Справа № 585/314/25
Номер провадження 2/585/296/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Цвєлодуб Г.О.,

за участю позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1

представника позивача за первісним позовом та представника відповідача за зустрічним позовом адвоката Менька Д.Д.,

відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2

представника відповідача за первісним позовом та представника позивача за зустрічним позовом адвоката Яковець Ю.І.

представника третьої особи Загамули В.І.,

секретаря судового засідання Салій О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Виконавчий комітет Роменської міської ради Сумської області, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: виконавчий комітет Роменської міської ради Сумської області, про встановлення порядку участі батька у спілкуванні з дитиною та її вихованні,

В С Т А Н О В И В:

24 січня 2025 року представник позивача адвокат Менько Д.Д., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Виконавчий комітет Роменської міської ради Сумської області, про встановлення порядку участі батька у спілкуванні з дитиною та її вихованні, в якому просив встановити спосіб участі батька ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосувавши модель спільної фізичної опіки обох батьків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо їх дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з почерговим проживанням дитини з кожним із них, а саме два тижні в місяць проживання дитини з матір`ю ОСОБА_2 в її помешканні за адресою: АДРЕСА_1 і два тижні в місяць з батьком ОСОБА_1 в його помешканні за адресою: АДРЕСА_2 , кожного місяця кожного року; стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 968,96 грн. судового збору, 11000 грн. витрат на оплату професійної правничої допомоги.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 із 15.08.2020 року перебували у шлюбі, який був розірваний на підставі рішення Роменського міськрайонного суду від 27 серпня 2024 року. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У березні 2021 року після народження дитини позивач забрав дочку та відповідачку з пологового будинку і привіз у своє помешкання за адресою: АДРЕСА_2 на постійне проживання. Для дитини у вищевказаному будинку були створені всі належні та якісні умови для її проживання, зростання і розвитку. У грудні 2023 року відповідачка вийшла з декретної відпустки і влаштувалась на роботу у ТОВ «Таланпром» із графіком нічних змін: два робочих дні вдень та два вночі. Під час знаходження відповідачки на роботі, позивач піклувався про доньку: укладав її спати, годував, виводив на прогулянку. Таким чином, перші три роки свого життя дитина постійно проживала у будинку позивача в сприятливих умовах, де отримувала безмежну турботу і увагу, належний догляд і виховання. Після розірвання шлюбу відповідачка забрала дочку ОСОБА_4 і перейшла на постійне проживання в помешкання своєї матері за адресою: АДРЕСА_1 . На даний час сторони не можуть дійти згоди щодо спільного виховання дитини. Відповідачка забороняє позивачу бачитись та спілкуватись з дитиною, ігнорує його прохання зустрічатись з нею. Кожного разу коли позивач приходить до місця проживання відповідачки з метою побачити з дитину, відповідачка влаштовує скандали, викликає поліцію, допускає на адресу позивача нецензурну лайку і всіляко створює умови, які унеможливлюють позивачу виконувати свої батьківські обов`язки відносно дитини. Внаслідок протиправної поведінки відповідачки позивач вже тривалий час позбавлений можливості спілкуватись зі своєю донькою, що змусило його звернутись до органу опіки і піклування виконкому Роменської міської ради із заявою про визначення йому способу участі у спілкуванні та вихованні з малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням виконавчого комітету Роменської міської ради від 16.10.2024 року за № 182 було визначено ОСОБА_1 спосіб участі у спілкуванні та вихованні з малолітньою донькою ОСОБА_3 . Вищевказане рішення є некоректним, оскільки в ньому не конкретизовано в які саме дні та в який час батько може спілкуватись з дочкою, лише зазначено, що побачення можуть бути у святкові дні та інші сімейні свята за попередньою домовленістю батьків, а також спілкування з дочкою в телефонному режимі за бажанням дитини, а тому такий спосіб участі батька не є дієвим, оскільки домовитись позивачу з відповідачкою неможливо.

25 лютого 2025 року до суду від представника ОСОБА_2 ОСОБА_5 надійшов відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 14000 грн. витрат на оплату професійної правничої допомоги. Відзив мотивувала тим, що на сьогоднішній день, відповідачка працює в ТОВ «Таланпром» однак без нічних змін, як хибно зазначає позивач. Після розірвання шлюбу, відносини ОСОБА_2 з ОСОБА_1 ще більше погіршилися, зокрема і через невиконання позивачем домовленості щодо спільного виховання малолітньої доньки. Відповідачка неодноразово намагалася визначити та домовитися з позивачем про дні та години, коли саме він може відвідувати доньку та проводити з нею спільний час. Однак, кожного разу ОСОБА_1 зриває будь-які домовленості, поводиться агресивно в присутності доньки. Донька повністю забезпечена всім розвиваючим приладдям, має в достатній кількості іграшки та речі, оскільки повністю перебуває на утриманні відповідачки. Окрім того, донька має належні та добрі умови проживання та забезпечена необхідним відповідно до віку та потреб. ОСОБА_1 після розірвання шлюбу перестав надавати грошові кошти на утримання доньки, не займається її розвитком та забезпеченням, хоча має стабільний дохід. Запропонований варіант участі батька у вихованні та проживанні доньки може призвести дл тяжких наслідків для психічного здоров`я малолітньої доньки. Спілкування позивача з ОСОБА_4 призводить до постійних нервових потрясінь доньки, зокрема змінюється її ставлення до матері, донька «закривається в собі», нервує, з деяких її розповідей зрозуміло, що ОСОБА_1 та його мати (бабуся ОСОБА_4 ) ОСОБА_6 настроюють доньку проти відповідачки та її матері (бабуся ОСОБА_4 ) ОСОБА_7 . Доводи позивача про начебто кращі умови для проживання дитини з батьком, є недоведеними та необґрунтованими та спростовуються Актом обстеження умов проживання від 26.09.2024 року. Донька відвідує дитячий садок «Фіалка» в який її відводить та забирає ОСОБА_2 та інколи бабуся ОСОБА_7 . Позивач рідко приводив та забирав малолітню доньку, а мати позивача - ОСОБА_6 жодного разу не відвідувала дитячий садок. Тобто, за два тижні, в разі перебування позивача на роботі, малолітню доньку не буде кому відводити та забирати з садочка. Малолітня донька повністю перебуває на утриманні відповідачки. ОСОБА_2 має гарні характеристики з місця роботи та достатній рівень заробітної плати для належного утримання малолітньої доньки.

10 травня 2025 року від представника ОСОБА_1 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що ОСОБА_1 категорично не погоджується із обставинами зазначеними у відзиві, оскільки вони не відповідають дійсності та не підтверджені належними і допустимими доказами. Донька сторін ОСОБА_4 дуже прихильна до батька, не бажає з ним розлучатись та повертатись до матері, оскільки за місцем проживання батька та поруч з ним почуває себе у більш комфортній і спокійній обстановці. Позивач і його мати налаштовують дитину на те, що вона має своєчасно повертатись до матері, у той час, як дитина категорично цього не хоче. Більше того, відповідачка застосовує до дитини фізичне насильство, б`є дубцем, про що дитина неодноразово повідомляла батьку.

13 березня 2025 року від представника ОСОБА_2 до суду надійшло заперечення, в якому зазначено, що ОСОБА_2 категорично не погоджується із доводами позивача викладеними в позовній заяві та у відповіді на відзив, оскільки вважає, що обставини наведені у відповіді на відзив не відповідають дійсності та не підтверджені належними і допустимими доказами. Відеозаписи з боді-камер поліцейських додані позивачем до відповіді на відзив, лише підтверджують факт фіксування поліцейськими та відібрання пояснень у ОСОБА_2 щодо грубого спілкування позивача (використання нецензурної лексики) з позивачкою та його відмову привезти малолітню доньку матері, а також відмову надати можливість ОСОБА_2 поспілкуватися з донькою. Щодо відеозаписів, де малолітня донька ОСОБА_4 відмовляється одягатися та їхати до матері ОСОБА_2 варто зазначити, що малолітня ОСОБА_4 поводиться так само під час перебування з матір`ю ОСОБА_2 , а саме відмовляється їхати до батька ОСОБА_1 , оскільки почувається більш комфортно з відповідачкою. Крім того, варто зазначити, що ОСОБА_4 три роки, дівчинка любить своїх батьків і в силу свого віку намагається отримати увагу кожного з них та не розуміє маніпулювання щодо неї з боку позивача. Зокрема, коли дівчинка говорить, що мама нібито б`є її дубцем. Вважає ці відомості неправдивими та такими, що не відповідають дійсності та можуть свідчити про те, що малолітня ОСОБА_4 так говорить під тиском батька ОСОБА_1 , оскільки не розуміє значення цих слів, а лише хоче мати прихильність батька під час перебування з ним. Окрім того, позивач ОСОБА_1 не проживає за вказаною у позовній заяві фактичною адресою по АДРЕСА_2 , тому з відео не зрозуміло, де саме перебувала малолітня ОСОБА_4 під час запису відео, та хто здійснював цей запис. ОСОБА_1 хоче, щоб його малолітня донька ОСОБА_4 перебувала за вищевказаною адресою з ним протягом двох тижнів на місяць, хоча сам за цією адресою не проживає та не прописаний. Отже, з вказаного вбачається, що позивач маніпулює фактами, а його вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, оскільки не зрозуміло, де саме повинна на думку позивача перебувати його малолітня донька, коли вона буде з ним. Також варто зазначити, що ОСОБА_1 часто буває у від`їздах, а тому, знову ж таки не зрозуміло, з ким в цей час буде перебувати малолітня донька. Крім того, ОСОБА_1 відмовляється відводити дитину в садочок, посилаючись на те, що вона начебто не хоче його відвідувати. Також зазначає, що в той час, коли малолітня ОСОБА_4 знаходиться поряд з відповідачкою, дівчинка говорить, що батько ОСОБА_1 на неї кричить, закривається в собі, також відмовляється розмовляти по телефону з позивачем та на запитання, чи поїде вона до тата, надає негативну відповідь, що може свідчити про її страх перед батьком.

07.03.2025 року від представника ОСОБА_2 ОСОБА_5 до суду надійшла зустрічна позовна заява до ОСОБА_1 , третя особа: виконавчий комітет Роменської міської ради Сумської області, про встановлення порядку участі батька у спілкуванні з дитиною та її вихованні, яку ухвалою суду від 21 березня 2025 року було об`єднано в одне провадження із первісним позовом. В зустрічні й позовній заяві представник просила: встановити спосіб участі батька ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом його спілкування з донькою кожної суботи з 10:00 год до 18:00 год без присутності матері. Окрім викладеного у відзиві на позовну заяву представник позивача вимоги мотивувала тим, що ОСОБА_4 має переважно жити з позивачкою, оскільки відповідач протягом тривалого часу, декількох тижнів поспіль перебуває на роботі за межами України, і не має можливості відводити та забирати з садочка малолітню доньку. У ОСОБА_4 виникла психологічна прив`язаність саме до матері, з чого також вбачається, що донька має жити переважно з матір`ю. ОСОБА_2 має гарні характеристики з місця роботи та достатній рівень заробітної плати для належного утримання малолітньої доньки. Малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має проживати з матір`ю, з безумовною участю батька у її вихованні. Вважає достатнім, щоб батько реалізовував своє право та обов`язок щодо її виховання шляхом спілкування з ОСОБА_4 кожної суботи з 10:00 год до 18:00 год без присутності матері. Переконана, що більш тривалий час спілкування доньки з батьком буде свідчити про розлучення малолітньої доньки з матір`ю та не відповідатиме, якнайкращим інтересам дитини. Дитина не матиме сталих умов проживання та виховання. Постійні зміни місця та умов проживання негативно позначаться на ОСОБА_4 , тим більше враховуючі її трирічний вік.

Ухвалою судді від 31 січня 2025 року по справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, з призначенням підготовчого судового засідання.

Ухвалою суду від 14 квітня 2025 року закрито підготовче провадження по справі, призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_8 , позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити посилаючись на викладені в позові обставини. Проти зустрічного позову заперечували, вважали такі вимоги не обґрунтованими.

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнали, заперечення надали аналогічні відзиву на позовну заяву та письмовим запереченням. Вимоги зустрічної позовної заяви підтримали та просили їх задовольнити, посилаючись на викладені в позові обставини.

Представник третьої особи - виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області в судовому засіданні підтримав висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Роменської міської ради про встановлення порядку участі батька ОСОБА_1 у спілкуванні з малолітньою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та її виховання від 12.05.2025 року. Та вважав за доцільне призначити саме такий порядок участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_3 .

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27 серпня 2024 року було розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 15.08.2020 року виконавчим комітетом Плавинищенської сільської ради Роменського району Сумської області (а.с.8).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 31 березня 2021 року Роменським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Суми), ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_3 . Її батьками вказані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.9).

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 26 вересня 2024 року, було проведено обстеження умов проживання за адресою АДРЕСА_1 . Житло розміщене на 1 поверсі 2 поверхового будинку, складається з 2-х кімнат: зала, прихожа, кухня, санвузол, коридор. Загальна площа 55,80 кв.м. Умови проживання добрі. Квартира із зручностями. В оселі чисто, прибрано, кімнати умебльовані меблями та побутовою технікою. Ліжка застелені, речі на своїх місцях. Продуктами харчування забезпечені. Для ОСОБА_4 відведено окреме місце для сну та відпочинку, обладнана необхідними меблями та речами. Дівчинка забезпечена всім необхідним відповідно віку та потреб (а.с.11).

У акті оцінки потреб сім`ї/ особи зазначено, що ОСОБА_1 проживає за адресою АДРЕСА_2 , працює водієм ТОВ «Алексбус». Проживає в приватному будинку, який складається з 4 кімнат. Створені належні умови для дитини ( а.с.12-13).

Згідно витягу з рішення виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області від 16.01.2024 року № 182, визначено ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 спосіб участі у спілкуванні та вихованні з малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом: 1) днів та годин зустрічей, враховуючи графіки роботи батьків за їх спільною домовленістю; 2) побачення у святкові дні: День народження доньки, жіноче свято, день захисту дітей, Великдень та інші сімейні свята за попередньою домовленістю батьків; 3) безперешкодне спілкування з донькою засобами телефонного зв`язку за бажанням дитини (а.с.15).

Згідно консультаційного висновку спеціаліста від 14.02.2025 року ОСОБА_3 встановлено діагноз «Гостра реакція на стрес» (а.с.53).

Відповідно до талона-повідомлення єдиного обліку № 2203 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію, від ОСОБА_2 27.01.2025 року о 19 год. 35 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 27.01.2025 року о 19: 33 колишній чоловік забрав з дитсадка № 9 доньку ( 3 роки) та не відповідає на телефонні дзвінки ( а.с. 54).

В характеристиці на вихованця закладу дошкільної освіти від 03.02.2025 року зазначено, що ОСОБА_3 відвідує Роменський заклад дошкільної освіти ( ясла-садок) № 9 «Фіалка» з 2024 року. Проявила себе як доброзичлива, активна та життєрадісна дитина. Дівчинка виховується в неповній сім`ї. Частіше до садочку приводить та забирає мама, рідше тато та бабуся ( мамина). Фізичний розвиток відповідає віковим нормам. Дівчинка проявляє інтерес до пізнавальної діяльності. Добре розуміє звернене мовлення, виконує інструкції дорослих. Словниковий запас достатній для її віку. У грі проявляє ініціативу. Полюбляє творчі заняття. Емоційно-вольова сфера розвинена відповідно до віку. Вміє взаємодіяти з однолітками, любить тварин, проявляє цікавість до природи (а.с.55).

Згідно характеристики ОСОБА_2 працює в ТОВ «Таланпром» на посаді підбирач деталей та виробів на потік у виробництві 4, з 10.05.2019 року. За час роботи на підприємстві зарекомендувала себе з позитивного боку як здібний та сумлінний працівник. До виконання своїх посадових обов`язків ставиться відповідально. Безпідставних пропусків і запізнень на роботу не допускає. Дотримується правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства. На критику керівництва реагує позитивно. В колективі користується повагою колег (а.с.59).

Відповідно до довідки ТОВ «Таланлегпром» від 23.08.2024 року дохід ОСОБА_2 за період з 01.02.2024 року по 31.07.2024 року складає 114 777, 14 грн. (а.с.60).

Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Роменської міської ради про встановлення порядку участі батька ОСОБА_1 у спілкуванні з малолітньою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та її вихованні від 12.05.2025 року № 02.1-25/1599, орган опіки та піклування виконавчого комітету Роменської міської ради рекомендує встановити такий порядок участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 : батько щовівторка забирає дитину із садочка о 15:30; у середу відводить доньку до садочка на 08:00, забирає з садочка о 15:30; у четвер відводить на 08:00 год до садочка, із садочка дитину забирає мама о 15:30; дитина перебуває у мами до вівторка; у вівторок мама веде дитину до садочка на 08:00 год. і батько забирає повторно о 15:30 год. із садочка (а.с.176-177).

Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частиною першою статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно статті 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

У статті 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність з виховання, навчання і розвитку дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 СК України, сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання врегульовано Сімейним кодексом України.

Згідно із ч. 6 ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї.

Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Разом з тим орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Частиною 6 статті 19 СК України встановлено, що суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Згідно ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Статтею 158 СК України встановлено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання.

Згідно ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами, виявлення турботи про дитину шляхом її належного утримання, зокрема, сумлінність виконання обов`язків з виплати аліментів.

Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Одним із принципових положень, закріплених у Декларації прав дитини, проголошеної 20.11.1959 р. Генеральною Асамблеєю ООН, є те, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Метою законодавчого закріплення права батьків на спілкування з дитиною і є насамперед захист інтересів дитини. Здійснення батьками своїх прав і виконання обов`язків повинно ґрунтуватися на повазі до прав дитини і її людської гідності.

Сторони не домовились про порядок участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, внаслідок чого позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом.

В ході розгляду справи судом не було встановлено обставин, які б свідчили про те, що спілкування ОСОБА_1 з дитиною буде перешкоджати нормальному її розвитку, у зв`язку з чим, суд приходить до переконання, що спілкування ОСОБА_1 із дитиною буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, задоволенню життєво-важливих потреб, зростанню під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить її виховання в атмосфері моральної та матеріальної забезпеченості.

Суд вважає, що безпосередня участь батька у вихованні дитини, регулярне спілкування між ними не лише забезпечить виконання батьківських прав ОСОБА_1 , а насамперед, буде повністю відповідати інтересам дитини.

Як зазначив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у інформаційному листі від 17.08.2017 р. №9-1580/0/4-17 «Щодо окремих питань судової практики у справах про визначення місця проживання дитини» враховуючи необхідність забезпечення однакового правозастосування у справах про визначення місця проживання дитини відповідно до вимог національного сімейного законодавства, а також врахування практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, під час вирішення такої категорії справ судам слід керуватись статтею 51 Конституції України, яка гарантує кожному із подружжя рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Схожа норма міститься також у частині шостій статті 7 Сімейного кодексу України, відповідно до якої рівність прав і обов`язків жінки та чоловіка у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї є однією із загальних засад регулювання сімейних відносин. Це узгоджується з практикою ЄСПЛ, який неодноразово наголошував, що батьки повинні мати рівні права у спорах про опіку над дітьми, і жодні презумпції, які ґрунтуються на ознаці статі, не повинні братись до уваги (рішення у справі «Зоммерфельд проти Німеччини» («Sommerfeld v. Germany») від 08.07.2003 р., «Цаунеггер проти Німеччини» («Zaunegger v. Germany») від 03.12.2009 р.).

В рішенні Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України» суд зазначив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі Olsson v. Sweden від 27 листопада 1992 року), і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі Johansen v. Norway від 7 серпня 1996 року).

З урахуванням вищевикладеного, на підставі зібраних доказів, приймаючи до уваги те, що в добровільному порядку сторони не дійшли згоди щодо визначення порядку спілкування батька з дитиною, а також беручи до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, стан їх здоров`я, вік дитини, беручі до увагу що обоє батьків мають рівні права щодо спілкування з дитиною та участі у їх вихованні незалежно від того, з ким проживає дитина, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення первісного позову щодо встановлення в судовому порядку участі ОСОБА_1 у спілкуванні з дитиною та її вихованні.

Графік такого спілкування має бути визначений із врахуванням інтересів дитини та має бути таким, що не порушує режиму дня та в майбутньому навчання дитини, не відриватиме її від нормального, звичайного для нього середовища та не заважатиме нормальному її існуванню і, при цьому, не порушуватиме принципу рівності прав батьків при участі у вихованні дитини.

З урахуванням наведеного, а також прив`язаність дитини до обох батьків, суд вважає за доцільне визначити дні спілкування дитини з батьком наступним графіком:

- 1 тиждень: понеділок ОСОБА_3 перебуває з матір`ю, вівторок з 08:00 батько забирає дитину для перебування за своїм місцем проживання, ОСОБА_3 знаходиться із батьком до четверга до 16:00 год., у проміжку 16:00-18:00 год. батько повертає дитину за місцем проживання матері, суботу та неділю ОСОБА_4 перебуває із матір`ю;

- 2 тиждень: понеділок вівторок середу та четвер ОСОБА_3 перебуває з матір`ю за місцем проживання, у п`ятницю з 08:00 батько забирає дитину для перебування за своїм місцем проживання, ОСОБА_3 знаходиться із батьком до суботи до 16:00 год., у проміжку 16:00-18:00 год. батько повертає дитину за місцем проживання матері, неділю ОСОБА_4 перебуває із матір`ю;

- відвідування дитиною ОСОБА_3 дитячого дошкільного закладу, розвиваючих гуртків та інших соціально-навчальних заходів та закладів здійснюється на розсуд того із батьків, із ким у день тижня перебуває дитина, однак до досягнення дитиною шкільного віку, відвідування шкільного навчального закладу здійснюється обов`язково окрім поважних виключень, що можуть бути підтверджені документально (довідками тощо);

- відпочинок для оздоровлення дитини ОСОБА_3 , у разі виїзду за територію Роменського району Сумської області, здійснюється за спільною згодою батьків за попередньою домовленістю.

Суд вважає, що такий графік відповідатиме інтересам дитини, надасть можливість ОСОБА_1 достатньою мірою спілкуватися із донькою, приділяти їй увагу, брати участь у її розвитку та вихованні.

Згідно з ч.6 ст.19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Отже, висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Роменської міської ради є рекомендаційним, а тому не має для суду наперед установленої сили і оцінюється судом у сукупності з наданими доказами.

Суд не погоджується з поданим до суду висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Роменської міської ради від 12.05.2025, оскільки він не містить переконливих доводів щодо доцільності встановлення батькові саме такого способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, а сам графік окрім іншого прив`язаний до дитячого садочку.

Крім цього, суд при прийнятті рішення враховує, що кожен з батьків має право проводити з своєю малолітньою дитиною час як у вихідний день, так і у будні.

Дослідженні в судовому засіданні надані сторонами аудіо та відеозаписи, не підтверджують прихильності дитини до одного чи іншого з батьків. З даних записів вбачається наявність конфлікту між батьками.

Суд наголошує, що для дитини вкрай важлива комунікація батьків у спілкуванні між собою в питаннях виховання останньої, що батьками, як встановлено судом, не здійснюється.

Батьками, сторонами у справі, не досягнуто компромісу щодо способів участі батька у вихованні дитини, при цьому увага батька у житті дитини безкомпромісно є важливими елементом її розвитку в психологічному аспекті.

Сторони по справі, як батьки малолітньої дитини, бажають забезпечити її належне виховання, однак, в той же час, належного компромісу щодо часу проведення батька з дитиною досягнуто не було, конфліктні ситуації спричинені виключно на ґрунті неприязних стосунків батьків між собою.

Суд, вважає за необхідне зазначити про те, що саме батьки, як матір, так і батько, несуть відповідальність по відношенню до малолітньої дитини, та саме вони повинні докласти усіх зусиль для того, щоб у їх дитини виникало прагнення бути як із мамою, так і з татом.

При цьому, на обох батьках лежить відповідальність за збереження психічної рівноваги дитини, що досягається шляхом уникнення конфліктних, напружених стосунків між батьками, оскільки, саме це в подальшому може бути причиною початку емоційних розладів у дитини.

Важливо підтримувати позитивні, неконфліктні взаємини з колишнім чоловіком (дружиною), зберігати незгоду між собою у таємниці від дитини, досягти співробітництва в інтересах дитини.

Тому, суд звертає увагу сторін на те, що вони, як батьки дитини, незважаючи на взаємні непорозуміння між собою, мають вжити заходів щодо уникнення конфліктних, напружених стосунків між собою з метою досягнення співробітництва в інтересах дитини.

Що стосується зустрічного позову ОСОБА_2 , суд зазначає, що умови щодо встановлення графіку спілкування ОСОБА_1 з дитиною, а саме кожної суботи з 10:00 год. до 18:00 год. не відповідають інтересам ОСОБА_1 та і самої дитини, очевидно обмежує права батька щодо участі у спілкуванні та вихованні малолітньої доньки, тому в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: виконавчий комітет Роменської міської ради Сумської області, про встановлення порядку участі батька у спілкуванні з дитиною та її вихованні необхідно відмовити.

Суд приходить до висновку, що визначений судом спосіб участі у вихованні та спілкуванні дитини з батьком у формі встановлення порядку спілкування відповідатиме інтересам дитини, сприятиме уникненню між сторонами конфліктів, забезпечить спокійний психологічний розвиток та зростання дитини, створить умови для виконання батьком, який проживає окремо, обов`язку на виховання дитини та здійснення його права на особисте спілкування із донькою, відповідатиме вимогам чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини та саме такий спосіб участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею у повній мірі відповідатиме інтересам як батьків, так і дитини, а також буде достатнім для забезпечення участі батька у процесі вихованні дитини.

У відповідності до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Статтею 141 ЦПК України встановлено порядок розподілу судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення первісного позову та відмову в задоволенні зустрічного позову, тому з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути судові витрати ( судовий збір та витрати на правову допомогу) в загальному розмірі 8 497 грн. 96 коп.

Керуючись ст.ст.12, 81, 133, 141, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Виконавчий комітет Роменської міської ради Сумської області про встановлення порядку участі батька у спілкуванні з дитиною та її вихованні задовольнити частково.

Встановити наступний спосіб участі батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вихованні та спілкуванні із малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме:

-1 тиждень: понеділок ОСОБА_3 перебуває з матір`ю, вівторок з 08:00 батько забирає дитину для перебування за своїм місцем проживання, ОСОБА_3 знаходиться із батьком до четверга до 16:00 год., у проміжку 16:00-18:00 год. батько повертає дитину за місцем проживання матері, суботу та неділю ОСОБА_4 перебуває із матір`ю;

-2 тиждень: понеділок вівторок середу та четвер ОСОБА_3 перебуває з матір`ю за місцем проживання, у п`ятницю з 08:00 батько забирає дитину для перебування за своїм місцем проживання, ОСОБА_3 знаходиться із батьком до суботи до 16:00 год., у проміжку 16:00-18:00 год. батько повертає дитину за місцем проживання матері, неділю ОСОБА_4 перебуває із матір`ю;

-відвідування дитиною ОСОБА_3 дитячого дошкільного закладу, розвиваючих гуртків та інших соціально-навчальних заходів та закладів здійснюється на розсуд того із батьків, із ким у день тижня перебуває дитина, однак до досягнення дитиною шкільного віку, відвідування шкільного навчального закладу здійснюється обов`язково окрім поважних виключень, що можуть бути підтверджені документально (довідками тощо);

-відпочинок для оздоровлення дитини ОСОБА_3 , у разі виїзду за територію Роменського району Сумської області, здійснюється за спільною згодою батьків за попередньою домовленістю.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати у розмірі 8 497 (вісім тисяч чотириста дев`яносто сім) гривень 96 копійок.

В решті вимог за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Виконавчий комітет Роменської міської ради Сумської області про встановлення порядку участі батька у спілкуванні з дитиною та її вихованні - відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: виконавчий комітет Роменської міської ради Сумської області, про встановлення порядку участі батька у спілкуванні з дитиною та її вихованні відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі проголошення тільки скороченого (вступної та резолютивної частин) судового рішення, учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, за їхньою заявою негайно після його проголошення видаються копії скороченого судового рішення.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З повним текстом рішення суду сторони можуть ознайомитись у приміщенні Роменського міськрайонного суду Сумської області з 20 червня 2025 року або за відповідним номером справи у ЄДРСР чи в електронному кабінеті підсистеми «Електронний суд» ЄСІТС.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ Г.О.ЦВЄЛОДУБ