17.06.2025 Суддя Паляничко Д. Г.
Справа № 638/5016/25
Провадження № 2-к/644/1/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року м. Харків

Індустріальний районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді - Паляничко Д.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання - Костильова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Індустріального районного суду м. Харкова клопотання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), заінтересована особа: Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (61058, м. Харків, вул. Сумська, б. 61, ) про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню,

ВСТАНОВИВ:

1.Стислий виклад:

1.1. позиції заявника

20.03.2025 до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло клопотання ОСОБА_1 (надалі за текстом ОСОБА_1 /заявниця), в особі представника - адвоката Іванової Наталі Олександрівни, яка діє на підставі ордеру серії АН № 1646150 від 17.03.2025, заінтересована особа: Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (надалі за текстом - Перший ВДРАЦС у м. Харкові/заінтересована особа), в якому просить визнати на території України рішення районного суду Нючепінга (Королівство Швеція) від 02.01.2019 по справі № Т1363-18 про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , укладеного міським відділом реєстрації актів цивільного стану №1 Харківського обласного управління юстиції 07.07.2006, актовий запис №1031.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі 07.07.2006 міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 10312, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 07.07.2006.

02.01.2019 Районним судом Нючепінга прийнято рішення у справі № Т 1363-18, відповідно до якого шлюбі між сторонами було розірвано.

2. заяви, клопотання

05 травня 2025 року на адресу Індустріального районного суду м. Харкова через систему «Електронний суд» від представника заявниці Іванової Наталі Олександрівни , надійшло клопотання про усунення недоліків, зазначених в ухвалі Індустріального районного суду м. Харкова від 02.05.2025 та долучено до матеріалів справи ордер серії АН № 1646150 від 05.05.2025, який підтверджує повноваження адвоката Іванової Наталі Олександрівни на представлення інтересів ОСОБА_1 у Індустріальному районному суді м. Харкова (а.с. 40-42).

На виконання вимог частини 1 статті 473 Цивільного процесуального кодексу України, судом письмово повідомлено заінтересовану особу про надходження відповідного клопотання та запропоновано у місячний строк подати можливі заперечення щодо такого клопотання.

16.06.2025 на адресу суду через систему «Електронний суд» від представника Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в особі керівника Сіренко Наталії Сергіївни, яка діє на підставі витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, надійшли пояснення щодо клопотання ОСОБА_1 про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню. З пояснень вбачається, що заінтересована особа, просить суд провести розгляд справи за відсутності її представника з урахуванням наданих письмових пояснень Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с. 49-51).

16 червня 2025 року на адресу суду через систему «Електронний суд» від представника заявниці Іванової Наталі Олександрівни надійшла заява про розгляд справи за відсутності заявниці та її представника, клопотання підтримують у повному обсязі та просять його задовольнити (а.с. 52).

3.інші процесуальні дії у справі

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 20.03.2025 справа № 638/5016/25 визначена на розгляд судді Семіряду І.В. Дзержинського районного суду м. Харкова (а.с. 25).

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.03.2025 справу передано за підсудністю для розгляду до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова (а.с. 29).

Відповідно до Закону України від 26.02.2025 № 4273-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів», назва Орджонікідзевського районного суду міста Харкова змінена на Індустріальний районний суд міста Харкова.

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 01.05.2025 справа № 638/5016/25 визначена на розгляд судді Паляничко Д.Г. (а.с. 33).

На виконання вимог ч. 8 ст. 187 ЦПК України, 02.05.2025 судом сформовано засобами системи «Електронний суд» з Єдиного державного демографічного реєстру відповідь № 1344702, згідно з якою місце проживання ОСОБА_1 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 34).

Ухвалою Індустріального районного суду м. Харкова від 02.05.2025 клопотання ОСОБА_1 , заінтересована особа: Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання цієї ухвали (а.с. 35-37).

Ухвалою Індустріального районного суду м. Харкова від 12.05.2025 клопотання ОСОБА_1 , заінтересована особа: Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, прийнято до розгляду та призначено судовий розгляд на 17.06.2025 об 11 год 00 хв (а.с. 43-44).

Заявниця та її представник у судове засідання не прибули, просили суд про розгляд справи у їх відсутність (а.с. 52).

Представник заінтересованої особи у судове засідання не прибула, звернулася до суду з заявою про розгляд справи у відсутність представника заінтересованої особи (а.с. 51)

Згідно з ч. 5-7 ст. 473 ЦПК України неявка без поважних причин у судове засідання заінтересованих осіб або їх представників, стосовно яких суду відомо про своєчасне вручення їм повістки про виклик до суду, не є перешкодою для розгляду клопотання, якщо будь-якою із заінтересованих осіб не було порушено питання про перенесення його розгляду.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

4.Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази, мотиви їх відхилення та врахування, мотивована оцінка суду аргументів сторін, порушені чи оспорені права, за захистом яких мало місце звернення до суду

Суд установив, що клопотання подане в межах урегулювання приватноправових відносин, які хоча б через один із своїх елементів пов`язані з одним або кількома правопорядками, іншими, ніж український правопорядок, зокрема: юридичний факт - розірвання шлюбу, який припиняє правовідносини, мав місце на території іноземної держави - Швеції, тому підлягає в Україні визнанню за процедурою, передбаченою для визнання рішень іноземних судів, що не підлягають примусовому виконанню.

Судом установлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі 07.07.2006 міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 1031, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 07.07.2006 (а.с. 4).

02.01.2019 Районним судом Нючепінга прийнято часткове рішення у справі № Т 1363-18, відповідно до якого шлюбі між сторонами було розірвано, та рішення набуло чинності 19.01.2019 (а.с. 14-18).

Згідно з свідоцтва про надання громадянства Швеції від 12.01.2012, Міграційне агентство надає ОСОБА_1 громадянство Швеції. Відповідно до рішення її син ОСОБА_3 також отримує громадянство Швеції (а.с. 19-21).

Як вбачається з письмових пояснень Першого ВДРАУС у м. Харкові, відмітка про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в актовому записі про шлюб - відсутня (а.с. 51).

5.Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Загальний процесуальний порядок визнання та приведення до виконання рішень іноземних судів, що підлягають примусовому виконанню в Україні врегульовано Законом України «Про міжнародне приватне право» та главою 2 розділу ІХ Цивільного процесуального кодексу України.

Суд керується принципом верховенства права та застосовує під час розгляду клопотання поданого в межах приватноправових відносин, які через один із своїх елементів пов`язані з кількома правопорядками, іншими, ніж український правопорядок, зокрема: юридичний факт розірвання шлюбу, який змінює/припиняє правовідносини, мав місце на території іноземної держави, зокрема Швеції, правила регламентовані ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України), з яих вбачається, що цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору України.

Згідно зі ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких видана Верховною Радою України, є частиною національного Законодавства України.

Нормативними положеннями статті 82 Закону України «Про міжнародне приватне право» від 23 червня 2005 року № 2709-IV (надалі за текстом - Закон № 2709-IV) встановлено, що визнання та виконання рішень, визначених у статті 81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України.

Відповідно ч. 1 ст.81 Закону № 2709-IV в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили, крім випадків, передбачених ч. 2 цієї статті.

Статтею 11 Закону № 2709-IV визначено, що суд чи інший орган застосовує право іноземної держави незалежно від того, чи застосовується у відповідній іноземній державі до подібних правовідносин право України, крім випадків, якщо застосування права іноземної держави на засадах взаємності передбачене законом України або міжнародним договором України. Якщо застосування права іноземної держави залежить від взаємності, вважається, що вона існує, оскільки не доведено інше.

Рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, визнається в Україні, якщо його визнання передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності (ч. 1 ст. 471 ЦПК України).

Імперативними приписами ст. 472 ЦПК України регламентується, що клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, подається заінтересованою особою до суду в порядку, встановленому статтями 464-466 цього Кодексу для подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, з урахуванням особливостей, визначених цією главою.

До клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, додаються такі документи: -засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про визнання якого порушується клопотання; -офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили, якщо це не зазначено в самому рішенні; -засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 17 Постанови Верховного Суду України від 24.12.1999 №12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу України» не потребують виконання рішення про: визнання прав; оголошення банкрутом; визнання недійсними певних актів; визнання, оспорювання батьківства; позбавлення батьківських прав; розірвання шлюбу; встановлення фактів, що мають юридичне значення; усиновлення; визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

За приписами ст.462 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

У статті 472 ЦПК України зазначено, що клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, подається заінтересованою особою до суду в порядку, встановленому статтями 464-466 цього Кодексу для подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, з урахуванням особливостей, визначених цією главою.

У частині третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

6.Висновки суду.

Згідно зі ст.471 ЦПК України рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, визнається в Україні, якщо його визнання передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про міжнародне приватне право», визначено, що суд чи інший орган застосовує право іноземної держави незалежно від того, чи застосовується у відповідній іноземній державі до подібних правовідносин право України, крім випадків, якщо застосування права іноземної держави на засадах взаємності передбачене законом України або міжнародним договором України.

Якщо застосування права іноземної держави залежить від взаємності, вважається, що вона існує, оскільки не доведено інше.

Отже, принцип взаємності означає, що рішення суду певної держави повинно визнаватись та виконуватись в Україні, якщо тільки немає доказів того, що рішення українських судів не визнаються і не можуть бути виконані на території такої держави.

Оскільки між Україною та Королівством Швеція не укладено договору про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах, то рішення суду Королівства Швеція визнається в Україні за принципом взаємності і відсутність двостороннього договору не може бути підставою для невизнання рішення. Тому для цих правовідносин слід застосовувати принцип взаємності для визнання рішення суду.

02.01.2019 Районним судом Нючепінга Королівства Швеції прийнято часткове рішення у справі № Т 1363-18, відповідно до якого шлюбі між заявницею та ОСОБА_2 розірвано, рішення набуло чинності 19.01.2019 (а.с. 14-18).

Згідно наданих суду доказів встановлено, що ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про розгляд справи Т 1363-18 в суді м. Нючепінг, Королівство Швеція. Зокрема, вказане підтверджується поданням зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про опіку та порядок спілкування з дитиною, а також показаннями ОСОБА_2 у суді, згідно яких він погодився з вимогою ОСОБА_1 про одноосібну опіку, але за умови можливості спілкування з спільною дитиною на договірних умовах сторін (а.с. 17).

Згідно із п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року за № 12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражі і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 473 ЦПК України за наслідками розгляду клопотання, а також заперечення у разі його надходження, суд постановляє ухвалу про визнання в Україні рішення іноземного суду та залишення заперечення без задоволення або про відмову у задоволенні клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню.

Суд бере до уваги пояснення представника заінтересованої особи, а саме що Перший ВДРАЦС у м. Харкові не заперечує проти задоволення зазначеного клопотання ОСОБА_1 .

Суд, дослідивши клопотання про визнання на території України рішення іноземного суду з доданими до нього документами, дійшов висновку про наявність підстав для його задоволення та визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню.

Визнання рішення іноземного суду в Україні необхідне заявниці для отримання в органах РАЦС документального підтвердження розірвання шлюбу.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. 11, 81 Закону України «Про міжнародне приватне право», ст.471-473 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), заінтересована особа: Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (61058, м. Харків, вул. Сумська, б. 61, ), про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, задовольнити.

Визнати на території України рішення (часткове) Районного суду Нючепінга (Королівство Швеція) від 02.01.2019 (номер справи № Т 1363-18), яким розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який було зареєстровано 07.07.2006 міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 1031.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки: http://og.hr.court.gov.ua /sud2029/.

Суддя Д.Г. Паляничко