз наданої позивачем виписки по особовому рахунку на ім`я відповідачки та розрахунку заборгованості свідчить про існування у відповідачки станом на 27.02.2025р. заборгованості на загальну суму 88 810,96 грн. Отже вимоги позивача в межах цієї суми є цілком правомірними та обґрунтованими і підлягають до задоволення.
При цьому варто звернути увагу, що відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, внаслідок чого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Всупереч вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України відповідачкою не надано суду будь-яких заперечень проти позовних вимог та не повідомлено про обставини, які б спростували правомірність заявлених позивачем вимог та встановлені судом обставин спірних правовідносин.
За таких обставин позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з того, що судові витрати по справі складаються з судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду в сумі 2 422,40грн. /а.с. 1/, які відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягають відшкодуванню за рахунок відповідачки.
Відносно вимоги позивача про стягнення з відповідачки витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7 571,66 грн., суд зазначає наступне.
Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно зі ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Як передбачено ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Отже зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц та в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Суд має вирішити питання про відшкодування стороні, на користь якої відбулося рішення, витрат на послуги адвоката, керуючись принципами справедливості, співмірності та верховенства права.
Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд, зокрема, має пересвідчитись що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.
Наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Разом із тим, при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Процесуальними нормами встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.
Обов`язковим переліком документів на підтвердження відповідних витрат, незалежно від юрисдикції спору, є: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); розрахунок наданих послуг з їх детальним описом; документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, тощо) (висновки, викладені Верховним Судом у постановах у справах № 821/227/17, № 726/549/19, № 810/3806/18).
Загальними вимогами процесуального права, закріпленими у статтях 76-78, 81, 83, 84, 87, 89, 228, 235, 263-265 ЦПК України, визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову (дослідження обґрунтованості, наявності доказів, що їх підтверджують).
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження витрат позивача на правничу допомогу, останнім надано лише договір про надання послуг №1006 від 28 січня 2025 року, який укладений між АТ «Сенс Банк» та Адвокатським об`єднанням «СмартЛекс», свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЧН № 000392 адвоката Проценка М.М., яким підписана позовна заява, а також копія довіреності, що підтверджує повноваження адвоката Проценка М.М., підписана членом правління АТ «Сенс Банк» /а.с. 58-64, 66-68/.
Відповідно до п. 1.1 договору про надання послуг №1006 від 28.01.2025р. Замовник (АТ «Сенс Банк») замовляє, а Виконавець (Адвокатське об`єднання «СмартЛекс») зобов`язується надати послуги, які полягають у здійснені від імені та в інтересах замовника юридичних та фактичних дій щодо стягнення заборгованості з боржників замовника, які виникли внаслідок невиконання такими боржниками кредитних договорів, договорів позики, інших угод, які не забезпечені заставою та спонуканню до їх погашення такої заборгованості, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити такі послуги.
Винагорода виконавця та порядок розрахунків визначений сторонами в п. 3.1 договору №1006 від 28.01.2025р., а також договір передбачає умови щодо передачі реєстру боржників за актом приймання-передачі в роботу виконавця за відповідними додатками.
Разом з тим, представником позивача, окрім договору №1006 від 28.01.2025р., жодного доказу, який би свідчив про виконання зобов`язань по ньому, в т.ч. відносно передачі матеріалів в роботу щодо Позичальника ОСОБА_1 та виконання такої роботи суду не надано.
До матеріалів позовної заяви не долучені докази того, що Адвокатським об`єднанням «СмартЛекс» дійсно надавалась правнича допомога та послуги, визначені в пункті 1.1.1 договору №1006 від 28.01.2025р. Зокрема, відсутні акти виконаних робіт чи інші первинні документи, що фіксують факт виконання робіт щодо підготовки та подання позовної заяви чи вчинення інших дій, пов`язаних із наданням правової допомоги у даній справі. Також відсутній детальний опис робіт, виконаних адвокатами Адвокатського об`єднання «СмартЛекс».
Разом з тим, судом встановлено, що позовна заява підписана адвокатом Проценком М.М., представником АТ «Сенс Банк» за довіреністю, однак стороною позивача не долучено до матеріалів справи жодного доказу про те, що адвокат Проценко М.М. є учасником (засновником) Адвокатського об`єднання «СмартЛекс» чи надавав правничу допомогу позивачу, як штатний працівник зазначеного Адвокатського об`єднання, чи за дорученням Адвокатського об`єднання.
За таких підстав, суд вважає, що факт надання позивачу правничої допомоги Адвокатським об`єднанням «СмартЛекс» є недоведеним належними доказами, тому приходить до висновку про відмову у відшкодуванні витрат позивача на правничу допомогу.
На підставі вищевикладеного і керуючись ст.ст.7, 9, 11-13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280, 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позов Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 24 червня 2025 року.

Головуючий: В.М. Скляренко