Провадження № 2-др/357/68/25
У Х В А Л А

16 червня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого Ярмола О. Я. ,

при секретарі Любченко А. С.,

розглянувши заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Шевчука Юрія Івановича про компенсацію судових витрат,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про виділення частки будинку в натурі.

Ухвалою судді від 30 грудня 2024 року було прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в загальному порядку, призначено справу до підготовчого засідання.

До початку розгляду справи по суті, 30.05.2025 представник позивача Коннова Н.І. на електронну адресу суду направила заяву про залишення позову без розгляду.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 червня 2025 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про виділення частки будинку в натурі, - залишено без розгляду.

03.06.2025 представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Шевчук Ю.І. звернувся до суду із заявою про компенсацію судових витрат, в якій просив стягнути з позивача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 10000,00 грн. - сума витрат на правову допомогу. Заява мотивована тим, що ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про виділ їй в натурі 2/5 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , та припинення права спільної часткової власності на 2/5 частини спірного житлового будинку, але позовні вимоги викладені в позові суперечили засадам цивільного законодавства, зокрема засадам справедливості, добросовісності та розумності, були незаконними і необгрунтованими і такими, що порушують інтереси відповідачів, про що зазначалось у відзиві на позов. Позивач просила виділити їй 67,0 кв.м., що перевищує її ідеальну частку. Окрім цього, позивач не вказала у позові, що фактично користується такими господарськими спорудами, як 2 гаража і не включила їх у розподіл, що свідчить про необґрунтованість дій позивача. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду від 02.06.2025 року провадження по справі № 357/18626/24 було залишено без розгляду за заявою позивача.

Представник відповідача ОСОБА_1 , адвокат Шевчук Ю.І. в судовому засіданні підтримав заяву про компенсацію судових витрат, зазначивши, що позивач з самого початку подала необгрунтований позов, що призвело до понесення відповідачем витрат на правову допомогу, підготовку відзиву та участь адвоката в судових засіданнях

, а тому, посилаючись на ч.5 ст.142 ЦПК України, вказуючи на необґрунтованість дій позивача, представник відповідача Аршинова О.О. просив стягнути з позивача на свою користь 10 000,00 грн. витрат на правову допомогу.

16.06.2025 представник позивача Коннова Н.І. подала письмову заяву про відмову у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат.

Заслухавши позицію представника відповідача Аршинова О.О., дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Диспозитивність цивільного судочинства передбачає можливість учасників справи розпоряджатися своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зокрема право позивача у односторонньому порядку відмовитися від судового захисту заявленої ним вимоги.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, а положеннями ст. 257 ЦПК України визначено право позивача на подачу заяви про залишення позову без розгляду.

Залишення заяви без розгляду на підставі заяви позивача - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України. При цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви.

З огляду наведеного, суд не вбачає необґрунтованих дій позивача при зверненні до суду з даним позовом, судом не було встановлено недобросовісних дій, а саме по собі звернення до суду за захистом своїх прав та залишення у подальшому позовної заяви без розгляду не може вважатися необґрунтованими діями позивача. Звернення особи до суду не є недобросовісною дією. Позивач ОСОБА_2 вперше зверталася до суду з даним спором та в підготовчому провадженні не вчиняла дій, що свідчили б про зловживання правом.

Згідно із ч. 9 ст. 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Нормою ч. 5 ст. 142 ЦПК України, на яку відповідач посилається як на підставу для стягнення судових витрат з позивача, передбачено право відповідача заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Стороною відповідача у заяві про ухвалення додаткового рішення про стягнення на користь ОСОБА_1 судових витрат за правничу допомогу в розмірі 10 000 грн. було викладено позицію про необґрунтованість дій позивача.

Слід зазначити, що під час підготовчого провадження в даній справі не було визнано дії позивача недобросовісними та суд не вживав заходи в зв`язку із зловживанням учасниками процесу своїми процесуальними правами.

Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантоване статтями 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Таким чином, відповідач ОСОБА_1 не довів необґрунтованість дій позивача в даній справі, а також, суд не вбачає суперечливої поведінки сторони в діях по зверненню до суду та залишенні своїх позовних вимог без розгляду. Під час підготовчого провадження у даній справі, судом не визнавалося зловживання сторонами своїми процесуальними правами (ст. 44 ЦПК). Сторона відповідача не заперечила залишення позовних вимог без розгляду. Позивач, як і інші сторони даного спору діяли в процесі у відповідності до наданих їм прав, передбачених ст.ст. 43,49 ЦПК України, розпоряджаючись своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд (ч.3 ст.13 ЦПК України).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для ухвалення додаткового рішення в даній справі.

Керуючись ст. 4, 5, 7, 13, 44, 81, 133, 136, 141, 142, 260 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Шевчука Юрія Івановича про компенсацію судових витрат - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала складена 16 червня 2025 року.

Суддя О. Я. Ярмола