Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

11 червня 2025 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі головуючої судді Ромазан Л.С., за участю секретаря судового засідання Будз М.В., заявника ОСОБА_1 та її представника адвоката Будза Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Теребовлі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Теребовлянська міська рада Тернопільського району Тернопільської області, Теребовлянська державна нотаріальна контора, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 , в інтересах якої діє її представник адвокат Будз Т.В., звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме те, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Теребовлі Тернопільського району Тернопільської області проживав разом із нею однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з 04 серпня 2003 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 . Встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 необхідне для спадкування за законом належної ОСОБА_2 частини квартири АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, ОСОБА_1 зазначила, що із ОСОБА_2 вона перебувала у шлюбі з 05 червня 1984 року по 01 серпня 2003 року. Після розірвання шлюбу вона продовжувала проживати разом із ОСОБА_2 як одна сім"я, вести спільне господарство, вони мали єдиний бюджет, нових сімей не створили. За час шлюбу разом із чоловіком набули спільне майно - квартиру АДРЕСА_1 , яка належала їм та двом дітям синові ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та синові ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на праві спільної власності. Після смерті чоловіка діти відмовились від спадкування частки померлого батька. 23 квітня 2010 року вона подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , однак не може успадкувати його частку, оскільки після розірвання шлюбу із ОСОБА_2 нового шлюбу із ним не уклала.

Ухвалою судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 08 травня 2025 року відкрито провадження у справі.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник адвокат Будз Т.В. заяву підтримали із мотивів, викладених у ній та просять її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Теребовлянської міської ради Тернопільського району Тернопільської області Малечко З.П. та представник Теребовлянської державної нотаріальної контори Хомутова О.М. до суду не з`явилися, однак подали заяви про розгляд справи за їх відсутності

Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні факти.

05 червня 1984 року укладено шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 . Після реєстрації шлюбу заявнику присвоєно прізвище « ОСОБА_6 ».

В подальшому, 01 серпня 2003 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , виданим 04 серпня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Тернопільської області, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено відповідний актовий запис №67.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується його свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим 19 листопада 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Теребовлянського районного управління юстиції Тернопільської області.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 26 листопада 1998 року квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної (сумісної або часткової) власності ОСОБА_2 та членам його сім`ї ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Заявник ОСОБА_1 звернулася до Теребовлянської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , зокрема, на частку квартири, однак постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії №110/02-14 від 26.02.2025 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй відмовлено.

У зазначеній постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії зазначено, що в Теребовлянській державній нотаріальній конторі за заявою ОСОБА_1 заведено спадкову справу №257 від 23.04.2010, в якій містяться заяви синів померлого ОСОБА_3 від 30.04.2025 та ОСОБА_4 від 05.05.2010 про їх відмову від спадкування.

Відповідно до довідки Теребовлянської міської ради №02-23/465 від 21.03.2025 чоловік ОСОБА_1 ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно на день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 з дружиною ОСОБА_1 , сином ОСОБА_3 та сином ОСОБА_4 .

З витягу з реєстру Теребовлянської територіальної громади вбачається, що 23 вересня 1994 року ОСОБА_1 зареєстрована за місцем проживання в АДРЕСА_2 .

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За приписами пункту 5 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

В силу частин другої та четвертої статті 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до статті 318 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Мета встановлення факту - це ті наслідки, настання яких бажав би заявник.

Відповідно до частини другої статті 3 СК України особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки - складають сім`ю.

Про ознаки проживання однією сім`єю висловився і Конституційний Суд України у своєму рішенні від 03.06.99 №5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках.

Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Згідно з вимогами частини четвертої статті 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства.

Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

Згідно із частинами першої та другої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до частини першої статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню.

Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.

Домогосподарством є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, можуть випливати, зокрема, із нормативно-правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання.

Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , надали суду показання, що дійсно з 04 серпня 2003 року по 17 листопада 2009 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_2 , аж до смерті ОСОБА_2 , який помер у віці 49 років ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зокрема, свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 показали, що його батьки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 після розірвання шлюбу налагодили між собою шлюбно-сімейні відносини і продовжували жити разом як чоловік та жінка у квартирі АДРЕСА_1 . Ніхто із їх батьків після розірвання шлюбу окремо не проживав, нових сімей вони не створили.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні також підтвердила про спільне проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 після розірвання шлюбу за адресою АДРЕСА_2 .

Будучи допитаною у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 вказала, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 після розірвання шлюбу продовжували проживати однією сім`єю за адресою АДРЕСА_2 . Вона приходила у вказану квартиру провідувати заявника і може підтвердити, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 постійно проживали разом, спільно харчувалися, мали спільний побут, а в останні роки життя ОСОБА_2 . Наіля доглядала за чоловіком.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 після розірвання шлюбу продовжували проживати однією сім`єю як чоловік та жінка за адресою АДРЕСА_2 . Ні ОСОБА_1 , ні ОСОБА_2 нових сімей не створювали.

Вказані наявні в матеріалах справи докази, які досліджені в судовому засіданні у своїй сукупності та взаємозв`язку дають суду можливість прийти до висновку, що заявник ОСОБА_1 та померлий ОСОБА_2 певний період часу з 04 серпня 2003 року по 17 листопада 2009 року проживали однією сім`єю, як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу.

Також судом встановлено, що упродовж вказаного періоду заявник і ОСОБА_2 не перебували в інших зареєстрованих шлюбах.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім"єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до частини першої статті 319 ЦПК України у рішенні суду про встановлення факту, що має юридичне значення повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 однією сім`єю як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу є необхідність реалізації її спадкових прав, а тому такий факт породжує юридичні наслідки. Законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання.

Отже, заява ОСОБА_1 про встановлення факту її проживання із ОСОБА_2 однією сім`єю як чоловіка та жінки, без реєстрації шлюбу в період з 04 серпня 2003 року по 17 листопада 2009 року підлягає до задоволення.

Частиною сьомою статті 294 ЦПК України встановлено, що при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі наведеного, керуючись статтями 3, 12, 258, 259, 265, 273, 294, 315, 317, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Теребовлянська міська рада Тернопільського району Тернопільської області, Теребовлянська державна нотаріальна контора, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу в період з 04 серпня 2003 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручену у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заявник: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 , місце проживання - АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: Теребовлянська міська рада Тернопільського району Тернопільської області, код ЄДРПОУ - 04058456, місцезнаходження - 48100, вул. Кн.Василька,104а, Тернопільський район, Тернопільська область.

Заінтересована особа: Теребовлянська державна нотаріальна контора, , місцезнаходження -48100, вул. Кн.Василька,108, Тернопільський район, Тернопільська область.

Повне рішення складено 16 червня 2025 року.

Суддя