Справа № 169/768/24
Провадження № 2/169/42/25
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
16 червня 2025 року селище Турійськ
Турійський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Хвіц Г.Й.
за участю: секретаря судового засідання Мисюка П.З.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання цивільну справу за позовом Турійської селищної ради Волинської області в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав,
Турійська селищна рада Волинської області звернулася до суду із позовом до ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що відповідач є матір`ю малолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо виховання та навчання дітей, зловживає алкогольними напоями, у зв`язку з чим наказом служби у справах дітей Турійської селищної ради Волинської області від 01 липня 2021 року дітей взято на профілактичний облік як таких, що перебувають у складних життєвих обставинах у зв`язку з ухилянням батьків від виконання своїх батьківських обов`язків. Згідно з рішенням виконавчого комітету Турійської селищної ради Волинської області від 11 липня 2024 року №194 дітей відібрано від матері у зв`язку з виникненням безпосередньої загрози для їх життя та здоров`я і влаштовано до притулку для дітей служби у справах дітей Волинської ОВА м. Рожище. Вказуючи, що заходи соціального супроводу сім`ї не дали позитивних результатів, позивач просив ухвалити рішення, яким позбавити відповідача батьківських прав щодо малолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та передати малолітню ОСОБА_2 органу опіки та піклування Турійської селищної ради для подальшого влаштування до сімейних форм виховання, малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 їхньому батькові ОСОБА_6 , а малолітню ОСОБА_1 її батькові ОСОБА_7 .
Суддя своєю ухвалою прийняла позовну заяву до розгляду, відкрила провадження у справі та призначила підготовче засідання.
Суд своєю ухвалою закрив підготовче провадження у цивільній справі та призначив справу до судового розгляду по суті.
Представник позивача Турійської селищної ради Волинської області Ваврищук В.О. у судове засідання не з`явилася, однак, подала адресовану суду письмову заяву, в якій просила позовні вимоги задовольнити повністю з підстав, наведених в позовній заяві, розглядати справу без її участі та вказала, що проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце його проведення повідомлялася належним чином, що підтверджується розпискою про вручення повістки про виклик до суду. Про причини неявки суд не повідомляла, відзив на позов не подавала.
Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд своєю ухвалою від 16 червня 2025 року постановив проводити заочний розгляд справи.
Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку.
Звертаючись до суду із позовом, позивач, як на підставу своїх вимог, посилалася на положення пункту 2 частини першої статті 164 СК України, відповідно до якого мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (стаття 12 Закон України «Про охорону дитинства»).
Згідно з статтею 15 вказаного Закону батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні.
Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (стаття 165 СК України).
Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого й умисного нехтування ними своїми обов`язками.
За змістом наведених норм матеріального права предметом доказування у справах про позбавлення батьківських прав є наявність однієї із підстав або декількох підстав, передбачених частиною першою статті 164 СК України, - у розглядуваному випадку наявності факту ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків, яке може проявлятися у вищенаведених діях і бездіяльності по відношенню до дітей.
Як установив суд, що відповідач ОСОБА_5 є матір`ю малолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 6-9).
Відповідно до свідоцтв про народження, батьком малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є ОСОБА_6 , а малолітньої ОСОБА_1 - ОСОБА_7 (а. с. 7-9).
Згідно з Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька, відповідно до частини першої статті 135 СК України, запис про батька ОСОБА_2 вчинено відповідно до частини першої статті 135 СК України (а. с. 10).
Наказом служби у справах дітей Турійської селищної ради Волинської області від 01 липня 2021 року дітей взято на профілактичний облік як таких, що перебувають у складних життєвих обставинах, у зв`язку з ухилянням батьків від виконання своїх батьківських обов`язків (а. с. 11).
Згідно з рішенням виконавчого комітету Турійської селищної ради Волинської області від 11 липня 2024 року №194 дітей відібрано від матері у зв`язку з виникненням безпосередньої загрози для їх життя та здоров`я і влаштовано до притулку для дітей служби у справах дітей Волинської ОВА м. Рожище (а. с. 15).
Згідно з Актами обстеження умов проживання (а. с. 19 на звороті 20, 20 на звороті 21, 21 на звороті) виявлено неналежні умови проживання дітей (незадовільний санітарний стан житлового будинку, безлад). Працівниками соціальних служб проведено бесіди з відповідачем щодо створення відповідних умов для проживання дітей, попереджено про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків.
Відповідно до листа Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Турійської селищної ради від 03 липня 2024 року №289, під час регулярних відвідувань працівниками соціальних служб місця проживання відповідача виявлені факти невиконання останньою батьківських обов`язків щодо її малолітніх дітей, незабезпечення потреб дітей (а. с. 16-17).
Аналіз наведених обставин в їх сукупності дає підстави для висновку, що відповідач фактично свідомо й умисно ухилилася та самоусунулася від виховання дітей та виконання батьківських обов`язків, що характеризує її з негативної сторони і як безвідповідальну матір, свідчить про відсутність у неї батьківського почуття любові до рідних дітей, небажання виховувати і піклуватися про них, а також суперечить загальновизнаним правилам і принципам співжиття і сімейних відносин.
За змістом статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Згідно з висновком органу опіки та піклування Турійської селищної ради Волинської області від 14 серпня 2024 року доцільним є позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 38-39).
Суд погоджується із наявним у матеріалах справи висновком органу опіки та піклування і вважає його достатньо обґрунтованим та зробленим на підставі повного, всебічного, детального й об`єктивного аналізу фактичних обставин, що мають значення для справи, з життя дітей і відповідача, акцентуванні уваги на невиконанні відповідачем своїх батьківських обов`язків по відношенню до дітей та умисному ухиленні від виконання таких обов`язків.
Факт неявки у судове засідання відповідача, яка достовірно знала про розгляд цієї справи, суд розцінює як небажання останньої відстоювати і захищати свої батьківські права щодо дітей та незацікавленість у відновленні й утриманні родинних стосунків з ними.
Системний аналіз наведених вище обставин справи дає підстави для висновку про доведеність у вказаному випадку факту умисного і свідомого ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей та передбачених пунктом 2 частини першої статті 164 СК України, правових підстав для застосування крайнього заходу впливу позбавлення батьківських прав щодо дітей, оскільки відповідач не приймає участі у вихованні, утриманні, фізичному, психічному, соціальному та духовному розвитку дітей, не піклується про їх зростання в сімейному оточенні в атмосфері миру, гідності, взаємоповаги та любові, що в сукупності створює негативний вплив на дітей і призводить до шкідливих наслідків для їх психіки та духовного розвитку.
Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.
Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Крім того, статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину.
Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Також, ураховуючи положення частини першої статті 3 Конвенції про права дитини, частин сьомої, восьмої статті 7 СК України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.
За таких обставин справи та відповідно до вищенаведених норм матеріального і міжнародного права, з метою якнайкращого забезпечення інтересів дітей, а також враховуючи характер спірних правовідносин, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення позову та позбавлення відповідача батьківських прав стосовно її малолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з умисним ухиленням від виконання батьківських обов`язків по їх вихованню та свідомим нехтуванням своїми обов`язками.
Будь-яких належних, допустимих і беззаперечних доказів на спростування вищевказаного в матеріалах справи немає.
У позовній заяві позивач просив також передати малолітню ОСОБА_2 органу опіки та піклування Турійської селищної ради для подальшого влаштування до сімейних форм виховання, малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 їхньому батькові ОСОБА_6 , а малолітню ОСОБА_1 її батькові ОСОБА_7 .
Влаштування дитини, батьки якої позбавлені батьківських прав, врегульовано статтею 167 СК України.
За змістом частин четвертої вказаної статті СК України якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим.
Згідно з частиною п`ятою статті 167 СК України якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування.
З огляду на те, що під час судового розгляду встановлено, що батьком малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є ОСОБА_6 , а малолітньої ОСОБА_1 - ОСОБА_7 , а запис про батька ОСОБА_2 вчинено відповідно до частини першої статті 135 СК України, та позивачем не надано суду заяви близьких осіб, які можуть і мають бажання прийняти дитину, то малолітню ОСОБА_2 слід передати органу опіки та піклування Турійської селищної ради Волинської області для подальшого влаштування до сімейних форм виховання, малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 їхньому батькові ОСОБА_6 , а малолітню ОСОБА_1 її батькові ОСОБА_7 .
Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позивач при подачі позову був звільнений від сплати судового збору на підставі закону, з відповідача в дохід держави слід стягнути 1 211.20 гривень судового збору, що підлягав сплаті при поданні позову.
На підставі статей 7, 19, 164, 165, 166, 167, СК України, та керуючись статтями 141, 142, 263 - 265, 268, 273, 280, 282, 354 ЦПК України, суд
Позов Турійської селищної ради Волинської області в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав задовольнити повністю.
Позбавити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав стосовно малолітніх дітей:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 302 від 15 липня 2015 року, зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововолинського міського управління юстиції Волинської області;
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 472 від 12 жовтня 2016 року, зареєстрований у Нововолинському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області;
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис № 7 від 19 серпня 2019 року, зареєстрований у виконавчому комітеті Новодвірської сільської ради Турійського району Волинської області;
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис № 6 від 19 серпня 2019 року, зареєстрований у виконавчому комітеті Новодвірської сільської ради Турійського району Волинської області.
Передати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на опікування органу опіки та піклування Турійській селищній раді Волинської області.
Передати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , їхньому батькові ОСОБА_6 , а ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батькові ОСОБА_7 .
Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави судовий збір в розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо учасниками справи не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Ім`я представника позивача Ваврищук Вікторія Олександрівна, місцеперебування: майдан Центральний, 1, с-ще Турійськ, Ковельський район, Волинська область, реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Турійським РС УДМС України у Волинській області 25 грудня 2014 року.
Ім`я відповідача ОСОБА_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , жителька: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий Турійським РС УДМС України у Волинській області 14 лютого 2015 року.
Повне заочне рішення складено 16 червня 2025 року.