Провадження №2/331/1397/2025
Справа № 331/1168/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2025 року місто Запоріжжя

Олександрівський районний суд міста Запоріжжя у складі :

головуючого судді - Скользнєвої Н.Г.

за участю: секретаря - Постарнак М.М.,

представників відповідача: Грамчук М.О., Швайковського А.А.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Запоріжжі справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Безрукової Світлани Олександрівни до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз», про захист прав споживача, визнання рішення неправомірним, визнання незаконними дій,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Олександрівського районного суду міста Запоріжжя на розгляді знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Безрукової С.О. до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз», про захист прав споживача, визнання рішення неправомірним, визнання незаконними дій.

02 квітня 2025 року від представника відповідача до суду надійшло клопотання про передачу справи по підсудності до Запорізького районного суду Запорізької області. Клопотання обґрунтовано тим, що з матеріалів наданих суду вбачається, що позивач звернулася до суду із позовом, у якому позовні вимоги, пов`язані із утриманням нерухомого майна, оскільки розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості нерозривно пов`язані з нерухомим майном, тому вимоги позивача про захист прав споживачів та визнання неправомірним нарахування, стосуються надання послуг з газопостачання до будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Відтак, позов має пред`являтися за місцем знаходження нерухомого майна, тобто за правилами виключної підсудності.

28 квітня 2025 року від представника позивачки адвоката Безрукової С.О до суду надійшло клопотання, в якому заявниця просить відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача про передачу справи за підсудністю, оскільки вважає, що пред`явлений позов стосується визнання дій відповідача, щодо нарахування штрафних санкцій незаконними, та не пов`язаний з нерухомим майном.

Представник позивачки надала суду клопотання про проведення судового засідання без її участі, в якому зазначила, що проти клопотання представника відповідача про передачу справи за підсудністю заперечує, та просить відмовити у його задоволенні.

Представники відповідача, кожен в окремості, клопотання про передачу справи за підсудністю підтримали, та просили задовольнити.

Суд, ознайомившись з доводами клопотання представника відповідача, перевіривши їх матеріалами справи, вважає клопотання про передачу справи за підсудністю таким, що підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини (виключна підсудність).

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

За роз`ясненнями п.42 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 « Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно: про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди, тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

До позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявлення вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо.

Правила виключної підсудності поширюються також на спори щодо майнових прав на незавершені будівництвом об`єкти нерухомості, об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни призначення.

При цьому зазначена постанова Пленуму не дає виключного переліку позовів, які мають пред`являтися за місцезнаходженням майна, а наводить умови і підстави, за якими можна визначити, що спір виник з приводу нерухомого майна.

Поняття «позови, що виникають з приводу нерухомого майна» є ширшим, ніж поняття «позови, де предметом спору є нерухоме майно), а тому правило даної норми розповсюджується і на позови (заяви) щодо будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно та речових (немайнових) прав на власне чи чуже нерухоме майно.

З поданої до суду заяви вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом з метою врегулювання спору з приводу надання послуг з газопостачання до будинку за адресою: АДРЕСА_1 , тобто спірна ситуація виникла з приводу утримання нерухомого майна.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що спір виник з приводу нерухомого майна та законодавством визначена виключна підсудність з приводу розгляду такої категорії справ. А отже, спір Олександрівському районному суду міста Запоріжжя не підсудний.

Відповідно до вимог ст. 378 ЦПК України прийняте судом рішення з порушенням правил територіальної підсудності є підставою для його скасування судом апеляційної інстанції з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: 1) справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду; 2) після задоволення відводів (самовідводів) чи з інших підстав неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи; 3) ліквідовано або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який розглядав справу.

Частиною 2 статті 31 ЦПК України визначено, що справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду.

Зважаючи на вищевикладене, справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Безрукової С.О. до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз», про захист прав споживача, визнання рішення неправомірним, визнання незаконними дій слід передати на розгляд до Запорізького районного суду Запорізької області, відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України.

Керуючись ч. 1 ст. 30, п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Передати справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Безрукової Світлани Олександрівни до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз», про захист прав споживача, визнання рішення неправомірним, визнання незаконними дій, на розгляд Запорізькому районному суду Запорізької області (м. Запоріжжя, вул. Абрагама Коопа, буд. № 10) по підсудності.

Повний текст ухвали складено 12 червня 2025 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду в 15-денний строк з дня складення повного тексту ухвали суду.

Суддя: Н.Г.Скользнєва