Провадження № 2/127/1964/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Березовської О. А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в місті Вінниці цивільну справу за позовом Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії та гарячої води,

ВСТАНОВИВ:

02.04.2025 Комунальне підприємство Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» (надалі - КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії та гарячої води з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних, яка нарахована за період з 01.11.2021 до 31.08.2024 включно в сумі 12 874, 46 грн, із яких: 9 065, 64 грн сума заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії та гарячої води; 3 049, 75 грн суми втрат від інфляції, 759, 07 3% річних від простроченої суми заборгованості.

Позов мотивовано тим, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.11.2024 скасовано судовий наказ від 24.10.2024, виданий Вінницьким міським судом Вінницької області по справі №127/34179/24 за заявою КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» про стягнення з ОСОБА_1 боргу за спожиті послуги з постачання теплової енергії та гарячої води. Роз`яснено стягувачу право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Житлове приміщення за адресою АДРЕСА_1 , де зареєстрований відповідач, забезпечується послугами з постачання теплової енергії та гарячої води, які надаються КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» відповідно до законодавства.

Відповідач порушує умови надання послуг, в зв`язку з чим за період з 01.11.2021 до 31.08.2024 утворилася заборгованість, яка з урахуванням індексу інфляції та 3% річних становить 12 874, 46 грн, що підтверджується оборотною відомістю з розрахунком суми заборгованості за особовим рахунком № НОМЕР_1 . Позивач просить суд стягнути з відповідача вище зазначену суму заборгованості та судові витрати.

Автоматизованим розподілом судової справи між суддями 02.04.2025 головуючим суддею визначена суддя Березовська О. А. Справа передана судді 03.04.2025.

03.04.2025 судом була згенерована відповідь №1260070 з Єдиного державного демографічного реєстру, відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 25.06.2018.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.04.2025 було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив.

Суд направив відповідачу ОСОБА_1 позовну заяву з додатками та копію ухвали суду від 11.04.2025 за зареєстрованим місцем проживання рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Позовна заява з додатками та копія ухвали суду отримана відповідачем ОСОБА_1 22.04.2025, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

25.04.2025 на адресу суду надійшов від відповідача ОСОБА_1 відзив на позовну заяву, в якому відповідач не погоджується з позовними вимогами та заперечує наведені позивачем підстави, оскільки позивачу достеменно було відомо, що борг виник у попереднього власника ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про смерть якого він повідомив КП «Вінницяміськтеплоенерго». Він оформив спадщину після смерті батька лише у вересні 2023 року, тому вважає, що борги, які виникли до дати смерті ОСОБА_2 слід визнати такими, що не підлягають стягненню, зауважив, що новий власник квартири не повинен відповідати за борги попереднього власника, тому просить відмовити у задоволені позову, оскільки він є не обґрунтованим та безпідставним. Обґрунтовуючи заперечення відповідач посилається на постанову Верховного Суду від 01.09.2020 у справі №686/6276/19.

02.05.2025 на адресу суду надійшла від представника позивача КП «Вінницяміськтеплоенерго» відповідь на відзив, в якій позивач не погоджується із доводами відповідача та вказує, що разом з майном та правами спадкодавця до спадкоємців переходять і його борги. ОСОБА_1 як спадкоємець має право відмовитися від прийняття спадщини, якщо розмір боргів значно перевищує вартість спадкового майна. Отже, спадкоємець ОСОБА_1 повинен сплатити борги спадкодавця ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , в межах вартості успадкованого ним майна. Позовні вимоги КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» просить задовольнити в повному обсязі.

07.05.2025 на адресу суду надійшли заперечення відповідача ОСОБА_1 на відповідь на відзив, в яких від не погоджується з відповіддю на відзив, зазначаючи, що факт смерті колишнього власника ОСОБА_2 не заперечується позивачем і є доведеним; не заперечується і той факт, що позивач знав про смерть власника ще у 2023 році, що відображено в ухвалі Вінницького міського суду від 30.10.2023 у справі №127/30247/23, а також про те, що відповідач прийняв спадщину. Позивач не скористався своїм правом пред`явлення вимоги до відповідача, не пред`явив вимоги до спадкоємця, що прийняв спадщину, у строки, встановлені частинами 2, 3 ст. 1281 ЦК України, тому позбавляється права вимоги. Можливість відновлення цього строку, якщо він пропущений, ЦК України не передбачена. Зважаючи на це, відповідач просить відмовити в задоволені позову.

09.05.2025 на адресу суду надійшли від представника позивача КП «Вінницяміськтеплоенерго» письмові пояснення, в яких зазначено що відповідач ОСОБА_1 є спадкоємцем майна померлого батька - ОСОБА_2 . В обсяг спадкового майна входить квартира за адресою: АДРЕСА_1 , по якій є заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії та гарячої води в сумі 12 874, 46 грн. Відповідач ОСОБА_1 прийняв спадщину після померлого батька, оскільки подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Оскільки належна відповідачу квартира розташована у багатоквартирному будинку, під`єднана до єдиної централізованої системи теплопостачання, від використання якого відповідач не відмовився, він зобов`язаний нести витрати по її утриманню, в тому числі з надання послуг обігріву не залежно від того, проживає він у цій квартирі чи ні. Протягом всього періоду відповідач фактично користувався послугами централізованого опалення та постачання гарячої води. Відмови від надання послуг на адресу КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» у встановленому законом порядку не надходило. Споживач зобов`язаний оплатити послуги, якщо він фактично користувався ними. Відповідач повинен щомісячно здійснювати оплату позивачу за фактично отриману теплову енергію та гарячу воду.

Позивач просить суд врахувати, що разом з майном та правами спадкодавця, до спадкоємців переходять і його борги.

Оплату ОСОБА_1 за надані житлово-комунальні послуги не здійснює, у зв`язку з чим виникла заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії та гарячої води за період з 01.11.2021 по 31.08.2024 у розмірі 12 874, 46 грн.

Отже відповідачу, як спадкоємцеві відомі борги та нарахування за надані послуги. Також відповідачу щомісячно надається платіжний документ (квитанція), у якому передбачені тарифи для зазначення поточних та попередніх показань засобів обліку споживання послуг, різниці цих показань або затверджених норм, цін/тарифу на даний вид комунальних послуг і суми, яка належить до сплати за надану послугу, не проплачені повністю споживачем у попередній розрахунковий період. Тобто, щомісячно відповідачу надаються документи із зазначенням суми поточного боргу та загальної суми боргу. Відповідач ніяких заперечень відносно суми боргу не надав та згідно вище зазначеної оборотної відомості відповідач має заборгованість.

Дослідивши матеріали справи, ознайомившись з заявами по суті справи сторін, поясненнями представника позивача, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом установлені зазначені нижче фактичні обставини справи та правовідносини сторін, що ґрунтуються на вимогах нижче зазначених норм ЖК України, ЦК України, Закону України „Про житлово-комунальні послуги", Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 зі змінами, Правил надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1182 зі змінами.

Витягом з реєстру особових рахунків житлового фонду м. Вінниці підтверджується відкриття особового рахунку № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 за вище зазначеною адресою. Опалювальна площа 62 кв. м (а. с. 4).

З Оборотної відомості за період 11.2021 по 08.2024 та розрахунку суми заборгованості за спожиті послуги з централізованого теплопостачання з врахуванням 3% річних від суми заборгованості за спожиті послуги, суми втрат від інфляції по особовому рахунку № НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 опалювальна площа становить 62 кв. м., кількість зареєстрованих осіб 1. Заборгованість за період з листопада 2021 року по серпень 2024 року включно становить 12 874, 46 грн, з яких: 9 065, 64 грн сума заборгованості за спожиті послуги з централізованого теплопостачання, 759, 07 грн - сума 3% річних від суми заборгованості за спожиті послуги з теплопостачання, 3 049, 75 грн сума втрат від інфляційних процесів (а. с. 5).

Також судом встановлено, що відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 25.06.2018 (а. с. 13). Судом станом на дату розгляду справи не встановлено інших осіб, які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.11.2024 у справі №127/34179/24 задоволено заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу. Скасовано судовий наказ, виданий 24.10.2024 Вінницьким міським судом Вінницької області по справі №127/34179/24 про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» заборгованість за спожиті послуги з централізованого теплопостачання за період з 11.2021 по 08.2024 року включно в сумі 12 874, 46 грн, з яких: 9 065, 64 грн - заборгованість за спожиті послуги з централізованого теплопостачання, 759, 07 грн - сума 3% річних, 3 049, 75 грн інфляційних та судового збору 302, 80 грн (а. с. 7).

З наданих відповідачем письмових доказів вбачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та був знятий з реєстрації за вказаною адресою в зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.09.2023, зареєстрованого в реєстрі за № 2-2737 відповідач ОСОБА_1 успадкував спадщину, яка складається із квартири за адресую: АДРЕСА_1 , після смерті свого батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 20-22).

Також відповідачем надано суду Єдиний рахунок за надані житлово-комунальні послуги за грудень 2022 року, з якого вбачається, що на 01.01.2023 за адресою АДРЕСА_1 , до сплати нараховано: теплова енергія 10 033, 56 грн, абонентське обслуговування (теплова енергія) 232, 62 грн, гаряча вода 190, 56 грн, абонентське обслуговування (гаряча вода) 67, 96 грн.

Судом перевірена інформація, зазначена відповідачем у відзиві на позовну заяву. В Єдиному реєстрі судових рішень є судовий наказ у справі 127/30247/23 (провадження № 2-н/127/5819/2) про стягнення з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» 10 510, 43 грн., з яких: 9 401, 59 грн - заборгованість за спожиті послуги за період з вересня 2020 року по липень 2023 року включно; 840, 80 грн - сума втрат від інфляції; 268 ,04 грн - 3% річних від суми заборгованості за спожиті послуги та 268, 40 грн судового збору (а. с. 40-41)

Ухвалою суду від 30.10.2023 заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області за заявою Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиті послуги з централізованого теплопостачання задоволено, скасовано судовий наказ у справі 127/30247/23 (провадження № 2-н/127/5819/2). Підставою для скасування цього судового наказу була заява відповідача, мотивована тим, що він не погоджується із винесеним судовим наказом, оскільки борг виник у попереднього власника ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Отже, новий власник квартири не повинен відповідати перед комунальними підприємствами за борги попереднього власника (а. с. 42-43).

Судом установлено, що житлове помешкання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , забезпечується послугами з постачання теплової енергії та гарячої води, які надаються КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго».

Договір між сторонами про надання послуг не укладався, проте КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» фактично надавало за вказаною адресою послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання на підставі Типових індивідуальних договорів про надання послуг з постачання теплової енергії та про надання послуг з постачання гарячої води (а. с. 6, 6 а). Такі послуги були прийняті спадкодавцем ОСОБА_2 та відповідачем, від їх отримання вони не відмовлялися, відповідні докази суду не надані, тобто між сторонами наявні фактичні договірні відносини з постачання теплової енергії та гарячої води у спірний період.

Згідно з ч. 1 статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297, ст. 1299 ЦК України отримання свідоцтва про право на спадщину та проведення його державної реєстрації спадкоємцем, який прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно, є обов`язком спадкоємця. Право власності у спадкоємця на успадковане нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації майна. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 401/710/15-ц від 15.03.2018, наголосив, що прийнявши спадщину, відповідач набув право на квартиру, успадкувавши також права та обов`язки спадкодавця. Тому незалежно від того, чи отримав відповідач свідоцтво про право на спадщину, чи здійснив реєстрацію права власника на успадковане нерухоме майно, він має належним чином утримувати майно, що належить йому.

За змістом вище зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця; відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні.

Отже, суд доходить висновку про те, що, прийнявши спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , відповідач набув право власності на квартиру, успадкувавши також всі права та обов`язки спадкодавця. Незалежно від того, що відповідач отримав свідоцтво про право на спадщину на успадковане нерухоме майно 08.09.2023, спадщина належить йому з часу її відкриття, тобто з дати смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та відповідач має належним чином утримувати майно, що належить йому.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб.

Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами 2 і 3 цієї статті, позбавляється права вимоги.

Стаття 1281 ЦК України не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів. На думку суду, пред`явлення вимог кредитором спадкодавця може відбуватися як безпосередньо спадкоємцю, через нотаріуса або до суду.

З вище наведеного вбачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про право на спадщину за законом відповідач одержав 08.09.2023. Відповідач вказує у заявах по суті, з якими звертається до суду, що він повідомляв позивача про смерть власника, але не надає суду належні та допустимі докази, які підтверджують виконання ним обов`язку, передбаченого ст. 1281 ЦК України, які б містили дату повідомлення позивача про смерть спадкодавця - власника майна.

Звернення позивача у жовтні 2023 року з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиті послуги з відповідача, а не з померлого власника майна ОСОБА_2 , свідчить, що саме на цей момент позивачу було відомо про відповідача як спадкоємця власника житла і він звернувся до нього з вимогою. Інших доказів, які надають можливість суду встановити момент, коли позивач дізнався про одержання відповідачем свідоцтва про право на спадщину за законом сторонами суду не надано. Отже, шестимісячний строк, передбачений ч. 2 ст. 1281 ЦК України, на думку суду, позивачем не пропущений.

Повторне звернення позивача з заявою про видачу судового наказу у жовтні 2024 року не свідчить про пропуск позивачем строку, встановленого ч. 2 ст. 1281 ЦК України.

Згідно із статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Оскільки боржник ОСОБА_2 помер, то відповідати перед позивачем, на підставі вище зазначеного, за борги спадкодавця має спадкоємець ОСОБА_1 у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Посилання відповідача у відзиві на позовну заяву на постанову Верховного Суду від 01.09.2020 у справі №686/6276/19 як підставу для відмови у позові суд відхиляє як нерелевантне. В цій постанові Верховним Судом висловлена правова позиція щодо відсутності обов`язку покупця квартири сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це прямо не оговорено в договорі купівлі-продажу.

В справі, яка розглядається судом, обов`язок відповідача виникає в порядку спадкування за законом, тобто правонаступництво пов`язане зі спадковими, а не договірними відносинами.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»: житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Крім того, вказаним законом передбачено право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. При цьому такому праву прямо відповідає обов`язок оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п. 1 ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Між сторонами виникли фактичні договірні відносини щодо надання відповідних житлово-комунальних послуг, а відсутність укладеного письмового договору не звільняє від обов`язку оплати за надані такі послуги (вказане відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду у справі № 712/8916/17 постанова від 07.07.2020).

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

На підтвердження вартості надання послуг з теплопостачання та їх отримання КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» надало розрахунок заборгованості за надані послуги по особовому рахунку № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з яким позивачем нараховано заборгованість з оплати за послуги з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води, а також абонплату за період з листопада 2021 по серпень 2024 року у сумі 12 874, 46 грн (а. с. 5). Відповідач суму боргу не оспорював, свій розрахунок заборгованості суду не надав.

Відповідно до ч. 1 ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Відповідно до ч. 7 ст. 21, ч. 4 ст. 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Послуга з постачання гарячої води надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання гарячої води, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до пунктів 34, 41 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 № 1022) споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу та зобов`язаний оплачувати надану послугу за ціною/ тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором.

Аналогічні обов`язки споживача встановлені Типовим індивідуальним договором про надання послуги з постачання гарячої води, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 р. № 1182 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 № 1023).

Відповідно до статей 156, 162 ЖК України саме власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом в постанові від 12.06.2020 в справі № 712/8733/17 (провадження № 61-1838св18).

Отже, згідно із зазначеними нормами закону та договору споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

З вище наведеного вбачається, що відповідач є спадкоємцем власника квартири за адресою: АДРЕСА_1 , який споживав послуги, які надаються позивачем, а отже в нього виник обов`язок з їх оплати.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сума заборгованості встановлена судом відповідно до письмових доказів, наданих позивачем. Відповідачем не надано доказів на спростування наявної заборгованості по сплаті комунальних послуг, а також свого розрахунку наявної заборгованості та компенсаційних виплат за несвоєчасну оплату комунальних послуг, або ж доказів, що підтверджують погашення заборгованості, яка утворилася у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань з оплати наданих житлово-комунальних послуг.

Враховуючи викладене, позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підтверджуються належними та допустимими доказами, а отже позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 3 028,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1, 7, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», статтями 322, 526, 625, 901 ЦК України, статтями 156, 162 ЖК України, статтями 10-13, 76-89, 141, 259, 263-265, 279, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії та гарячої води задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» заборгованість за спожиті послуги з постачання теплової енергії та гарячої води за період з 01.11.2021 до 31.08.2024 включно у сумі 12 874, 46 грн (дванадцять тисяч вісімсот сімдесят чотири грн 46 коп.), з яких: 9 065, 64 грн сума заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, 3 049, 75 грн - 3% річних від простроченої суми заборгованості, 759, 07 грн - сума втрат від інфляції, а також 3 028,00 грн судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 24.06.2025.

Учасники справи:

Позивач: Комунальне підприємство Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго», місцезнаходження: 21021, м. Вінниця, вул. 600-річчя, буд. 13, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Олена БЕРЕЗОВСЬКА