Провадження № 22-з/801/73/25
Головуючий у суді 1-ї інстанції
Доповідач:Голота Л. О.
Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого судді - Голоти Л. О. (суддя-доповідач),
суддів Копаничук С. Г., Оніщука В. В.,
за участю секретаря судового засідання Литвин Ю. О.,
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13.02.2025 позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (далі АТ «Акцент-Банк») заборгованість за кредитним договором № б/н від 05.04.2016 в розмірі 6761 грн 47 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» судовий збір у розмірі 130 грн 20 коп. В решті позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 23.04.2025 апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13.02.2025 у справі № 127/25939/24 визнано неподаною та повернуто особі, яка її подала.

Додатковим рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 6.03.2025 заяву представника відповідача задоволено частково. Ухвалено додаткове рішення по цивільній справі за позовом АТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Стягнуто з АТ «Акцент-Банк» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 10000 грн.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 21.05.2025 апеляційну скаргу АТ «Акцент-Банк» відхилено. Додаткове рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 6.03.2025 залишено без змін.

26.05.2025 до Вінницького апеляційного суду надійшла заява (вх № 5970) Гущі Я. В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення у справі № 127/25939/24, в якій просить стягнути витрати на правничу допомогу з позивача на користь відповідача. Заява мотивована тим, що відповідачем понесено в суді апеляційної інстанції витрати на правничу допомогу в розмірі 15000 грн, про що було зроблено заяву у відзиві на позов та в суді апеляційної інстанції відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України. До заяви представником відповідача додано наступні документи : копію договору про надання правничої допомоги від 18.10.2024 /а. с. 184-185/; копію додаткової угоди № 2 від 20.05.2025 до договору про надання правничої допомоги від 18.10.2024 /а. с. 185 зв. ст/; копію квитанції до прибуткового касового ордеру № 21/05/25 /а. с. 186/.

У судовому засіданні Гуща Я. В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , підтримала подану заяву та просила її задовольнити.

Представник АТ «Акцент-Банк» в судове засідання не з`явився, повідомлялись належним чином про дату, час і місце розгляду справи /а. с. 189, 192 зв. ст/.

Ознайомившись із поданою заявою, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про часткове задоволення заяви з наступних підстав.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення (частина друга статті 270 ЦПК України).

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Пунктом 12 частини третьої статті 2 ЦПК України визначено, що одним із основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина перша статті 133 ЦПК України).

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, віднесено витрати на професійну правничу допомогу.

У відповідності до частин першої, другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша, друга статті 141 ЦПК України).

У цій справі об`єктом апеляційного перегляду було додаткове рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 6.03.2025, яким задоволено частково заяву представника відповідача. Стягнуто з АТ «Акцент-Банк» на користь Мореходова М. В. понесені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 10000 грн.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 21.05.2025 апеляційну скаргу АТ «Акцент-Банк» відхилено. Додаткове рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 6.03.2025 залишено без змін.

26.05.2025 до Вінницького апеляційного суду надійшла заява (вх № 5970) Гущі Я. В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення у справі № 127/25939/24, в якій представник просить стягнути витрати на правничу допомогу з позивача на користь відповідача в розмірі 15000 грн.

Додаткове рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 6.03.2025 є актом правосуддя, яким вирішене окреме процесуальне питання.

Разом з тим, таке судове рішення не вирішує/змінює спір сторін по суті, а також не містить висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, не вирішує вимоги, не досліджені у судовому засіданні щодо спору по суті, що є підставою для розподілу судових витрат у справі на підставі положень статті 141 ЦПК України.

Тобто оскарження додаткового судового рішення не є окремим судовим розглядом спору по суті, а прямо залежить від розгляду основної справи, тому вирішення питання щодо стягнення судових витрат за наслідками перегляду додаткового рішення ("розподіл витрат на правничу допомогу за участь у розгляді питання про розподіл витрат на правничу допомогу"), яким вже вирішено питання розподілу судових витрат, є необґрунтованим та не відповідає критерію розумної необхідності, і загалом суперечить змісту процесуального законодавства щодо розподілу судових витрат.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 30.01.2024 у справі № 925/790/17, від 13.03.2024 по справі № 711/2741/20.

За таких обставин, у даній справі слідзаяву про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково, прийняти додаткову постанову про відмову в стягненні судових витрат на правничу допомогу.

Керуючись нормами статей 137, 141, 270, 381 - 384, 389 - 391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Заяву Гущі Яніни Валеріївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення у справі № 127/25939/24задовольнити частково.

Прийняти додаткову постанову у справі № 127/25939/24 за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Акцент-Банк» на додаткове рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 6.03.2025.

У стягненні судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги, які ОСОБА_1 ,поніс при перегляді справи в суді апеляційної інстанції (в сумі 15000 гривень) відмовити.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак вона може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя Л. О. Голота

Судді: С. Г. Копаничук

В. В. Оніщук