Провадження №: 2/336/2301/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Коваленка П.Л., за участю секретаря судового засідання Степливої Т.В., представника позивача Безрукової С.О., свідка ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Михайлівська сільська рада Запорізького району Запорізької області про встановлення факту самостійного виховання дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 через свого представника адвоката Безрукову С.О. звернувся до Вільнянського районного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_3 , третя особа: Михайлівська сільська рада Запорізького району Запорізької області, в якому просить встановити юридичний факт про те, що ОСОБА_2 самостійно виховує та утримує свого малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позов обґрунтовує тим, що позивач ОСОБА_2 з 09.09.2006 перебував у шлюбі з відповідачкою ОСОБА_3 , в якому у них народилось двоє синів: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Шлюб розірвано рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 14.11.2024 у справі №314/2490/24. Цим же рішенням визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із батьком. Представник позивача стверджує, що мати дитини самоусунулась від виховання свого молодшого сина, займається лише старшою дитиною і зазначає, що не має можливості та бажання утримувати молодшого сина ОСОБА_4 , тому як планує виїхати з країни зі старшим сином ОСОБА_6 . Кожна з сторін має діаметрально протилежні погляди на виховання дітей. Молодший син мешкає постійно із заявником та находиться на його повному утриманні, ОСОБА_2 є єдиним піклувальником дитини. Представник позивача зазначає, що матеріальний стан позивача ОСОБА_2 дозволяє йому в повній мірі забезпечити свою дитину необхідним харчуванням, повномірним розвитком, корисним дозвіллям. Натомість відповідачка ОСОБА_3 самоусунулась від виховання та утримання дитини, життям сина не цікавиться, зв`язків з ними не підтримує. Позивач являється єдиним піклувальником неповнолітнього сина, здійснює за ним постійний догляд, якого він потребує, оскільки є неповнолітнім, самостійно здійснює його утримання та виховання. Фактично, ОСОБА_2 є одиноким батьком, що самостійно виховує сина.

Встановлення факту проживання сина з позивачем та знаходження на його утриманні необхідне ОСОБА_2 для здійснення заходів щодо оздоровлення, безперешкодного переміщення з сином по країні та за її межі, можливу зміну місця мешкання та розвитку в безпечних умовах, а також щодо переміщення дитини без документального оформлення згоди матері, яка не проживає разом із ним. Посилається на постанову ВП ВС від 11.09.2024 у справі №201/5972/22, провадження №14-132цс23, відповідно до якої такий факт одноосібного виховання дитини одним із батьків не може встановлюватись в безспірному порядку або за домовленістю батьків дитини, в тому числі на підставі укладеного між ними договору або на підставі судового рішення, ухваленого за правилами окремого провадження, оскільки в такому питанні завжди існуватиме загроза порушення принципу дотримання найкращих інтересів дитини. З урахуванням принципу невідчужуваності сімейних обов`язків, неможливості відмови від них, у тому числі від обов`язків дитини, питання, заявлене батьком у цій справі не може з`ясовуватись безвідносно до дій другого з батьків та може вирішуватись у межах спору про право між батьками дитини в позовному провадженні.

20.03.2025 ухвалою судді Вільнянського районного суду Запорізької області справу передано за підсудністю до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя.

08.04.2025 зазначена цивільна справа надійшла до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя, протоком автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Коваленко П.Л.

14.04.2025 ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків. Недоліки усунуто вчасно.

23.04.2025 ухвалою судді відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначене підготовче судове засідання.

07.05.2025 засобами поштового зв`язку до суду надійшов відзив на позовну заяву від позивачки ОСОБА_3 , в якому вона підтвердила викладені в позовній заяві обставини, позовну заяву просила задовольнити, справу розглянути без її участі.

20.05.2025 від представника позивача адвоката Безрукової О.С. надійшло клопотання, в якому вона просила суд прийняти рішення у підготовчому судовому засіданні у зв`язку з визнанням відповідачкою позову.

20.05.2025 ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя закрито підготовче засідання у справі, справу призначено до судового розгляду, зобов`язано Михайлівську сільську раду Запорізького району Запорізької області надати акт обстеження умов проживання та висновок щодо визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком якого є ОСОБА_2 .

Представник третьої особи Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності, за наявними у справі доказами. Надав суду наступні документи: копію рішення про затвердження висновку про визначення місця проживання малолітньої дитини, копію висновку про визначення місця проживання дитини, в якому встановлено, що це питання не є спірним, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , а також копію акту обстеження умов проживання.

Позивач та відповідачка в судове засідання не з`явились.

Представник позивача адвокат Безрукова С.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , пояснила, що позивача знає 20 років, перебуває з ним в дуже добрих стосунках. Відповідачку теж знає, відносини з нею не підтримує та не спілкуються. ОСОБА_1 зазначила, що їй відомо, що ОСОБА_7 виховує дитину сам останні два роки, буває у нього в гостях разом із своїм чоловіком, бо поруч проживає. Дружину ОСОБА_2 не бачила вже два роки та не знає де вона знаходиться. На її думку, відповідачка виїхала з країни.

Дослідивши позовну заяву, додані до матеріалів справи письмові докази, заслухавши покази сторін та свідка, суд дійшов наступних висновків.

Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Аналогічний висновок, який відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахований судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, містить постанова Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21).

Суд встановив, що у позовній заяві вимогами позивача зазначено: встановити юридичний факт про те, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 самостійно виховує та утримує свого малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 без участі матері ОСОБА_3 . При цьому відсутня матеріально-правова вимога позивача до відповідачки, стосовно якої він просить прийняти судове рішення. Отже у даному випадку відсутній предмет спору.

При цьому представник позивача у позовній заяві зазначив, що вказані вимоги підлягають розгляду в позовному провадженні, а не в окремому, про що зазначено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2024 року у схожій справі № 201/5972/22 (провадження № 14-132цс23). Проте вказаний аргумент представника позивача є хибним з огляду на наступне.

У пункті 90 вказаної постанови Верховний Суд зробив наступний висновок: «З урахуванням закріпленого в сімейному законодавстві принципу невідчужуваності сімейних обов`язків, неможливості відмови від них, у тому числі від обов`язків виховання дитини, то питання, заявлене у цій справі, не може з`ясовуватись безвідносно до дій другого з батьків та може вирішуватись у межах спору про право між батьками дитини за загальним правилом у позовному провадженні».

Тобто факт одноосібного виховання дитини одним із батьків не підлягає з`ясуванню в порядку окремого провадження та може бути встановлений судом як одна з обставин, що становить предмет доказування у спорі між батьками дитини щодо виконання ними обов`язків з виховання дитини.

Таким чином Верховний Суд у вказаній постанові зазначив, що факт самостійного виховання дитини у позовному провадженні може бути підставою позову, а не його предметом.

За таких обставин суд дійшов висновку про закриття провадження у справі за відсутністю предмета спору.

Відповідно до частини другої статті 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Керуючись статтями 255, 260, 268 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Михайлівська сільська рада Запорізького району Запорізької області про встановлення факту самостійного виховання дитини закрити у зв`язку із відсутністю предмета спору.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНКОПП: НОМЕР_1 .

Відповідачка: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_3 , РНКОПП: НОМЕР_2 .

Третя особа: Михайлівська сільська рада Запорізького району Запорізької області, , адреса місцезнаходження: вул.Слободчикова, буд. 17, с. Михайлівка, Запорізький район, Запорізька область.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Запоріжжя. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя П.Л. Коваленко