Провадження №2/523/1401/25

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"28" травня 2025 р. м. Одеса

Пересипський районний суд міста Одеси

у складі: головуючої судді Кремер І.О.,

з участю секретаря судового засідання Павлова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 24 в м. Одеса в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 523/21676/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кримська 84» про встановлення порядку користування житловим будинком та вселення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , за участю третьої особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кримська 84» про встановлення порядку користування житловим будинком та вселення.

Обґрунтовуючи вимоги даного позову вказує на те, що ОСОБА_1 на праві приватної спільної часткової власності у частці 1/2 належить житлова квартира за адресою: АДРЕСА_1 . Інша частка житлової квартири у розмірі 1/2 належить відповідачці ОСОБА_2 . Вказана квартира складається із трьох ізольованих житлових кімнат: 11,1 кв.м., 18,6 кв.м., 9,2 кв.м., загальною житловою площею 38,9 кв.м. та підсобних приміщень: кухні 7,3 кв.м., ванної кімнати 2,6 кв.м., коридора 12,8 кв.м., туалету 1,0 кв.м., комора 2,4 кв.м., загальна площа квартири складає 72,3 кв.м.

Між позивачкою та ОСОБА_2 добровільно склався порядок користування житловою квартирою, відповідно до якого ОСОБА_1 займає житлову кімнату площею 18,6 кв.м., а відповідачка кімнати 11,1 кв.м. та 9,2 кв.м. Однак, останнім часом між позивачкою та відповідачкою виникають спори щодо сплати комунальних послуг. Окрім того, останні два роки відповідачка перешкоджає ОСОБА_1 користуватися належною їй 1/2 часткою житлової квартири, а саме змінила замки вхідних дверей та не впускає до квартири. З цього приводу позивачка неодноразово зверталась до Відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області, у зв`язку із чим їй було рекомендовано зазначене питання вирішувати в порядку цивільного судочинства.

У зв`язку з цим, просить суд задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким:

?Встановити порядок користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_2 , виділивши у користування ОСОБА_1 житлову кімнату площею 18,6 кв.м., ОСОБА_2 житлові кімнати площею 11,1 кв.м. та 9,2 кв.м., в загальному користуванні співвласникам залишити кухню площею 7,3 кв.м., ванну кімнату площею 2,6 кв.м., коридор площею 12,8 кв.м., туалет площею 1,0 кв.м., комору площею 2,4 кв.м.;

?Вселити ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_2 та зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 користуватися житловим приміщенням.

Суд констатує, що в ході розгляду справи представником позивача було уточнено позовні вимоги. Так, в уточненій позовній заяві від 04.02.2025 року, представник позивачки вказує на те, що по справі була проведена судово будівельна-технічна експертиза, відповідно до висновку якої рекомендований наступний варіант порядку користуванням житловими та допоміжними приміщеннями кв. АДРЕСА_2 , а саме співвласнику № 1 житлову кімнату «4» пл. 18,6 кв.м. з лоджією площею 2,55 кв.м. та приміщення «3» - вбудована шафа, площею 2,4 кв.м., співвласнику № 2 житлову кімнату «2» пл. 11,1 кв.м. з лоджією площею 1,9 кв.м., «5» пл. 9,2 кв.м. з лоджією площею 1,85 кв.м. та вбудовані шафи «9» пл. 0,5 кв.м., «10» пл. 0,5 кв.м. У зв`язку з чим, просить суд задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким:

?Встановити порядок користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_2 , виділивши у користування ОСОБА_1 житлову кімнату «4» площею 18,6 кв.м. з лоджією площею 2,55 кв.м. та приміщення «3» - вбудована шафа площею 2,4 кв.м., ОСОБА_2 житлову кімнату «2» площею 11,1 кв.м. з лоджією площею 1,9 кв.м., «5» площею 9,2 кв.м. з лоджією площею 1,85 кв.м. та вбудовані шафи «9» площею 0,5 кв.м., «10» площею 0,5 кв.м., місця загально користування (коридор, кухня, туалет, ванна кімната) залишити у спільному користуванні співвласників;

?Вселити ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_2 та зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 користуватися житловим приміщенням.

Ухвалою судді про прийняття цивільної справи до свого провадження та відкриття провадження по справі від 12.12.2023 року було постановлено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

16.04.2024 року ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси в рамках розгляду даної справи призначено судову будівельно-технічну експертизу та провадження по справі було зупинено на час проведення експертизи.

19.11.2024 року до суду надійшов Висновок експерта № 23-2573 від 15.11.2024 року та ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 26.11.2024 року було поновлено провадження з розгляду даної справи.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 04.03.2025 року було постановлено закрити підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась. Однак, надала суду заяву, в якій уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд проводити розгляд справи за її відсутності, та проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась без поважних причин. Про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена, направлялось повідомлення за місцем реєстрації відповідачки, однак, згідно поштового повідомлення, адресат за вказаною адресою відсутній, що вказує на вручення судової повістки належним чином (п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК). Відзив у визначений судом строк відповідачка не подала. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у відсутності відповідачки згідно вимог ч. 3 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК та ухвалює заочне рішення.

Представник третьої особи Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кримська 84» в судове засідання не з`явився, сповіщався судом про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Згідно приписів ч.1, п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

По справі встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної спільної часткової власності у частці 1/2 належить житлова квартира за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується наявним в матеріалах справи копіями Договору дарування посвідченого державним нотаріусом Суворовської державної нотаріальної контори у місті Одеса зареєстровано в реєстрі за № 7-691 від 26.08.2020 року, Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 360953618 від 05.01.2024 року.

Інша частка житлової квартири у розмірі 1/2 за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 , що підтверджується наявною в матеріалах справи Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 360953618 від 05.01.2024 року.

Як вбачається із Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про зміну імені Першим Суворовським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції було вчинено актовий запис про зміну імені за № 1 від 28.01.2009 року відповідно до якого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінила прізвище на ОСОБА_2 .

Таким чином, відповідачка ОСОБА_2 є співвласником житлової квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно Технічного паспорту реєстровий номер 780пр-22-2982 від 27.05.2011 року квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 складається із трьох ізольованих житлових кімнат: 11,1 кв.м., 18,6 кв.м., 9,2 кв.м., загальною житловою площею - 38,9 кв.м. та підсобних приміщень: кухні 7,3 кв.м., ванної кімнати 2,6 кв.м., коридора 12,8 кв.м., туалету 1,0 кв.м., комора 2,4 кв.м., загальна площа квартири складає - 72,3 кв.м.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачка вказує на те, що між останньою та ОСОБА_2 добровільно склався порядок користування житловою квартирою. Так, ОСОБА_1 займає житлову кімнату площею 18,6 кв.м., а відповідачка кімнати 11,1 кв.м. та 9,2 кв.м.

Однак, станом на сьогоднішній день між позивачкою та відповідачкою виникають спори щодо сплати комунальних послуг. Окрім того, останні два роки відповідачка перешкоджає ОСОБА_1 користуватися належній їй на праві приватної спільної часткової власності 1/2 житлової квартири, а саме змінила замки вхідних дверей та не впускає позивачку до квартири.

На підтвердження вищевказаного твердження щодо чинення перешкод у користуванні належною позивачці 1/2 частки житлової квартири в матеріалах справи наявні копії Довідок та відповідей Відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області на звернення ОСОБА_1 за період із 2021 року по 2023 рік.

Згідно Довідки № 15929/21 24.10.2021 року, до ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області надійшла заява ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає: АДРЕСА_1 , про прийняття заходів до сусідки по комунальній квартирі гр. ОСОБА_2 , яка за вищевказаною адресою зачиняє двері та не пускає гр. ОСОБА_1 до квартири.

02.11.2021 року до ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення оператору «102» про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , заявниці купила кімнату в комунальній квартирі, але власниця вже пів року не дає ключі. Дзвонила ОСОБА_1

02.11.2021 року до ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення оператору «102» про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , заявниця просить пришвидшити наряд поліції. Дзвонила ОСОБА_1 .

Як повідомила ОСОБА_1 , вона мешкає у комунальній квартирі з сусідкою гр. ОСОБА_2 , яка дивно себе поводить. ОСОБА_2 постійно змінює замок від спільної з гр. Штемпель двері, не відчиняє їх та не віддає ключ.

Відповідно до Довідки № 5180/22 02.06.2022 року до чергової частини ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області надійшла заява гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканки: АДРЕСА_1 про те, що просить прийняти міри до гр. ОСОБА_2 , котра не дає можливості нормально потрапити в її кімнату, так як у замку завжди ключ.

Як вбачається із наявної в матеріалах справи копії Довідки № 5096/22 05.06.2022 року до чергової частини ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення оператора «102» про те, що за адресою: АДРЕСА_3 , заявниця повідомила, що придбала кімнату в комунальній квартирі, а власниця перешкоджає вхід квартири. Наразі, викликала майстра для аварійної заміни замку.

В ході відпрацювання даного матеріалу надійшов рапорт ДОП СП, про те, що був здійснений виїзд на вказану адресу, та встановлено, що гр. ОСОБА_1 , купила кімнату в комунальній квартирі за вказаною адресою, викликала майстра для відчинення дверей. Заяв та скарг за даним фактом до Відділу поліції №3 не надходило.

Відповідно до Довідки № 14722/23 26.10.2023 року до ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення оператора «102» про те, що по АДРЕСА_1 сусідка по комуні не впускає до квартири; 27.10.2023 року надійшла заява гр. ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 про те, що сусідка по комуні не впускає її до кімнати, до вона є нібито власником 1/2 частини кімнати.

З питань розпорядження, користування, проживання, вселення, виселення з кв. АДРЕСА_2 , а також з інших цивільно-правових питань гр. ОСОБА_1 рекомендовано звернутись до суду, що підтверджується наявним в матеріалах справи листом Відділу поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області № 60.3/14722 від 10.11.2023 року.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що в рамках розгляду даної справи знайшло своє підтвердження факту чинення позивачці перешкоди у користуванні належним їй майном, зокрема перешкоджанню доступу до спірної житлової кватири.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Стаття 1 Протоколу Першого Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує кожному право мирного володіння своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Положеннями статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 15 ЦК України гарантовано право кожного на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною першою статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Нормами ст. 317 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 150 ЖК України, зазначено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно приписів ст. 356 ЦК України власність двох або більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до ст.ст. 379, 383 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них. Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Згідно ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

При цьому, суд виходить з того, що відповідно до положень ст.391,396 ЦК України позов про усунення порушень прав власника, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача порушується його право власності чи законного володіння (п. 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав»).

Відповідно до частини першої статті 108 ЦПК України, експертиза проводиться у судовому засіданні або поза межами суду, якщо це потрібно у зв`язку з характером досліджень, або якщо об`єкт досліджень неможливо доставити до суду, або якщо експертиза проводиться за замовленням учасника справи.

Суд констатує, що за клопотанням позивачки ОСОБА_1 в рамках розгляду даної справи було призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої було доручено експертам Одеського-науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Так, із дослідженого судом Висновку експерта № 23-2573 від 15.11.2024 року вбачається, що відповідно до вище зазначеного у дослідній частині висновку, з урахуванням незначних відхилень від ідеальних часток співвласників можливо встановити порядок користування житловими та допоміжними приміщеннями квартири АДРЕСА_2 . Варіант порядку користування житловими та допоміжними приміщеннями квартири АДРЕСА_2 , співвласнику № 1 житлову кімнату «4» пл. 18,6 кв.м. з лоджію, площею 2,55 кв.м. та приміщення «3» - вбудована шафа, площею 2,4 кв.м.. співвласнику № 2 житлові кімнати «2» пл. 11,1 кв.м. з лоджію, площею 1,9 кв.м., «5» пл. 9,2 кв.м. з лоджію, пл. 1,85 кв.м. та вбудовані шафи «9» пл. 0,5 кв.м., «10» пл. 0,5 кв.м. Місця загального користування (коридор, кухня, туалет, ванна кімната) залишити у спільному користуванні співвласників.

Таким чином, суд, оцінивши вищевказаний висновок експертизи з точки належності та допустимості, достатності в ракурсі критеріїв, які зазначені в ст.ст. 76, 77, 78, 79 ЦПК України, сприймає його як належний та допустимий, достатній доказ.

У даному випадку спірні правовідносини стосуються не поділу квартири, а встановлення порядку спільного користування нею. Тому критерій необхідності виділення у користування кожному зі співвласників ізольованого приміщення, особливо, якщо при цьому неможливо забезпечити відповідність ідеальних часток реальним, не є обов`язковим.

Відповідно до правового висновку ВС України, викладеного в постанові від 17.02.2016 року в справі № 6-1500цс15, потрібно розмежовувати порядок поділу спільної власності з метою припинення такого її режиму і порядок встановлення користування спільним майном. Оскільки спірні правовідносини не стосуються розподілу майна для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим зберігається, суд виділяє в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв`язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників.

Згідно приписів ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 р. «Про судову практику по справах за позовами про захист права приватної власності» можливо встановлення порядку користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов та п.6 постанови № 7 від 04.10.1991 р. «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» у цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що запропонований позивачкою варіант користування квартирою не буде порушувати права співвласників та є таким, що відповідає Висновку експерта № 23-2573 від 15.11.2024 року, самостійно порядок користування сторони погодити не мають можливості, а також, враховуючи те, що обставина про чинення відповідачкою перешкод у користуванні позивачкою належним її майном знайшла своє підтвердження в рамках розгляду даної справи, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а тому вважає за необхідне встановити наступний порядок користування квартирою, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 :

- виділити у користування ОСОБА_1 житлову кімнату «4» площею 18,6 кв.м. з лоджією площею 2,55 кв.м. та приміщення «3» - вбудована шафа площею 2,4 кв.м.;

- виділити у користування ОСОБА_2 житлові кімнати: «2» площею 11,1 кв.м. з лоджією площею 1,9 кв.м., «5» площею 9,2 кв.м. з лоджією площею 1,85 кв.м. та вбудовані шафи, «9» площею 0,5 кв.м., «10» площею 0,5 кв.м.;

- місця загально користування: коридор, кухня, туалет, ванна кімната залишити у спільному користуванні співвласників.

Згідно з положеннями ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 2 ЦПК України).

Приписами ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Достовірними, відповідно до ст. 79 ЦПК України є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.

Згідно ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з вимогами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Виходячи зі встановлених, на підставі належним чином оцінених доказів, обставин та з підстав, передбачених вищевказаними нормами матеріального права, суд дійшов висновку про доведеність позивачем викладених в позові обставин належними, достовірними та допустимими доказами, які в своїй сукупності є достатніми для задоволення даного позову та захисту порушеного права позивача в судовому порядку.

Згідно приписів ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову, судові витрати покладаються на відповідача.

Судом встановлено, що за проведення судово будівельно-технічної експертизи в рамках розгляд даної цивільно справи позивачкою було сплачено грошові кошти у розмірі 18174,72 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи Квитанцією 9346-3421-7995-3069 від 25.06.2024 року та Квитанцією 9349-1394-0122-1665 від 23.07.2024 року.

А тому, на виконання вимог ст. 141 ЦПК України суд вважає, що із відповідачки слід стягнути на користь позивачки сплачений судовий збір у розмірі 2147,20 грн. (за дві вимоги немайнового характеру) та витрати, пов`язані з проведенням експертизи у розмірі 18174,72 грн.

На підставі та керуючись ст.ст. 317, 319, 321, 356, 358, 379, 383, 386, 391 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 259, 263 265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кримська 84» про встановлення порядку користування житловим будинком та вселення задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди ОСОБА_1 в користуванні квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом вселення ОСОБА_1 до вищевказаної квартири.

Встановити наступний порядок користування квартирою що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 :

- ОСОБА_1 виділити у користування житлову кімнату № 4 площею 18,6 кв.м. з лоджією площею 2,55 кв.м. та приміщення № 3 - вбудована шафа площею 2,4 кв.м.;

- ОСОБА_2 виділити у користування житлову кімнату № 2 площею 11,1 кв.м. з лоджією площею 1,9 кв.м., житлову кімнату № 5 площею 9,2 кв.м. з лоджією площею 1,85 кв.м. та вбудовані шафи № 9 площею 0,5 кв.м., № 10 площею 0,5 кв.м.

У спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити кухню площею 7,3 кв.м., коридор площею 12,8 кв.м., туалет площею 1,0 кв.м., ванну кімнату площею 2,6 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2147/дві тисячі сто сорок сім/грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані з проведенням експертизи у розмірі 18174/вісімнадцять тисяч сто сімдесят чотири/грн. 72 коп.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП суду невідомо, місце реєстрації: витрати, пов`язані з проведенням експертизи у розмірі 18174.

Третя особа: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кримська 84», код за , місцезнаходження: 65025, м. Одеса, вул. Кримська, буд. 84.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача із дотриманням вимог ст.ст. 284 285 ЦПК України.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивачем заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку шляхом подання протягом тридцяти днів апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених вище строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга.

Повний текст рішення складено 10 червня 2025 року.

Суддя Пересипського

районного суду м. Одеси І.О. Кремер