ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1284/25 Справа № 199/5041/24 Головуючий у першій інстанції: Руденко В.В. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2025 року Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська у складі судді Руденко В.В. від 20 вересня 2024 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2024 року року ТОВ «Юніт Капітал» звернулось до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 10.10.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №908850793 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, за умовами якого відповідачці було надано кредит на суму 13500,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності. Первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці кредитні кошти, шляхом перерахування 13500,00 грн на її банківську карту № НОМЕР_1 . В свою чергу, відповідач не виконала свої зобов`язання щодо повернення наданих їй кредитних коштів, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість у розмірі 51843,87 грн, а саме 13450,09 грн - заборгованість по кредиту, - 38393,78 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. 28.11.2018 року між первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №908850793 від 10.10.2021 відповідно до реєстру боржників. 05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу №05/0820-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором №908850793 від 10.10.2021. В подальшому, 14.06.2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» було укладено договір факторингу №14/06/24, відповідно до якого до позивача перейшло право грошової вимоги за вказаним кредитним договором. Тому позивач просив стягнути на свою користь з відповідачки вказану заборгованість за кредитним договором №908850793 від 10.10.2021 у загальному розмірі 51843,87 грн.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 вересня 2024 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Юніт Капітал" заборгованість за кредитним договором №908850793 від 10 жовтня 2021 року у розмірі 13450,09 грн, що становить тіло кредиту, а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 гривні та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000,00 грн, а всього 16872,49 грн. В іншій частині у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Юніт Капітал», посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості за процентами та розподілу судових витрат з ухваленням у скасованій частині нового судового рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Згідно приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги ціну позову в розмірі 51843,87 грн, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Відзиву на апеляційну скаргу подано не було.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування рішення місцевого суду в оскаржуваній частині з ухваленням у скасованій частині нового судового рішення, виходячи з наступного.

Встановлено, що 10.10.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії №908850793, за умовами якоготовариство зобов`язується надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети на суму 13500,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно п. 1.3, п. 1.4. або п. 1.5 цього договору. Кредит надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником, а саме до 09.12.2021.

У пункті 4.3 вказаного вище договору погоджено, що проценти, нараховані після закінчення строку дії договору (після 90 днів від дати закінчення дисконтного періоду) чи його дострокового розірвання, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України.

10.10.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 13500,00 грн на її банківську карту № НОМЕР_1 , що підтверджується копією платіжного доручення від 10.10.2021.

28.11.2018 року між первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №908850793 від 10.10.2021 відповідно до реєстру боржників, копій додаткових угод №26 від 31.12.2020 та №27 від 31.12.2021 щодо продовження строку дії договору.

05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу №05/0820-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором №908850793 від 10.10.2021, що також підтверджується копією додаткових угод №2 від 03.08.2021 та №3 від 30.12.2022 щодо продовження строку дії договору, копією реєстру прав вимоги №9 від 30.05.2023.

В подальшому, 06.03.2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» було укладено договір факторингу №06/03/24, відповідно до якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором №908850793 від 10.10.2021, що також підтверджується копією акту прийому-передачі Реєстру боржників.

ОСОБА_1 не виконала кредитні зобов`язання належним чином, у зв`язку з чим станом на 11.01.2022 утворилась заборгованість в загальному розмірі 51843,87 грн, а саме 13450,09 грн - заборгованість по кредиту, 38393,78 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Крім того, згідно пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Частиною другою статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цсі 5.

Разом з тим, згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №444/9519/12 (провадження №14-10 цс 18) від 28 березня 2018 року.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст.1055 Цивільного кодексу України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно з ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами. Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 6 Закону України Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг №2664-III договір про надання фінансових послуг, якщо інше не передбачено законом, повинен містити підписи сторін.

Відповідно до ст. 12 Закону "Про електронну комерцію" якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання в тому числі "електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом (абз. 3 ч. 1 ст. 12). У свою чергу згідно з визначенням одноразового ідентифікатора, наведеного у п. 6 ч. 1 ст.3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Саме у такий спосіб було підписано кредитний договір №908850793 від 10.10.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 , що нею не заперечується та не спростовано.

Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 639 Цивільного кодексу України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши укладення сторонами кредитного договору №908850793 від 10.10.2021 року та отримання позичальником кредитних коштів; встановивши неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань з повернення кредиту та сплати процентів за користування, - колегія дійшла висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юніт Капітал» за договором кредитної лінії від 10.10.2021 року №908850793 заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 38393 (тридцять вісім тисяч триста дев`яносто три) грн 78 коп.

Відповідачкою не заперечується та не спростовано факт укладення нею вказаного вище кредитного договору та отримання кредитних коштів, зокрема, доказів відсутності у спірний період відкритої на її ім`я в банківській установі платіжної картки за № НОМЕР_1 та зарахування на відповідний рахунок 13500,00 грн 10.10.2021.

Зазначена вище заборгованість підтверджується представленим позивачем розрахунком заборгованості, який є арифметично правильним та не спростований відповідачкою (а.с. 14-15).

Крім того, проценти за користування кредитом нараховані у межах строку кредитування по 09.12.2021, а з 10.12.2021 по 11.01.2022 у відповідності до положень пункту 4.3 договору від 10.10.2021 року №908850793 та ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Доказів оспорення договору від 10.10.2021 року №908850793, або певних його умов, зокрема, щодо розміру (ставки) процентів за користування кредитом, тощо, - суду не надано; клопотання про витребування відповідних доказів судом - не заявлено, що підтверджується письмовими матеріалами справи.

На викладене вище місцевий суд уваги не звернув, залишив поза увагою погодження між сторонами сплату позичальником процентів за користування кредитом, у тому числі після спливу строку кредитування, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні позовної вимоги щодо стягнення процентів за користування кредитом з ухваленням у скасованій частині нового судового рішення про задоволення даної позовної вимоги.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія звертає увагу, що рішення місцевого суду, згідно змісту апеляційної скарги, оскаржене лише в частині залишених без задоволення позовних вимог про стягнення на користь позивача процентів за користування кредитом.

Тому суд апеляційної інстанції справу в частині стягнення з ОСОБА_1 , на користь ТОВ "Юніт Капітал" за кредитним договором №908850793 від 10 жовтня 2021 року тіла кредиту в сумі 13450,09 грн не переглядає, згідно вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України.

За змістом ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 2 ст. 141 ЦПК України).

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Приймаючи до уваги задоволення позовних вимог, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору при поданні позовної заяви (2422,40 грн) та апеляційної скарги (3633,60 грн), а також документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу в суді першої (5000,00 грн) та апеляційної (4000,00 грн) інстанціях, а всього у розмірі 15056,00 грн (а.с. 10, 53, 60).

Тому оскаржуване рішення також підлягає скасуванню в частині розподілу судових витрат з ухваленням у цій частині нового судового рішення.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення місцевого суду в оскаржуваній частині підлягає скасуванню з ухваленням у цій частині нового судового рішення.

Керуючись ст.ст. 7, 367, 369, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» задовольнити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 вересня 2024 року в оскаржуваній частині в частині відмови у задоволенні позовної вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по відсоткам за користування кредитом; в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» витрат зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1000,00 грн скасувати та у скасованій частині ухвалити нове судове рішення.

Позовну вимогу Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по відсоткам за користування кредитом задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» () за договором кредитної лінії від 10.10.2021 року №908850793 заборгованість по відсоткам за користування кредитом у розмірі 38393 (тридцять вісім тисяч триста дев`яносто три) грн 78 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» () судові витрати у розмірі 15056 (п`ятнадцять тисяч п`ятдесят шість) грн 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складений 20 червня 2025 року.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді В.С. Городнича

М.Ю. Петешенкова