С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
__________________________________________________________________________________________
Провадження 2/760/3444/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І. Вступна частина

19 червня 2025 року в місті Києві

Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Левіцької Н.О.

представника Позивача - Вегери А.С.

представника Відповідачки - ОСОБА_1

розглянув у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

II. Описова частина

12.07.2023 позовна заява АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 надійшла до Києво-Святошинського районного суду Київської області.

Ухвалою вказаного суду від 14.07.2023 справу передано за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва.

Відповідно до ч. 2 ст. 32 ЦПК України справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 19 вересня 2023 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження.

Позивач АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

З урахуванням змісту позовної заяви, викладеної в новій редакції, яка надійшла до суду 02 серпня 2024 року, Позивач подав позовну заяву у новій редакції, Позивач обгрунтовував свої позовні вимоги тим, що 25.05.2015 року між АТ КБ «ПриватБанк» та Відповідачкою було укладено договір шляхом приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг.

24.05.2018 року Відповідачці було відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку встановлено кредитний ліміт.

Позивач зазначає, що Відповідачка ОСОБА_2 не виконувала належним чином свої зобов`язання за договором, у зв`язку з чим станом на 27.06.2024 утворилася заборгованість у розмірі 320736,05 грн. Зазначена сума складається з: 310046,31 грн. - заборгованості за тілом кредиту, 10689,74 грн. - заборгованості за простроченими відсотками.

У судовому засіданні 10.06.2025 представник Позивача позов підтримав.

Представник Відповідачки частково заперечував проти позову, не заперечуючи проти вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту, але заперечував проти нарахованих процентів, посилаючись на те, що Відповідачка не погоджувала розміру процентної ставки своїм підписом, а тому вимоги в цій частині є необґрунтованими.

III. Мотивувальна частина

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та виконання всіх процесуальних обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 25.05.2015 між Акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» та ОСОБА_2 було укладено договір шляхом приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг.

Згідно з частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За змістом статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Таким чином, з моменту підписання Відповідачем заяви, між Банком та Відповідачем було укладено договір в порядку ч.1 ст. 634 ЦК шляхом приєднання клієнта до запропонованого Банком договору.

Встановлено, що 24.05.2018 Відповідачці відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 300000.00 грн, що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку та Випискою по рахунку.

Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту Відповідачка отримала кредитну картку. ОСОБА_2 після отримання картки за умовами укладеного з Банком договору здійснила дії щодо проведення її активації, користувалася карткою, а також отримувала кредитні кошти з власної ініціативи. Активація нею картки та користування картковим рахунком свідчать про укладення сторонами кредитного договору, що підтверджується, зокрема, розрахунком заборгованості, випискою по рахункам Відповідачки.

Банківська виписка має статус первинного документу. Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 554/4300/16-ц зробив висновок, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій, а тому є належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Таким чином, Банком надані до суду саме первісні бухгалтерські документи про видачу та сплату коштів за Кредитним договором, які є належними доказами заборгованості Відповідача.

Із виписки вбачається, що Відповідачка користувалася кредитними коштами, а також частково сплачувала заборгованість за договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції. Отже, Відповідачка не лише отримала кредитну картку, а й визнала укладення кредитного договору та погодилася з його умовами, вчинивши дії, спрямовані на виконання укладеного договору та його умов, в тому числі щодо сплати відсотків.

Представник Відповідачки у судовому засіданні не заперечував проти задоволення вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту, що складає 310046,31 грн. З урахуванням цього, суд вважає обґрунтованими вимоги Позивача щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту.

Щодо заперечень представника Відповідачки стосовно нарахованих процентів, суд зазначає наступне. У процесі користування кредитним рахунком клієнту були завжди доступні у вільному доступі на сайті банку та у додатку Приват24 умови обслуговування кредитних карток. Також, у зв`язку зі змінами у законодавстві щодо впровадження норм закону "Про споживче кредитування", клієнт підписала паспорт споживчого кредиту від 28.11.2019, в якому також є інформація про відсоткові ставки по кредитуванню по картковим рахункам.

Крім того, 31.08.2021 ОСОБА_2 підписано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі якої отримано додаткову кредитну картку, а також погоджені інші суттєві умови користування кредитним рахунком. Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг Відповідачем підписано у системі самообслуговування Приват24 за допомогою ОТР пароля, про що зазначено в полі підпис Клієнта із позначкою дати та часу. Використання ОТР пароля в якості простого електронного підпису погоджено із Відповідачем у Анкеті-Заяві від 09.04.2021, яка підписана Відповідачем власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 "Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України". При цьому, на момент підписання зазначеної вище Заяви заборгованість Відповідача становила 299270,76 грн. Тобто, Відповідачка була належним чином повідомлена про умови кредитування зокрема щодо сплати відсотків.

Починаючи з 31.08.2021 відсотки нараховувалися відповідно до підписаної Відповідачем Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а саме згідно п. 1.3. у розмірі 36,0%. Аналіз розрахунку заборгованості свідчить, що заборгованість за процентами в розмірі 10689,74 гривень, яку Позивач просить стягнути з Відповідачки, був нарахований в період починаючи з 01.02.2022.

Крім того, розрахунком заборгованості підтверджується той факт, що у зв`язку із початком повномасштабного вторгнення та збройної агресії російської федерації, Банк скасував відсоткову ставку у березні 2022 р. до 0%, а в подальшому із 01.04.22 р. відсоткова ставка поступово повернута до погодженого розміру.

Таким чином, суд вважає, що заперечення представника Відповідача щодо нарахованих процентів є безпідставними, оскільки Відповідачка була обізнана з умовами кредитування, в тому числі з розміром відсоткової ставки, що підтверджується підписанням відповідних документів за допомогою електронного підпису.

На підставі викладеного, керуючись ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі

На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з ОСОБА_2 також підлягає судовий збір в розмірі 3848,83 гривень.

IV. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 207, 526, 530, 549, 610, 633, 634, 638, 1054 Цивільного кодексу України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 223, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд вирішив:

1.Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 25.05.2015 в сумі 320736,05 гривень, яка складається з:

-310046,31 гривень заборгованості за тілом кредиту;

-10689,74 гривень заборгованості за процентами.

2.Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» судовий збір в розмірі 3848,83 гривень.

3.Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

4.Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д; адреса для листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, ;

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрованемісце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Суддя:

.