Справа № 603/279/25
Провадження №2/603/195/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 рокум. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Пасічника А.З.,

за участі секретаря судового засідання Лучкович Н.В.,

розглянувши в підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу позовною заявою ОСОБА_1 до Монастириської міської ради Тернопільської області про визнання права на завершення процедури приватизації,

в с т а н о в и в:

Представник адвокат Андрусенко І.Я., який діє на підставі ордера серії ВО №1104151 від 23.05.2025 в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Монастириської міської ради Тернопільської області, в якому просить визнати за позивачкою по справі в порядку спадкування право на завершення приватизації, право на реєстрацію за особою права власності (речового права) та отримання на її ім`я правовстановлюючого документа на земельну ділянку площею 0,5000 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території с. Комарівка Чортківського району Тернопільської області, кадастровий номер :02:001:0199.

В обґрунтування заявлених вимог представник позивачки адвокат Андрусенко І.Я. зазначає, що після смерті батька позивачки ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишилось спадкове майно, до якого входить: земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства площею 0,60 га, яка була передана йому згідно рішення четвертої сесії двадцять першого скликання Комарівської сільської ради народних депутатів Монастириського району Тернопільської області від 08 грудня 1993 року «Про розгляд приватизаційних заяв на землю на території сільської ради», де ОСОБА_2 зазначений як ОСОБА_3 . Вказану спадщину прийняла дружина спадкодавця, мати позивачки ОСОБА_4 ., як спадкоємець за законом першої черги, оскільки вступила у фактичне управління майном після смерті ОСОБА_2 , проте за життя спадкових прав не вищевказане спадкове майно не оформила. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачки ОСОБА_4 , після смерті якої залишилось майно, яке вона успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_2 . Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла її дочка ОСОБА_1 за заповітом. Представник позивачки зазначає, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва на спадкове майно з підстав відсутності розробленої технічної документації на земельну ділянку та зареєстрованого речового права на неї. Представник позивач зазначає, що 21.04.2025 відділом №4 управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області зареєстровані відомості про земельну ділянку площею 0,5000 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території селянського господарства, що розташована на території с. Комарівка Чортківського району Тернопільської області, кадастровий номер :02:001:0199. Щодо затвердження розробленої технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_1 відмовлено з підстав не підтвердження того, що вона є спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 . Також представник зазначає, що у рішенні Комарівської сільської Ради народних депутатів Монастириського району Тернопільської області від 08.12.1993 «Про розгляд приватизаційних заяв на землю на території сільської ради» ОСОБА_2 записаний як ОСОБА_3 , в підтвердження того, що зазначені є однією і тією ж особою представник надає відповідні докази. А тому з наведених просить визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування право на завершення приватизації, право на реєстрацію за нею права власності (речового права) та отримання на її ім`я правовстановлюючого документа на земельну ділянку площею 0,5000 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території с. Комарівка Чортківвського району Тернопільської області, кадастровий номер :02:001:0199.

Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 27 травня 2025 року відкрите провадження у справі та призначене підготовче судове засідання. Окрім того, вказаною ухвалою в Монастириської державної нотаріальної контори витребувана інформація про те, чи заведені спадкові справи після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та завірені копії, в разі їх заведення.

10 червня 2025 року на адресу суду представником позивача направлена заява, в якій останній просить поновити строк для подачі документів та долучити до матеріалів справи відповідь з ПП «Землі Придністров`я» та довідку з Монастириської міської ради від 03.06.2025 за №962. Таку необхідність обґрунтовує тим, що на дату подачі позовної заяви вказані докази не мав у розпорядженні, а такі підтверджують обставини зазначені в позові. В підтвердження надання доказів відповідачу долучає копію супровідного листа з відміткою про їх отримання. Розгляд заяви просить проводити без їх з позивачкою участі.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Андрусенко І.Я. в підготовче засідання не з`явилися, представник позивачки разом з позовними вимогами просив розгляд справи проводити без їхньої з позивачкою участі.

Відповідач Монастириської міської ради не забезпечили явку представника в підготовче засідання, надіслали на адресу суду відзив, а також додаткові пояснення, в яких зазначають, що з обставинами справи погоджуються, щодо поновлення строку для долучення доказів не заперечують, просять розгляд справи проводити без участі їхнього представника.

Ознайомившись з матеріалами справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Згідно п. 10 ч. 2 ст. 197 ЦПК України у підготовчому засідання суд вирішує заяви та клопотання учасників справи.

Згідно ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Згідно з ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема письмовими доказами.

Частинами 4, 5 ст. 83 ЦП України встановлено - якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Враховуючи наведене, з урахуванням пояснень представника позивача про необхідність долучення документів до матеріалів справи під час підготовчого засідання та причин неподання їх разом з позовною заявою, вважаю за необхідне надати додатковий строк для подання доказів та долучити до матеріалів справи відповідь з ПП «Землі Придністров`я» та довідку з Монастириської міської ради від 03.06.2025 за №962.

Також, вважаю, що рішення у справі можливо ухвалити за результатами проведення підготовчого судового засідання відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено такі обставини.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 04.12.1933 року, яке видане ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Вербка Коропецького району Тернопільської області народився ОСОБА_2 , про що зроблений відповідний актовий запис за №24.

24 серпня 1990 року ОСОБА_3 , 1933 р.н. та ОСОБА_5 , 1935 р.н., зареєстрували шлюб, про що зроблений запис за №8, вказане підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , яке видане Комарівською сільською радою Тернопільської області. Після укладення шлюбу дружині та чоловікові присвоєне прізвище ОСОБА_6 .

ІНФОРМАЦІЯ_5 народилась ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) (позивачка по справі). Вказане підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 22.03.1958. Батьками якої згідно свідоцтва зазначені: мати ОСОБА_4 та батько ОСОБА_9 .

У повторно виданому, відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Монастирсиького районного управління юстиції у Тернопільській області, свідоцтві про народження серії НОМЕР_4 від 24 травня 2013 року зазначено, що ОСОБА_7 (позивачка по справі) народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьками якої зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_10 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 від 13.09.1999, яке видане Комарівською сільською радою Монастириського району Тернопільської області, про що зроблений запис за №8.

Після смерті ОСОБА_2 залишилось майно, яке останній отримав на підставі рішення четвертої сесії двадцять першого скликання Комарівської сільської Ради народних депутатів Монастириського районну Тернопільської області від 08 грудня 1993 року «Про розгляд приватизаційних заяв на землю на території сільської ради», яким ОСОБА_3 передана безоплатно у приватну власність загальною площею 0,85 га, з них 0,25 га присадибна ділянка та 0,60 га для ведення особистого підсобного господарства. Вказане підтверджується, архівним витягом №03-05/63 від 05.02.2025, який наданий архівним відділом Чортківської районної військової адміністрації Тернопільської області.

Згідно довідки №962 від 03 червня 2025 року, яка видана комітетом Монастириської міської ради, видно, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 до дня смерті був зареєстрований та проживав у с. Комарівка Монастириського району Тернопільської області. Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, до якого входить земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства площею 0,60 га, яка була передана йому згідно рішення четвертої сесії двадцять першого скликання Комарівської сільської ради народних депутатів Монастириського району Тернопільської області від 08.12.1993 «Про розгляд приватизаційних заяв на землю на території сільської ради». У даному рішенні була допущена описка у написанні імені та ОСОБА_2 помилково зазначений як ОСОБА_3 . Із ОСОБА_2 на час його смерті була зареєстрована його дружина ОСОБА_4 , яка прийняла спадщину після смерті чоловіка, оскільки вступила у фактичне управління спадковим майном.

З огляду на вищезазначене приходжу до висновку, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 це одна і та ж особа.

Згідно довідки №77/01-16 від 20.02.2025, яка видана державним нотаріусом Монастириської державної нотаріальної контори, встановлено, що за даними спадкової справи спадкоємцем майна за заповітом є її дочка ОСОБА_1 , 1957 р.н. Також, згідно вказаної довідки, ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 була спадкоємцем після смерті свого чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак не оформила своїх спадкових прав.

31 травня 1974 року ОСОБА_7 , змінила прізвище на ОСОБА_11 , що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_6 , яке видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Монастириського районного управління юстиції у Тернопільській області від 24 травня 2013 року.

Відсутність інших спадкоємців, які б мали право спадкувати майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 за законом чи заповітом узгоджується з відповіддю з Монастириської державної нотаріально контори №239/01-16 від 05 червня 2025 року та №248/01-16 від 10.06.2025. Відповідно до вказаних відповідей після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 за даними Спадкового реєстру заведена спадкова справа за №149 за 2021 рік, єдиним спадкоємцем виступала ОСОБА_1 . Разом з тим, згідно даних Спадкового реєстру спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 не заводилась.

Відповідно до листа Монастириської державної нотаріальної контори №233/01-16 від 23 травня 2025 року ОСОБА_1 відмовлено у вчинені нотаріальної дії, щодо оформлення спадкових прав на земельну ділянку загальною площею 0,60 га, які були передані ОСОБА_2 у приватну власність згідно рішення Комарівської сільської Ради народних депутатів Монастириського району Тернопільської області від 08.12.1993, у зв`язку із не розробленням технічної документації останнім на вказану земельну ділянку та відсутності реєстрації речового права на неї.

Згідно відповіді ПП «Землі Придністров`я» №900 від 23.05.20205 встановлено, що земельній ділянці для ведення особистого підсобного господарства, яка була передана у власність ОСОБА_2 рішенням Комарівської сільської Ради народних депутатів Монастириського району Тернопільської області від 08.12.1993 «Про розгляд приватизаційних заяв на землю на території сільської ради», на підставі розробленої технічної документації земельній ділянці площею 0,500 га для особистого селянського господарства, яка розташована на території с. Комарівка Чортківського району Тернопільської області присвоєний кадастровий номер :02:001:0199.

Вказане узгоджується із витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-025 від 21.04.2025.

Згідно листа Монастириської міської ради Тернопільської області №271-Г від 02.05.2025 позивачці відмовлено у наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,5000 га з підстав відсутності доказів, що ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_3 .

За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч. 1 ст. 1258 ЦК України).

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини п. г ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України № 2768-III від 25 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п.а ч. 3 ст. 152 ЗК України.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено ч. 1 ст. 1225 ЦК України.

Відповідно до статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до пункту 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Згідно правового висновку викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц, визначено «якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Окрім того, у вищезазначеній постанові зазначається - якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року № 15-92 «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинності у 2006 році), до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку.

За змістом ч. ч. 9, 10 ст. 79-1 ЗК України земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Через відсутність правовстановлюючого документу на вказані земельні ділянки позивач не може оформити спадщину, оскільки спадкодавець ОСОБА_2 не набув права власності на земельну ділянку згідно ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельних ділянок відповідно до чинного законодавства України, у зв`язку з чим, позивачка має право на завершення приватизації вказаної земельної ділянки в порядку спадкування та в подальшому право на реєстрацію права власності (речового права) відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Разом з тим, у зв`язку із смертю ІНФОРМАЦІЯ_7 дружини ОСОБА_2 ОСОБА_4 , яка успадкувала майно після смерті чоловіка, проте за життя не оформила спадкових прав на них, вважаю, що такі права набула їхня дочка в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_4 .

З огляду на викладене, вважаю, що позовні вимоги є обґрунтованими. Підстав для відмови в задоволенні позову судом не встановлено.

Виходячи з вимог ст. 41 Конституції України, ст. 5 ЦПК України вважаю, що порушене право позивачки підлягає захисту шляхом визнання за позивачкою в порядку спадкування права на завершення приватизації, право на реєстрацію за особою права власності (речового права) та отримання на її ім`я правовстановлюючого документа на земельну ділянку площею 0,5000 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території с. Комарівка Чортківвського району Тернопільської області, кадастровий номер :02:001:0199.

Керуючись вимогами ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1222, 1258, 1261, 1268-1270 ЦК України, керуючись ст. ст. ст. ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 247, 200, 206, 258, 259, 265, 268, 273, 315 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Монастириської міської ради Тернопільської області про визнання права на завершення процедури приватизації задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування право на завершення приватизації, право на реєстрацію за особою права власності (речового права) та отримання на її ім`я правовстановлюючого документа на земельну ділянку площею 0,5000 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території с. Комарівка Чортківвського району Тернопільської області, кадастровий номер :02:001:0199.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 .

Відповідач: Монастириська міська рада, місцезнаходження: вул. Шевченка, 19, м. Монастириська Чортківського району Тернопільської області, .

Головуючий суддя А.З. Пасічник