справа № 208/7204/25
провадження № 2-з/208/145/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду міста Кам`янського Похваліта С.М.,

розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авансар» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в

В порядку забезпечення позову позивач до подання позову надав суду заяву, у якій просить суд вжити заходи забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення за виконавчим провадженням № 68762036 на підставі виконавчого напису виданого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості.

Свою заяву позивач мотивує тим, що вона має намір оскаржує видачу виконавчого напису, на підставі якого на даний час проводяться з неї стягнення, у зв`язку з чим просить суд застосувати заходи забезпечення позову.

Вивчивши матеріали заяви, додані до неї документи, суд прийшов до такого висновку.

Згідно до вимог ст.149, ст.150 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

У п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчиться, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам».

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Заявник у своїй заяві зазначила, що позивач не погоджується з вчиненим виконавчим написом, тому має намір звернутися до суду із заявою про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, на підставі якого проводиться стягнення.

Так, враховуючи те, що у разі не зупинення виконання виконавчого документа, на підставі якого здійснюється стягнення, остання буде позбавлена можливості ефективно захистити свої права, а тому суд приходить до висновку про задоволення заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись статтями 149-154, 260, 261 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авансар» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення за виконавчим провадженням № 68762036 на підставі виконавчого напису виданого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості, до набрання рішення законної сили у справі за її позовомпро визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Заявник: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

Заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «АВАНСАР», адреса: 04053, Київська область, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. № 21/27, офіс 405, .

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя С. М. Похваліта