Справа № 345/3023/25
Провадження № 2/345/1441/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2025 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі судді Сирко Й.Й., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В :

/

Представник позивача Якубовський О.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, в якому просить провести поділ спільного майна подружжя. У порядку поділу спільного майна подружжя визнати за позивачем п`ятдесят відсотків 1/2 (одну другу частину) майнових прав покупця (замовника) за договором, укладеним між ТОВ «Фірма «Траян» та відповідачкою щодо спорудження об`єкту будівництва (двокімнатну квартиру площею 78 кв.м. на 7 поверсі багатоквартирного будинку у ЖК «Ювілейний», розташованого у с.Микитинці Івано-Франківської області).

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Однією із умов реалізації права особи на пред`явлення позовної заяви є дотримання вимог підсудності.

Відповідно до норм ЦПК України існує загальна підсудність справ за місцезнаходженням відповідача (ст.27 ЦПК України), альтернативна підсудність за вибором позивача (ст.28 ЦПК України) та виключна підсудність цивільних справ (ст.30 ЦПК України).

Згідно з ч.1 ст.30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Спір, з приводу якого поданий даний цивільний позов, стосується поділу двокімнатної квартири загальною площею близько 78 кв.м. на 7 поверсі багатоквартирного будинку у ЖК «Ювілейний», який розташований у с. Микитинці Івано-Франківської області(замовник будівництва/девелопер будівництва - ТОВ «Фірма «Траян»).

Виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Як зазначено у постанові Верховного Суду у справі № 910/6644/18 від 09.09.2020 виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як прямо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном. Аналогічна правова позиція сформульована у постанові Верховного Суду у справі № 638/1988/17 від 10.04.2019.

Відповідно до визначених ст. 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» положень, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом. Вказана норма кореспондується з положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої в поняття «суд, встановлений законом», входить лише той суд, до підсудності якого віднесений розгляд тієї чи іншої справи.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 Закону України ''Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини'', інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається ''належний суд'', тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Згідно з п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» передбачено, що позови про визнання недійсними правочинів щодо нерухомого майна та застосування наслідків недійсності пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Кваліфікація об`єктів як нерухомого майна здійснюється відповідно до статей 181, 190 та 191 ЦК. При цьому за місцезнаходженням нерухомого майна повинні пред`являтися також позови про визнання недійсними правочинів щодо нерухомого майна, яке буде створено в майбутньому (щодо інвестиційних договорів про будівництво нерухомого майна, договорів про участь у фонді фінансування будівництва тощо).

Виходячи з аналізу зазначених правових норм, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, а також до позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема, щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів (правочинів) щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно, тощо.

Віднесення позовів до виключної підсудності здійснюється, виходячи із критерію їх виникнення з приводу нерухомого майна, навіть коли вимоги не заявлені безпосередньо відносно самого нерухомого майна.

Поняття «позови, що виникають з приводу нерухомого майна» є ширшим, ніж поняття «позови, де предметом спору є нерухоме майном», а тому правило вищевказаних норми розповсюджується і на позови щодо будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно та речових (немайнових) прав на власне чи чуже нерухоме майно.

Правила виключної підсудності поширюються також на спори щодо майнових прав на незавершені будівництвом об`єкти нерухомості, об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни призначення (див. постанову Верховного Суду від 25 лютого 2018 року у справі № 201/12876/17, провадження № 61-35697св18).

Відтак, зважаючи на встановлені обставини, в даному випадку необхідно застосувати правила виключної підсудності і відповідно до положень ст. 30 ЦПК України даний позов повинен розглядатись за місцем знаходження нерухомого майна.

З наведеного випливає, що до цієї позовної заяви поширюються правила виключної територіальної підсудності цивільних справ, тому зазгачена справа не підсудна Калуському міськрайонному суду Івано-Франківської області.

Згідно з ч. 3 ст. 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

Таким чином, вважаю за необхідне зазначений вище позов передати за підсудністю до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, оскільки питання про поділ майна, а саме квартири двокімнатної квартири загальною площею близько 78 кв.м. на 7 поверсі багатоквартирного будинку у ЖК «Ювілейний», який розташований у с. Микитинці Івано-Франківської області (замовник будівництва/девелопер будівництва - ТОВ «Фірма «Траян»), що є об`єктом спільної власності подружжя, у цій справі підлягає вирішенню за правилами виключної підсудності за місцезнаходженням нерухомого майна.

На підставі наведеного, керуючись ст.258,262, 353 ЦПК України,-

/

П О С Т А Н О В И В :

Справу за позовом ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, - передати за підсудністю до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області (76000, Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул. Грюнвальдська,11).

Копію ухвали направити представнику позивача у справі.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя