Номер провадження: 22-ц/813/3163/25
Головуючий у першій інстанції Цирфа К.А.
Доповідач Карташов О. Ю.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Карташова О.Ю.

суддів: Коновалової В.А., Кострицького В.В.

розглянувши в порядку спрощеного провадження (без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України)

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Племениченко Геннадій Вячеславович

на ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 22 листопада 2024 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк» про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст заявлених вимог, історія справи

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду міста Одеси з позовною заявою до Акціонерного товариства «Сенс Банк» про стягнення грошових коштів.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 22 листопада 2024 року матеріали справи № 947/34879/24 направлено на розгляд до Голосіївського районного суду міста Києва.

Суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі дійшов висновку, що справа не належить до територіальної підсудності Київського районного суду міста Одеси. Позивач є спадкоємцем вкладника, а не вкладником за договорами банківських вкладів, стягнення заборгованості за якими є предметом позову, до спірних правовідносин не підлягають застосуванню положення Закону України «Про захист прав споживачів», на які посилається позивач. Вказаний спір належить розглядати за правилами загальної підсудності на підставі ч. 2 ст. 27 ЦПК України (за місцезнаходженням юридичної особи згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), підстави для застосування інших видів територіальної підсудності відсутні.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції про передачу справи за підсудністю та направити справу до Київського районного суду міста Одеси для продовження розгляду справи.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Скарга мотивована тим, що права споживача за договором банківського вкладу переходять до спадкоємця у порядку спадкування за заповітом, тому позивач має право обирати суд, до якого подавати позов.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Щодо відзиву на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу Акціонерне товариство «Сенс Банк» просило залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 09 квітня 2025 року справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України.

За приписами ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.

Встановлені обставини справи

З матеріалів справи вбачається, що у жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду міста Одеси з позовною заявою до Акціонерного товариства «Сенс Банк» про стягнення грошових коштів.

Позивач при визначенні підсудності керувався нормами ч. 5 ст. 28 Закону України «Про захист прав споживачів», - позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Судом першої інстанції, відповідно до приписів ст. 187 ЦПК України, здійснено запит до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо зареєстрованого місцезнаходження відповідача.

Судом першої інстанції отримано відповідь з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, з якої вбачається, що місцезнаходження юридичної особи АТ «Сенс Банк» () - 03150, м. Київ, вул. Велика, буд. 100 (Голосіївський район м. Києва), що територіально не відноситься до Київського району міста Одеси.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить апеляційний суд

Стаття 125 Конституції України встановлює, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судоустрій будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності.

Принцип територіальності забезпечує територіальне розмежування компетенції судів загальної юрисдикції і зумовлений потребою доступності правосуддя на всій території України.

Принцип територіальності реалізується через правила територіальної юрисдикції (підсудності) справ.

Правила територіальної підсудності визначають розмежування компетенції судів першої інстанції щодо розгляду справ, підвідомчих загальним судам, за територіальною ознакою. Крім того, правила територіальної підсудності дають можливість визначити конкретний місцевий суд, який повинен розглядати справу як суд першої інстанції.

Кожен місцевий чи апеляційний суд має свою територіальну юрисдикцію (підсудність), тобто поширює свою компетенцію на правовідносини, що виникли чи існують на певній території. Це є важливою гарантією для вирішення судових спорів у розумні строки в умовах ускладнення правових відносин і збільшення правових конфліктів.

Порушення судами правил територіальної юрисдикції має наслідком обов`язкове скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд (стаття 378, пункт 6 частини першої статті 411 ЦПК України).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України).

Суд, встановлений законом (законний суд), є необхідним інституційним елементом справедливого правосуддя в тому розумінні, яке цьому поняттю надає стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Лише такий суд, керуючись правовими засадами та за встановленою законом процедурою, є компетентним здійснювати правосуддя.

Подібні за змістом висновки містяться у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 вересня 2020 року у справі № 536/1267/18 (провадження № 61-1182св19).

Згідно ст. 1216 та ст. 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст. 1228 ЦК України право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним.

Відповідно до ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно ч. 5 ст. 28 Закону України «Про захист прав споживачів», позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Закон України «Про захист прав споживачів» не визначає вичерпного переліку відносин, на які він поширюється, втім цим законом регулюються відносини, які виникають з договорів купівлі-продажу, майнового найму (оренди), надання комунальних послуг, прокату, перевезення, зберігання, доручення, комісії, фінансово-кредитних послуг тощо. Тобто, вказаним Законом «Про захист прав споживачів» врегульовані саме договірні відносини за участі споживача як спеціального суб`єкта, яким відповідно до ст.1 цього закону є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Втім, між сторонами у даному спорі відсутні договірні відносини з приводу видачі позивачу банком грошових коштів, оскільки договірні відносини з приводу грошових коштів могли існувати між ОСОБА_2 за час її життя та АТ «Сенс Банк». Тому у спірних правовідносинах позивач не може бути споживачем послуг АТ «Сенс Банк» у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів», а тому і не може користуватися правом вибору до якого суду першої інстанції подавати позов згідно Закону України «Про захист прав споживачів».

Такий висновок апеляційного суду узгоджується з правовою позицією, яку Верховний Суд виклав у постанові від 02 листопада 2022 року у справі № 202/3447/20.

Подібні висновки зазначені у постанові Верховного Суду від 14 квітня 2022 року у справі № 361/4256/19.

Частиною 4 ст.263 ЦПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням наведеного, позов про стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу після смерті відповідного спадкодавця-споживача має пред`являтися за місцезнаходження відповідача за правилами загальної підсудності.

Доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції, зводяться до незгоди із ухвалою суду першої інстанції та довільного тлумачення закону, а тому не можуть бути підставою для її скасування.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін.

Щодо судового збору

Оскільки в ході розгляду справи було встановлено, що позивач не являється споживачем у даній справі, а між позивачем та відповідачем відсутні договірні правовідносини, то скаржнику слід сплатити судовий збір за подачу апеляційної скарги на загальних підставах. Таким чином судові витрати пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь держави.

Згідно з п.п. 9 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до судуапеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду; заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду фізичною особою судовий збір становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно Закону України «Про державний бюджет на 2024 рік» прожитковий мінімуму для працездатних осіб становить 3028 грн.

Разом з тим, відповідно до п. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже скаржнику необхідно сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 484,48 гривень (3028 х 0,2 х 0,8).

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Племениченко Геннадій Вячеславович, залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 22 листопада 2024 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 484,48 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених пунктом 2 частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий О.Ю. Карташов

Судді В.А. Коновалова

В.В. Кострицький