_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/745/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2025 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Куриленко О.М.

за участю секретаря судового засідання Солтановської Ю.О.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , треті особи Військова частина НОМЕР_1 та Київський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

14.11.2024 року представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив ухвалити рішення, яким встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який вважається безвісти зниклим, постійно проживали разом однією сім`єю в період часу з жовтня 2017 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 , як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу; визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, РНОКПП: НОМЕР_2 , батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис про народження якого складений 03.05.2019 року Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області за №632; внести зміни до актового запису про народження №632 від 03.05.2019 року, складеного Київський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) записавши: батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, РНОКПП: НОМЕР_2 , паспорт № НОМЕР_3 виданий 30.07.2022 р., орган що видав 5114, ім`я, по-батькові та прізвище дитини, дату та місце народження дитини залишити без змін; встановити факт перебування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на утриманні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зник безвісти (загинув) під час бойових дій ІНФОРМАЦІЯ_5 по день його смерті.

Свої вимоги мотивував тим, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у цивільному шлюбі із жовтня 2017 року. У них народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Позивач зазначає, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Зазначає, що від дня народження ОСОБА_5 постійно проживав з обома батьками, які піклувалися про нього, займались його вихованням та утриманням. До моменту зникнення батько визнавав ОСОБА_5 сином, вони мали теплі стосунки, він з дитинства займався його вихованням та приймав активну участь в його житті, однак виконати формальності щодо визнання батьківства не встиг, у зв`язку із проблемами з документами. Стверджує, що з жовтня 2017 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 фактично постійно проживали разом, були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, відповідно мали взаємні права й обов`язки щодо утримання житла, мали спільні витрати та спільне харчування, піклувалися один про одного і надавали взаємну допомогу. Разом виховували та утримували дитину. Свята проводили разом в колі рідних та друзів. Між ними були добрі сімейні стосунки, взаєморозуміння та взаємоповага, вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, піклувалися один про одного як дружина та чоловік, займалися благоустроєм помешкань: робили ремонти, купували меблі та інші предмети домашнього побуту. Зазначає, що з жовтня 2017 року по червень 2022 року, сторони проживали у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який належить заявниці, згідно договору дарування від 19.09.2017 року. Із липня 2022 року по день зникнення ОСОБА_3 сторони проживали у будинку за адресою: АДРЕСА_2 , що належить заявниці, згідно витягу від 23.11.2020 року. У зв`язку із збройною агресією російської федерації 24 лютого 2022 року ОСОБА_3 був мобілізований на військову службу та у квітні 2023 року вступив до лав Збройних сил України на посаді розвідника 1 зенітного ракетно-артилерійського взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 . Під час несення служби у Збройних силах України ОСОБА_3 постійно підтримували зв`язок з ОСОБА_2 та, за можливості, вони телефонували один одному та листувалися. У відпустках він приїжджав до сім`ї. Планували одружитись офіційно. Зазначає, що 09.04.2024 року мати ОСОБА_3 була повідомлена ІНФОРМАЦІЯ_6 , що її син ОСОБА_3 зник безвісти 06.04.2024 року під час виконання бойового завдання неподалік населеного пункту Новокалинове, Покровського району, Донецької області. Вважає, що після зникнення безвісти (смерті) чоловіка, позивач та її син відповідно до статті З СК України відносяться до членів сім`ї військовослужбовців. А тому мають право на отримання відповідних виплат, передбачених для сімей зниклих військовослужбовців та мають право користуватися відповідними пільгами. Таким чином, позивач просить встановити факт перебування її та сина на утриманні чоловіка та батька ОСОБА_3 . Тому, позивач вимушена звернутися до суду для вирішення спору.

Ухвалою судді від 26.11.2024 року позовну заяву було залишено без руху.

На виконання вимог ухвали 03.12.2024 року через систему «Електронний суд» представником позивача ОСОБА_1 надано квитанцію про сплату судового збору та зазначено про усунення інших недоліків позовної заяви.

Ухвалою судді від 04.12.2024 року провадження у справі було відкрито та призначено підготовче судове засідання на 15.01.2025 року на 11.00 год.

14.01.2025 року через систему «Електронний суд» від представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 надійшло клопотання, в якому він просив призначити по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи ОСОБА_4 , Військова частина НОМЕР_1 та Київський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судову молекулярно-генетичну експертизу на вирішення якої поставити питання: Чи є кровне споріднення між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_5 ), яка є матір`ю біологічного батька дитини ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), який зник безвісти 06.04.2024 року. Зобов`язати ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_5 ) з`явитися до експертної установи з метою відібрання зразків для проведення експертизи у визначений експертом час. Проведення експертизи просив доручити експертам Комунальної установи «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи».

У підготовчому судовому засіданні, що відбулося 15.01.2025 року, представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 підтримав клопотання про витребування доказів, подане одночасно з позовною заявою, а саме просив витребувати у Військової частини НОМЕР_6 відомості про нарахування заробітної плати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , за період 2023-2024 роки із зазначенням дати та суми нарахування; витребувати у Військової частини НОМЕР_1 відомості про те, яку домашню адресу було зазначено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , в облікових даних та яку було зазначено особу для передання особистих речей на випадок смерті.

Ухвалою суду від 15.01.2025 року клопотання представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 про витребування доказів по цивільній справі, задоволено. Витребувано з Військової частини НОМЕР_6 відомості про нарахування заробітної плати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , за період 2023-2024 роки із зазначенням дати та суми нарахування. Витребувано у Військової частини НОМЕР_1 відомості про те, яку домашню адресу було зазначено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , в облікових даних та яку було зазначено особу для передання особистих речей на випадок смерті. Доручено Міністерству Оборони України спрямувати дану ухвалу до виконання до вищезазначених військових частин. Встановлено строк виконання даної ухвали до наступного підготовчого судового засідання, призначеного на 11 лютого 2025 року до 14.00 год.

10.02.2025 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача ОСОБА_3 Охременка Артема Вікторовича надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні, призначеному на 11.02.2025 року, представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 заявив клопотання про визнання явки відповідача ОСОБА_3 обов`язковою та надання представником відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_6 оригіналу договору про надання правової допомоги ОСОБА_3 . В обґрунтування вказаного клопотання зазначав, що матеріли справи містять копію Листа Начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 від 09.04.2024 року №3244, в якому повідомлялося, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зник безвісти 06 квітня 2024 року під час виконання виконання бойового завдання неподалік населеного пункту Новокалинове, Покровського району, Донецької області.

Ухвалою суду від 11.02.2025 року визнано обов`язковою явку у судове засідання відповідача ОСОБА_3 для надання особистих пояснень у справі та зобов`язано його з`явитись у підготовче судове засідання, призначене на 04.03.2024 року о 14:00 годині. Роз`яснено, що відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою. Зобов`язано представника відповідача ОСОБА_3 Охременка Артема Вікторовича надати для огляду в судовому засіданні оригінал договору про надання правової допомоги ОСОБА_3 . Відкладено підготовче судове засідання до 04.03.2024 року до 14:00 години.

12.02.2025 року засобами поштового зв`язку від Військової частини НОМЕР_1 надійшла відповідь на виконання ухвали про витребування доказів, в якій зазначено, що згідно попереднього особистого розпорядження ОСОБА_3 , його особисті речі були відправлені 14.04.2024 року ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_3 .

04.03.2025 року через систему «Електронний суд» від адвоката Охременка Артема Вікторовича надійшла заява на виконання ухвали від 11.02.2024 року та документи: ордер серії ВА №103439, копія заяви про надання правничої допомоги, копія паспорта ОСОБА_4 , копія свідоцтва про народження ОСОБА_3 , копія Договору про надання правничої допомоги. Також адвокат Охременко Артем Вікторович звернувся з клопотанням про участь у судовому засіданні по цій справі в режимі відеконференції.

Ухвалою суду від 04.03.2025 року у допуску до участі у справі в якості представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Охременка Артема Вікторовича на підставі Договору про надання правової допомоги №10022025 від 10.02.2025 року, відмовлено. У задоволенні клопотання адвоката Охременка Артема Вікторовича про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції по цивільній справі, відмовлено. Роз`яснено, що відмова у задоволенні заяви про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, не позбавляє можливості повторного звернення з даною заявою, в разі усунення її недоліків, які були причинами для ухвалення судом відповідного судового рішення.

Ухвалою суду від 04.03.2025 року клопотання представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи по цивільній справі, задоволено. Призначено у справі молекулярно-генетичну експертизу на розв`язання якої поставлено наступне питання: Чи є кровне споріднення між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_5 ), яка є матір`ю біологічного батька дитини ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), який зник безвісти 06.04.2024 року. Зобов`язано ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_5 ) з`явитися до експертної установи з метою відібрання зразків для проведення експертизи у визначений експертом час. Проведення експертизи доручено експертам Комунальної установи «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи», попередивши про кримінальну відповідальність за давання свідомо помилкового висновку або за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків у відповідності зі ст.ст. 384, 385 КК України. Витрати за проведення експертизи покладено на позивача ОСОБА_2 . Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено.

19.03.2025 року до канцелярії суду надійшло повідомлення від Комунальної установи «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» про неможливість проведення експертизи у зв`язку з відсутністю реагентів і методик, необхідних для її виконання.

Ухвалою суду від 20.03.2025 року поновлено провадження у цивільній справі, призначено підготовче судове засідання на 21.04.2025 року о 10 годині 00 хв. та викликано у судове засідання сторони.

17.04.2025 року через систему «Електронний суд» надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 про залучення до участі у справі співвідповідача ОСОБА_4 .

18.04.2025 року через систему «Електронний суд» надійшло клопотання представника третьої особи ОСОБА_4 ОСОБА_6 про участь у всіх судових засіданнях по цій цивільній справі в режимі відеоконференції.

18.04.2025 року через систему «Електронний суд» надійшла уточнена позовна заява.

Ухвалою суду від 21.04.2025 року у задоволенні клопотання представника ОСОБА_4 ОСОБА_6 про участь у всіх судових засіданнях в режимі відеоконференції по цивільній справі, відмовлено. Клопотання представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 про залучення до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_4 , задоволено. Залучено ОСОБА_4 до участі у справі в якості співвідповідача. Встановлено відповідачу ОСОБА_4 п`ятнадцятиденний строк із дня вручення даної ухвали для надання відзиву на позовну заяву. Відкладено розгляд справи до 14.05.2025 року до 11:30 год.

08.05.2025 року через систему «Електронний суд» на виконання вимог ухвали суду від 15.01.2025 року Військова частина НОМЕР_6 надала копії наступних документів: Особової картки нарахування грошового забезпечення ОСОБА_3 за 2023 рік.; Особової картки нарахування грошового забезпечення ОСОБА_3 за 2024 рік; Особової картки нарахування грошового забезпечення ОСОБА_3 за 2025 рік; Відомостей зарахувань заробітної плати (грошового забезпечення, стипендії тощо) за 2023 - 2025 роки.

09.05.2025 року через систему «Електронний суд» (зареєстровано 12.05.2025 року), від представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_6 надійшла заява, в якій він просив задовольнити позовну вимогу та визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, РНОКПП: НОМЕР_2 , батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис про народження якого складений 03.05.2019 року Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області за №632; задовольнити позовну вимогу та внести зміни до актового запису про народження №632 від 03.05.2019 року, складеного Київський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) записавши: - батьком дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, РНОКПП: НОМЕР_2 , паспорт № НОМЕР_3 виданий 30.07.2022 р., орган що видав 5114. - ім`я, по-батькові та прізвище дитини, дату та місце народження дитини залишити без змін.

12.05.2025 року через систему «Електронний суд» від представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 надійшло клопотання, в якому він просив призначити по справі судову молекулярно-генетичну експертизу на вирішення якої поставити питання: - Чи наявне кровне споріднення між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_5 ), яка є матір`ю біологічного батька дитини - ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), який зник безвісти 06.04.2024 року. Просив зобов`язати ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_5 ) з`явитися до експертної установи з метою відібрання зразків для проведення експертизи у визначений експертом час. Проведення експертизи просив доручити експертам ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАМА ПАПА».

12.05.2025 року через систему «Електронний суд» від представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 надійшла заява, в якій він просив не розглядати клопотання про призначення генетичної експертизи, закрити підготовче провадження та призначити справу до розгляду.

Підготовче судове засідання, призначене на 14.05.2025 року було відкладено до 05.06.2025 року для можливості врегулювання спору мирним шляхом.

30.05.2025 року через систему «Електронний суд» (зареєстровано 02.06.2025 року, передано судді 03.06.2025 року) надійшло клопотання представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_6 про участь у всіх судових засіданнях по цій цивільній справі в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 03.06.2025 року вирішено забезпечити участь представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_6 в судових засіданнях по цивільній справі №947/36522/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , треті особи Військова частина НОМЕР_1 та Київський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів представника відповідача у підсистемі відеоконференцзв`язку сайту vkz.court.gov.ua.

04.06.2025 року через систему «Електронний суд» від представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 надійшла заява, в якій він просив залишити без розгляду наступні позовні вимоги: встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який вважається безвісти зниклим, постійно проживали разом однією сім`єю в період часу з жовтня 2017 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 , як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу та вимоги про встановлення факту перебування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) на утриманні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 по день його зникнення під час бойових дій 06.04.2024 року. Інші позовні вимоги просив розглянути в порядку передбаченому ЦПК України.

05.06.2025 року через систему «Електронний суд» надійшло клопотання представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_6 , в якому він повідомляв, що з метою позасудового врегулювання спору та ймовірного укладення мирової угоди, сторони, за їх спільної згоди проводять переговори щодо можливих варіантів вирішення конфлікту. У зв`язку з цим просив відкласти судове засідання з розгляду справи №947/36522/24, що призначене на 12 год. 00 хв. 05 червня 2025 року, на іншу дату та час.

Ухвалою суду від 05.06.2025 року залишено без розгляду позовні вимоги про встановлення факту, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який вважається безвісти зниклим, постійно проживали разом однією сім`єю в період часу з жовтня 2017 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 , як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу та вимоги про встановлення факту перебування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) на утриманні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 по день його зникнення під час бойових дій 06.04.2024 року.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.

У судове засідання з`явився представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 , вимоги підтримав в редакції позовної заяви від 18.04.2025 року, з урахуванням клопотання про залишення частини позовних вимог без розгляду, просив задовольнити.

Інші сторони у судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_8 народився ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №632 від 03.05.2019 року.

Матеріали справи містять заяву, подану 09.05.2025 року, через систему «Електронний суд» (зареєстровано 12.05.2025 року), представником відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_6 , в якій він просив задовольнити позовну вимогу та визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, РНОКПП: НОМЕР_2 , батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис про народження якого складений 03.05.2019 року Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області за №632 та внести зміни до актового запису про народження №632 від 03.05.2019 року, складеного Київський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) записавши: - батьком дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, РНОКПП: НОМЕР_2 , паспорт № НОМЕР_3 виданий 30.07.2022 р., орган що видав 5114. - ім`я, по-батькові та прізвище дитини, дату та місце народження дитини залишити без змін.

Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За змістом ч.1 ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст.126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Відповідно до ч.3 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Статтею 130 СК України передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини 1 ст.135 СК України.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття.

Спільне виховання дитини має місце, коли вона проживає з матір`ю та особою, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, або коли ця особа спілкується з дитиною, проявляє батьківську турботу щодо неї.

Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги.

Такі правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 543/738/16-ц (провадження № 61-4163св18), у постанові Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі № 641/9147/15-ц (провадження № 61-26210св18), у постанові Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 225/6301/15-ц (касаційне провадження № 61-30047св18), у постанові Верховного Суду від 17 лютого 2021 року в справі № 373/2257/18 (провадження № 61-15136св20).

Отже, при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Рішення щодо визнання батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як докази для встановлення батьківства в суді можуть бути досліджені зокрема: листи, телеграми відповідача, в яких він повідомляє про можливість народження чи народження його дитини певною жінкою; заява відповідача за місцем роботи про надання йому відпустки у зв`язку з народженням дитини; показання свідків про виявлення відповідачем турботи про дитину та її матір, обрання імені дитини тощо. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це».

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів.

Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів.

У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року в справі № 760/3977/15 (провадження № 61-2081зпв18) зазначено, що висновок судово-генетичної експертизи не є єдиним доказом походження дитини від певної особи, такий факт може бути доведено й іншими доказами.

Встановлення факту батьківства має для позивачки юридичне значення, оскільки необхідне їй для захисту майнових та немайнових прав і законних інтересів дитини.

В іншому порядку встановити факт батьківства неможливо, тому позов підлягає задоволенню.

Крім того, відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2008 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за нормою статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

В ст. 134 СК України законодавець закріпив порядок внесення змін до актового запису про народження у разі визнання батьківства, материнства. Так, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Аналогічні положення містять і Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5.

Згідно з п. 2.16.4 Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Таким чином, позовні вимоги про визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_2 , батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та внесення змін до актового запису про народження №632 від 03.05.2019 року, складеного Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про встановлення факту перебування ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на утриманні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зник безвісти (загинув) під час бойових дій ІНФОРМАЦІЯ_5 по день його смерті, суд зазначає наступне.

Згідно довідки від 06.11.2023 року та посвідчення від 18.01.2024 року, ОСОБА_3 є учасником бойових дій та приймав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України.

За час своєї служби, ОСОБА_3 отримував заробітну плату та надсилав її позивачці, що вбачається із виписок із банківського застосунку ОСОБА_3 та квитанцій.

Згідно витягу із банківського застосунку від 07.06.2023 року, ОСОБА_3 отримав заробітну плату у розмірі 19 622,24 грн. Згідно квитанції від 07.06.2023 року ОСОБА_3 направив кошти позивачу розмірі 15 050 грн.

Згідно витягу із банківського застосунку від 09.08.2023 року, ОСОБА_3 отримав заробітну плату у розмірі 20 249,43 грн. Згідно квитанції від 09.08.2023 року ОСОБА_3 направив кошти позивачці у розмірі 10 050 грн. Згідно квитанції від 13.08.2023 року, ОСОБА_3 направив кошти позивачці розмірі 8 040,20 грн.

Згідно витягу із банківського застосунку від 08.09.2023 року, ОСОБА_3 отримав заробітну плату у розмірі 20 249,43 грн. Згідно квитанції від 08.09.2023 року ОСОБА_3 направив кошти позивачці у розмірі 10 050 грн.

Згідно витягу із банківського застосунку від 22.09.2023 року, ОСОБА_3 отримав заробітну плату у розмірі 90 601,11 грн. Згідно квитанції від 22.09.2023 року ОСОБА_3 направив кошти позивачці розмірі 40 050 грн. Згідно квитанції від 02.10.2023 року, ОСОБА_3 направив кошти позивачці розмірі 10 050 грн.

Згідно витягу із банківського застосунку від 06.10.2023 року, ОСОБА_3 отримав заробітну плату у розмірі 20 249,43 грн. Згідно квитанції від 07.10.2023 року ОСОБА_3 направив кошти позивачці розмірі 20 050 грн.

Згідно витягу із банківського застосунку від 28.10.2023 року, ОСОБА_3 отримав заробітну плату у розмірі 100 308,37 грн. Згідно квитанції від 30.10.2023 року ОСОБА_3 того ж дня направляв кошти позивачці розмірі 60 050 грн. Згідно квитанції від 30.10.2023 року, ОСОБА_3 направив кошти позивачці розмірі 10 050 грн.

Згідно витягу із банківського застосунку від 10.11.2023 року, ОСОБА_3 отримав заробітну плату у розмірі 20 249,43 грн. Згідно квитанції від 12.11.2023 року, ОСОБА_3 направив кошти позивачці розмірі 25 050 грн.

Згідно витягу із банківського застосунку від 06.12.2023 року, ОСОБА_3 отримав заробітну плату у розмірі 20 249,43 грн. Згідно квитанції від 07.12.2023 року, ОСОБА_3 направив кошти позивачці у розмірі 10 050 грн.

Згідно витягу із банківського застосунку від 22.12.2023 року, ОСОБА_3 отримав заробітну плату у розмірі 29 550,00 грн. Згідно квитанції від 30.12.2023 року, ОСОБА_3 направив кошти позивачці у розмірі 10 050 грн. Згідно квитанції від 25.12.2023 року, ОСОБА_3 направив кошти позивачці розмірі 10 050 грн. Згідно квитанції від 24.12.2023 року, ОСОБА_3 направив кошти позивачці у розмірі 20 050 грн.

Згідно витягу із банківського застосунку від 10.02.2024 року, ОСОБА_3 отримав заробітну плату у розмірі 20 363,20 грн. Згідно квитанції від 10.02.2024 року, ОСОБА_3 направив кошти позивачці розмірі 12 050 грн.

Згідно витягу із банківського застосунку від 23.02.2024 року, ОСОБА_3 отримав заробітну плату у розмірі 18 111,29 грн. Згідно квитанції від 24.02.2024 року ОСОБА_3 направив кошти позивачці розмірі 10 050 грн.

Згідно витягу із банківського застосунку від 10.03.2024 року, ОСОБА_3 отримав заробітну плату у розмірі 20 363,20 грн. Згідно квитанції від 10.03.2024 року ОСОБА_3 того ж дня направляв кошти позивачу розмірі 19 050 грн.

Згідно витягу із банківського застосунку від 18.03.2024 року, ОСОБА_3 отримав заробітну плату у розмірі 38 048,65 грн. Згідно квитанції від 18.03.2024 року, ОСОБА_3 того ж дня направляв кошти позивачу розмірі 32 050 грн.

Згідно витягу із банківського застосунку від 27.03.2024 року, ОСОБА_3 отримав заробітну плату у розмірі 20 363,20 грн. Згідно квитанції від 27.03.2024 року ОСОБА_3 направив кошти позивачці розмірі 30050 грн.

Згідно трекінгу поштових відправлень із Нової пошти, від 07.02.2024 року, 21.01.2024 року, 06.01.2024 року, 23.11.2023 року, 04.12.2023 року, 06.12.2023 року, 13.10.2023 року відправником зазначений ОСОБА_3 , доставки АДРЕСА_3 (адреса проживання позивачки).

Частиною п`ятою статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у тому числі про встановлення фактів перебування фізичної особи на утриманні. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців безвісно відсутніх, врегульовано Порядком виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 р. № 884.

Згідно п. 1 Порядку, цей Порядок визначає механізм виплати грошового забезпечення, в тому числі додаткових та інших видів грошового забезпечення, сім`ям військовослужбовців Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Держспецтрансслужби та Держспецзв`язку, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх.

Згідно п. 3 Порядку, за військовослужбовцями зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення (далі - грошове забезпечення) з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Згідно п. 4 Порядку, виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації).

У спірних правовідносинах для встановлення факту перебування особи на утриманні безвісти зниклого судам необхідно дослідили зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від безвісти зниклого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Схожий правовий висновок викладений у постанові Верховного суду №592/17552/18 від 13.01.2021 року.

Таким чином, вимога про встановлення факту перебування ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утриманні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Суд враховує положення закону про те, що позивач також має обов`язок утримувати дитину.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Отже, з урахування вищевказаного суд вважає за необхідне стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, як 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, починаючи стягнення з 18.04.2025 року до досягнення дитиною - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , повноліття тобто до ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Суд зауважує, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним та не суперечитиме чинному законодавству, інтересам позивача, відповідача та малолітніх дітей.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах оплати платежу за один місяць.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову, так як він є обґрунтованим, законним та підтверджується матеріалами справи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 125-128, 134, 135, 141, 180, 181, 182, 192 СК України, ст.ст. 2, 10-13, 200, 258, 259, 265, 268, 273, 315 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , треті особи Військова частина НОМЕР_1 та Київський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення фактів, що мають юридичне значення, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_2 , батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис про народження якого складений 03.05.2019 року Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області за №632.

Внести зміни до актового запису про народження №632 від 03.05.2019 року, складеного Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) записавши: батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, РНОКПП: НОМЕР_2 , паспорт № НОМЕР_3 виданий 30.07.2022 р., орган що видав 5114, ім`я, по-батькові та прізвище дитини, дату та місце народження дитини залишити без змін.

З урахуванням внесених змін видати нове свідоцтво про народження дитини.

Встановити факт перебування ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на утриманні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зник безвісти під час бойових дій 06.04.2024 року по день його смерті.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, як 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, починаючи стягнення з 18.04.2025 року до досягнення дитиною - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , повноліття тобто до ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О. М. Куриленко