ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-о/753/488/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Маркєлової В.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Овчаренко К.А.,

заявниці ОСОБА_1 ,

представника заявниці адвоката Андрющенко А.В.,

заінтересованої особи ОСОБА_1 ,

розглянувши за правилами окремого провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою адвоката Фещенка Ігоря Станіславовича, поданою в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису,

У С Т А Н О В И В:

16.06.2025 адвокат Фещенко І.С. інтересах ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва із заявою про видачу обмежувального припису, в якому просить видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_1 .

Відповідно до протокола автоматизованого розподілу справ між суддями від 16.06.2025 для розгляду справи визначено суд у складі головуючої судді Маркєлової В.М.

Заявниця просить суд видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в якому визначити наступні тимчасові обмеження його прав відносно ОСОБА_1 заборонити:

- наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

- особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуає у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею,

- вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв?язку особисто і через третіх осіб.

Заяву обґрунтовано таким.

ОСОБА_1 (надалі по тексту - Заявник) та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 (надалі по тексту - Заінтересована особа). З листопада 2022 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_1 , які є рідними братом та сестрою, склалися правові стосунки, в межах яких остання надала йому довіреність на представлення її інтересів у різних установах, включаючи банківській постові та державні органи. У подальшому ОСОБА_2 , користуючись наданими повноваженнями, почав чинити щодо ОСОБА_1 психологічний та економічний тиск. Без її відома та згоди він розпоряджався банківськими рахунками ОСОБА_1 , грошовими коштами, оформлював фінансові операції, що призвело до боргів та втрати контролю над власними фінансами Заявника. Згодом, коли Заявник виявила такі факти та звернулася до нього з вимогою припинити ці дії та скасувати довіреність, він почав погрожувати їй фізичною розправою. 3 боку ОСОБА_1 почалося систематичне домашне насильство, яке проявляється у психологічному тиску, погрозах, залякуванні, приниженні, а також економічному насильстві. Зокрема, у приватному листуванні (докази надаються) він висловлював погрози обливання кислотою, побиттям, знищенням майна, а також залякував її через третіх осіб, які записували голосові повідомлення у месенджері Telegram (аудіозаписи додаються), які ймовірно, навідувалися до її місця проживання та телефонували з образами та погрозами. Ці дії викликали у ОСОБА_1 реальний страх за своє життя та здоров?я. На підтвердження вищевикладених фактів, надається відеозапис, на якому ОСОБА_1 , використовуючи завуальовану форму погроз, на прикладі вигаданої історії нібито про свого знайомого (друга), описує наслідки, які нібито спіткали його сестру через відмову допомагати брату у його справах. Такий зміст історії, обставини її проголошення, інтонація та контекст однозначно свідчать про приховану погрозу фізичною розправою, спрямовану в мій бік, з метою тиску, залякування та примушення до певних дій. ОСОБА_1 розпочав систематичні погрози фізичною розправою та психологічний тиск на Заявника, що є нічим іншим як домашнє насилля, оскільки брат - член сім?ї в розумінні ст. 1 Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству". Зазначені дії вчинялися як особисто, так і через листування, а також за участі третіх осіб, які записували голосові повідомлення у месенджері Telegram від невідомої особи, підписаної як "P Prizrak". Заявник неодноразово попереджала його про неприпустимість таких дій, однак тиск продовжується. Наразі ОСОБА_1 змушена уникати публічних місць, не користуватися власними картками, відмовлятися від відвідувань поштових відділень, побоюватися ходити на свою роботу через страх нападу. Усі вищезазначені обставини дають достатні підстави вважати, що існує реальна загроза життю та здоров?ю ОСОБА_1 з боку ОСОБА_1 . Заявник побоюється за своє життя та здоров?я, враховуючи нестабільний психічний та емоційний стан ОСОБА_1 та передбачити його дії неможливо. У зв?язку з чим немає іншого виходу, як звернутись із заявою до органів поліції з метою захисту прав, свобод та інтересів Заявника. Враховуючи вищевикладене, вважаємо, що є всі підстави для того, щоб видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_1 . Повідомляє, що 13.06.2025 року подано заяву до Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві про вчинення кримінального правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ст. 129 КК України, - "Погроза вбивством".

В судовому засіданні 17.06.2025 заявниця та її представнця підтримали заяву просили суд видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_1 на строк два місяці

Заінтересована особа заперечував проти видачі обмежувального припису, оскільки він тиск на сестру не чинив.

Заслухавши заявницю, її представника, заінтересовану особу, дослідивши матеріали справи, письмові та відео- докази, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява обґрунтована та така, що підлягає частковому задоволенню з наступних мотивів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти.

Суд установив такі обставини.

Заявниця ОСОБА_1 та заінтересована особа ОСОБА_1 є рідними братом і сестрою, проживають у різних кімнатах в одній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Відповідно до ч. 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Метою реалізації обмежувального припису в межах ЦПК України є саме реалізація тимчасової перестороги, тимчасового заходу захисту на підставі оцінки ризиків здійснення домашнього насильства або його повторення. Це відповідає висновку, зробленому Верховним Судом у постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 756/3859/19. У випадку застосування обмежувального припису в межах цивільного процесу суд, виходячи з принципу розумності, має оцінити лише підстави для висновку про наявність домашнього насильства, ризику його продовження чи повторного вчинення.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З відеозапису та переписки у месенджерах, наданих заявницею як додатки до заяви, суд установив, що поведінка кривдника має ознаки психологічного та емоційного тиску, містить реальні психологічні погрози щодо його сестри - ОСОБА_1 .

Враховуючи обґрунтовані ризики вчинення кривдником домашнього насильства щодо заявниці, суд дійшов висновку, що обмежувальний припис щодо нього є тим тимчасовим заходом, спрямованим на забезпечення безпеки постраждалої особи (заявниці) буде сприяти недопущенню повторних випадків такого насильства.

Водночас, з огляду на те, що це є першим зверненням заявниці до суду за захистом своїх прав, суд вважає достатнім введення обмежень щодо кривдника не на максимальний строк (6 місяців), а на 2 місяці.

Оскільки заявниця щодо такої поведінки звернулася вперше, а також те, що поведінка кривдника не має ознак фізичного насильства, суд задовольняє вимоги заявниці частково і вважає достатніми для присікання та попередження наступної негативної поведінки кривдника такі обмежувальні заходи щодо ОСОБА_1 :

- заборонити заходити до кімнати ОСОБА_1 , а також приходити до неї на місце її навчання, роботи;

- особисто і через третіх осіб в будь-який спосіб спілкуватися з нею, зокрема, вести листування, телефонні переговори або контактувати з нею через інші засоби зв?язку особисто і через третіх осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно з ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Керуючись ст. 350-1-350-8, 352, 354, 355, 430 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис щодо ОСОБА_1 , в якому визначити наступні заходи тимчасового обмеження його прав стосовно ОСОБА_1 на строк 2 (два місяці):

- заборонити заходити до кімнати ОСОБА_1 , а також приходити до неї на місце її навчання, роботи;

- особисто і через третіх осіб в будь-який спосіб спілкуватися з нею, зокрема, вести листування, телефонні переговори або контактувати з нею через інші засоби зв?язку особисто і через третіх осіб.

В іншій частині вимог заяви відмовити.

Заявниця: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт, НОМЕР_1 , виданий Харківським РУ ГУ МВС України в м. Києві, дата видачі 14 червня 2000, РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ,.

Заінтересована особа: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_3 , виданий Харківським РУ ГУ МВС України в м. Києві, 19 серпня 1997 року, РНОКПП НОМЕР_4 , адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 .

Рішення суду про видачу обмежувального припису відповідно до ст. 430 ЦПК України підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Про видачу обмежувального припису кривднику у встановлений законом строк повідомити Дарницьке управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві за місцем проживання (перебування) постраждалої особи для взяття кривдника на профілактичний облік, а також Дарницьку районну в місті Києві державну адміністрацію.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.М. Маркєлова