КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року

справа № 362/3065/20

провадження № 22-ц/824/2457/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Сушко Л.П.

при секретарі: Шереметьєвій М.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , ОСОБА_2

відповідачі: ОСОБА_3 , Глевахівська селищна рада Васильківського району Київської області, Головне управління Держгеокадастру у Київській області

третя особа: Громадська організація садівницький масив «Глеваха-3»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15 серпня 2024 року, постановлену під головуванням судді Ковбеля М.М., у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області, Головного управління Держгеокадастру у Київській області, третя особа: Громадська організація садівницький масив «Глеваха-3» про визнання недійсним рішення, визнання незаконним і скасування державного акту та скасування державної реєстрації, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Васильківського міськрайонного суду Київської області знаходилася цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області, Головного управління Держгеокадастру у Київській області, третя особа: Громадська організація садівницький масив «Глеваха-3» про визнання недійсним рішення, визнання незаконним і скасування державного акту та скасування державної реєстрації.

До суду від відповідача ОСОБА_3 надійшла заява, в якій вона просить закрити провадження по даній справі, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15 серпня 2024 року провадження у цивільній справі закрито.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1681,60 грн., витрати пов`язані із проведенням експертизи в розмірі 12 000,00 грн.

Не погоджуючись із ухвалою суду представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду в частині розподілу судових витрат скасувати.

Вимоги обґрунтовані тим, що висновок суду не базується на дійсних обставинах справи. Зазначає, що звертаючись з позовом до суду, позивачі не провели земельно-технічної експертизи, яка б точно встановила причини накладення меж земельних ділянок сторін, а почали клопотати про її проведення вже на стадії апеляційного розгляду справи. Звертає увагу, що коли апелянт отримувала у власність земельну ділянку, то виконала всі передбачені для цього законом дії. Про те, що в подальшому географічні координати меж ділянки в Держгеокадастрі можуть бути зазначено неточно, ОСОБА_3 не було та не могло бути відомо. Таким чином, висновок суду, що неправильні дії ОСОБА_5 призвели до виникнення даного спору є необґрунтованими.

В судовому засіданні відповідач та представник відповідача апеляційну скаргу підтримали, просили задовольнити.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи вимоги про стягнення судових витрат та витрат пов`язаних із проведенням експертизи суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до частин 1, 9 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

За вказаних обставин, враховуючи що спір виник внаслідок неправильних дій сторони - відповідача - ОСОБА_3 , суд дійшов висновку, що з останньої на користь позивача слід стягнути судові витрати у вигляді судового збору та витрат пов`язаних із проведенням експертиз.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Судом встановлено, що в провадженні Васильківського міськрайонного суду Київської області знаходилася цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області, Головного управління Держгеокадастру у Київській області, третя особа: Громадська організація садівницький масив «Глеваха-3» про визнання недійсним рішення, визнання незаконним і скасування державного акту та скасування державної реєстрації.

03 квітня 2024 року відповідачем ОСОБА_3 було подано заяву про закриття провадження по даній справі, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Поняття "юридичного спору" має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття "спір про право" (пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття "спору про право" має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Статтею 255 ЦПК України визначені підстави закриття провадження у справі, зокрема суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо:

- відсутній предмет спору (пункту 2 частини першої);

- позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом (пункт 4 частини першої).

Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з частиною другою статті 255 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Частина третя статті 142 ЦПК України визначає, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Правовий аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку, що у разі відмови позивача від позову, понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача, за виключенням, якщо позивач не підтримує свої вимоги унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 21.04.2021 по справі № 199/9188/16-ц.

З матеріалів справи вбачається, що після відкриття провадження у справі, ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю предмета спору, мотивуючи її тим, що було усунуто накладення меж земельної ділянки з кадастровим номером :01:007:0922, що є предметом позову. Як вбачається, позивач посилається на відсутність предмету спору (у зв`язку з чим судом першої інстанції стягнуто судові витрати), а не на відмову від позову (в цьому разі судові витрати не відшкодовуються).

За викладених обставин, які відповідають наявним у справі доказам, та правового обґрунтування - колегія суддів дійшла висновку, що доводи скарги не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи та не спростовують висновки суду першої інстанції, судове рішення є законним та обґрунтованим, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно вимог статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 268, 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15 серпня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 10 червня 2026 року.

Суддя-доповідач:

Судді: