Справа № 167/360/25
Номер провадження 2/167/253/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2025 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Требика В.Б.,

з участю:

секретаря судового засідання Матвійчук Л.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області про визнання права на завершення приватизації в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи

У суд звернулася ОСОБА_1 із позовом до Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 22 травня 2025 року) про визнання за позивачем права на завершення приватизації на земельну ділянку площею 0,6000 га, яка призначена для ведення особистого селянського господарства та знаходиться в с. Переспа Луцького (колишнього Рожищенського) району Волинської області (кадастровий номер :01:002:0365) в порядку спадкування за заповітом після смерті баби ОСОБА_3 , яке вона успадкувала після смерті чоловіка ОСОБА_4 .

Позов обґрунтовується тим, що рішенням сесії Переспівської сільської ради Рожищенського району Волинської області № 12/5 від 6 листопада 1997 року дана земельна ділянка була передана у власність дідові позивача ОСОБА_4 , однак за життя державний акт на право власності на цю земельну ділянку він не отримав, оскільки

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. Після його смерті все майно успадкувала його дружина баба позивача ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . У свою чергу ОСОБА_3 заповіла позивачу житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, а також земельні ділянки в с. Переспа Луцького району Волинської області. В межах встановленого шестимісячного строку позивач прийняла спадщину після баби ОСОБА_3 , частково оформила свої спадкові права, однак через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку, нотаріус відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на це майно.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали повністю. ОСОБА_2 давав пояснення близькі за змістом до обґрунтувань позову. Зазначив, що рішенням сесії Переспівської сільської ради

ОСОБА_4 за його заявою було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,6 га для ведення підсобного господарства. ОСОБА_4 розпочав приватизацію, однак на момент своєї смерті не встиг її завершити, тому просив визнати за позивачем право на завершення приватизації земельної ділянки площею 0,6 га в с. Переспа. Позивач ОСОБА_1 зазначила, що на даний момент земельною ділянкою ніхто не користується, а визнання права на завершення приватизації їй необхідно для виготовлення правовстановлюючих документів, що в свою чергу надасть можливість вільно розпоряджатися нею.

Представник відповідача Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить довідка про доставку електронного документа, у судове засідання не з`явився. Від міського голови ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача. Проти заявлених вимог не заперечують.

Процесуальні дії у справі

16 квітня 2025 року відкрито провадження у справі, витребувано копію спадкової справи.

6 травня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

22 травня 2025 року розгляд справи відкладено за клопотанням позивача.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Позивач ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_6 ) є внукою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про що свідчать копії свідоцтв про народження серії НОМЕР_1

(арк. спр. 24), серії НОМЕР_2 (арк. спр. 25) та копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 (арк. спр. 26).

Із копії архівного витягу з рішення сесії Переспівської сільської ради Рожищенського району від 6 листопада 1997 року № 12/5 «Про розгляд заяв про приватизацію земельних ділянок» слідує, що ОСОБА_4 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,85 га, з яких 0,25 для обслуговування житлового будинку, 0,60 для ведення підсобного господарства, що слідує. (арк. спр. 19 на звороті).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , ОСОБА_4 помер

ІНФОРМАЦІЯ_3 (арк. спр. 29).

Згідно з копією довідки виконавчого комітету Переспівської сільської ради № 170 ОСОБА_4 до дня смерті проживав у буд. АДРЕСА_1 з дружиною ОСОБА_3 . Заповіт від його імені не посвідчувався. До складу спадкового майна входив житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, земельна ділянка, земельна частка (пай). Спадкоємцем за законом є дружина ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину шляхом спільного проживання (арк. спр. 15).

Копіями матеріалів спадкової справи № 26/2018 підтверджено, що ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 та частково оформила свої спадкові права (арк. спр. 69-76).

10 травня 2018 року ОСОБА_3 склала заповіт, відповідно до якого все належне їй майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, в тому числі житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами в

АДРЕСА_1 ), земельну частку (пай), земельну ділянку, заповіла онуці

ОСОБА_1 , про що свідчить копія зареєстрованого в реєстрі під № 7 заповіту

(арк. спр. 18).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 (арк. спр. 28).

З копії довідки виконавчого комітету Переспівської сільської ради від 22 жовтня 2019 року № 995 встановлено, що ОСОБА_3 до дня смерті проживала у будинку АДРЕСА_1 одна. Заповіт від її імені посвідчувався ІНФОРМАЦІЯ_4 за реєстраційним номером 7. До складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, земельна ділянка, земельна частка (пай). Спадкоємцем за заповітом є онука ОСОБА_1 . Земельна ділянка біля житлового будинку не приватизована (арк. спр. 16).

У витязі про реєстрацію в Спадковому реєстрі зазначено, що 1 листопада 2019 року зареєстровано спадкову справу після смерті ОСОБА_3 за № 118/2019 (арк. спр. 14).

З копії довідки, виданої приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Павлюк Р.П. від 6 лютого 2024 року № 30/01-16, вбачається, що до складу спадкоємців ОСОБА_3 входить її внука ОСОБА_1 та зазначено, що ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_4 , але не оформила своїх спадкових прав (арк. спр. 17).

Загальна вартість земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,6000 га, що знаходиться в с. Переспа Луцького району Волинської області кадастровий номер :01:002:0365 становить 83820 грн. (висновок про експертну грошову оцінку земельної ділянки станом на 14 квітня

2025 року) (арк. спр. 42).

Даними спадкової справи № 118/2019 підтверджується, що ОСОБА_1

1 листопада 2019 року звернулася до нотаріуса із заявою щодо оформлення спадкових прав після смерті баби ОСОБА_3 , інших спадкоємців немає (арк. спр. 55-68).

Позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 на земельні ділянки, які знаходяться у с. Переспа Луцького району Волинської області у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, що підтверджується постановою нотаріуса від 10 квітня 2025 року № 57/02-31 (арк. спр. 23).

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220, ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (статті 1217, 1223 ЦК).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК).

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ст. 1268,ч. 1 ст. 1269 ЦК).

Зібрані по справі та безпосередньо досліджені судом докази свідчать про те, що

ІНФОРМАЦІЯ_3 відкрилась спадщина після смерті ОСОБА_4 , яку в порядку ч. 3

ст. 1268 ЦК, як спадкоємець за законом першої черги, прийняла його дружина ОСОБА_3 , оскільки подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, крім того проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.Позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець

ОСОБА_3 за заповітом, відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК прийняла спадщину після смерті баби ОСОБА_3 , оскільки у шестимісячний строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину чи претендували на неї, суд не встановив.

Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону (ч. 1 ст. 116 ЗК).

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі:

а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян;

б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (ч. 3 ст. 116 ЗК).

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (ч. 1 ст. 1225 ЦК).

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ч. 1 ст. 125 ЗК України).

Чинним земельним законодавством передбачені певні етапи набуття у власність земельної ділянки, а саме: надання дозволу на розроблення проекту землеустрою; виготовлення проекту землеустрою; погодження проекту землеустрою; внесення відомостей до Державного земельного кадастру; затвердження та передача у власність земельної ділянки; внесення відомостей про право власності в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно.

Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі

№ 350/67/15-ц (провадження № 14-652цс18), а також у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17 (провадження № 61-26091св18) викладено правовий висновок про можливість визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки, що полягає в наступному.

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

На підтвердження права ОСОБА_4 на земельну ділянку позивач надав суду витяг з рішення сесії Переспівської сільської ради Рожищенського району від 6 листопада

1997 року № 12/5 «Про розгляд заяв про приватизацію земельних ділянок» відповідно до якого ОСОБА_4 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,85 га, з яких 0,25 для обслуговування житлового будинку, 0,60 для ведення підсобного господарства.

Отже, оскільки позивач є спадкоємцем ОСОБА_3 за заповітом і прийняла після неї спадщину, а ОСОБА_3 у свою чергу прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 як спадкоємець за законом першої черги, то вважається, що позивач набула право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали ОСОБА_3 , на підставі статей 1216 та 1218 ЦК, в тому числі й майнове право право на земельну ділянку, та відповідно здійснення державної реєстрації права власності на земельну ділянку, оскільки ОСОБА_4 за життя реалізував своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки, однак не зареєстрував право власності на підставі рішення від 6 листопада 1997 року

№ 12/5 у встановленому законом порядку, що позбавляє позивача можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину. Ці обставини є підставою для захисту порушених права ОСОБА_1 в судовому порядку.

Розподіл судових витрат

Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується нормою ст. 2,

ч. 9 ст. 141 ЦПК та враховує, що у даному випадку спір виник не внаслідок винних дій відповідача, який проти позову не заперечував, і будь - яких дій, які б порушували право позивача на оформлення спадщини не вчиняв, натомість саме бездіяльність спадкодавця щодо непроведення державної реєстрації права власності на спадкове майно є підставою для виникнення спору. За таких обставин судові витрати у цій справі необхідно покласти на позивача.

Керуючись статтями 4, 10, 12, 27, 77, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК, суд,

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на завершення приватизації земельної ділянки площею 0,6 га в с. Переспа Луцького району Волинської області, яка згідно з рішенням сесії Переспівської сільської ради Рожищенського району Волинської області № 12/5 від 6 листопада 1997 року передана у приватну власність ОСОБА_4 , в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

Судові витрати залишити за позивачем ОСОБА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення: 13 червня 2025 року.

Позивач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ).

Відповідач: Рожищенська міська рада Луцького району Волинської області (місцезнаходження: Волинська область, Луцький район, м. Рожище, вул. Незалежності, 60, ідентифікаційний код юридичної особи 04333268).

Суддя: В.Б. Требик