Справа №491/774/24
УХВАЛА

17 червня 2025 року Ананьївський районний суд Одеської області

у складі: головуючої у справі судді Надєр Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Гула О.Р.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Ананьєві Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ананьївського районного суду Одеської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

Ухвалою від 15 листопада 2024 року було відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого судового засідання.

В подальшому, 13 лютого 2025 головуючою суддею у справі після виконання всіх завдань, визначених в статті 189 ЦПК України було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.

Судове засідання по справі було призначено на 28 травня 2025 року, однак в період часу з 17 травня 2025 року по 30 травня 2025 року головуюча у справі суддя Надєр Л.М. перебувала на лікарняному, а тому судове засідання було відкладено на 17 червня 2025 року.

28 травня 2025 року до суду надійшла заява від представника позивача адвоката Юраш І.О., яка діє на підставі ордеру серії ВН №1407563 від 10 вересня 2024 року та договору про надання правничої допомоги від 06 вересня 2024 року, в якій вона просить позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини залишити без розгляду.

За результатами вивчення матеріалів справи та заяви представника позивача від 28 травня 2025 року, суд приходить до висновку про необхідність залишення позову без розгляду з наступних підстав.

Так, частиною 3 статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства визначено: 1) верховенство права; 2) повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України, якою дано визначення принципу диспозитивності цивільного процесу, встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З наведеного вбачається, що звернення до суду за захистом прав є беззаперечним правом, а не обов`язком особи, реалізація якого безпосередньо пов`язана з її волею, а суд не має можливості розглядати справу за відсутності такого волевиявлення, реалізованого шляхом подання до суду відповідної заяви.

Частиною 3 статті 13 ЦПК України учаснику справи надано право вільно розпоряджатися своїми правами щодо предмету спору.

Підстави залишення позову без розгляду визначені частиною 1 статті 257 ЦПК України.

Так, пунктом 5 частини 1 статті 257 ЦПК України визначено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

При цьому слід зазначити, що на момент подачі представником позивача заяви про залишення позову без розгляду розгляд справи по суті розпочато не було.

З заяви позивача від 28 травня 2025 року вбачається, що представник позивача, яка діє на підставі ордеру серії ВН №1407563 від 10 вересня 2024 року та договору про надання правничої допомоги від 06 вересня 2024 року, маючи відповідні повноваження, скористалася своїм процесуальним правом та висловила свою волю, згідно якої просить суд залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, що відповідає положенням п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Враховуючи викладене, те, що відповідно до положень ст.ст.3, 13 ЦПК України право звернення до суду та його реалізація є беззаперечним правом позивача, яким він користується на власний розсуд, положення п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України, заява представника позивача від 28 травня 2025 року підлягає задоволенню та позов має бути залишено без розгляду.

Керуючись ст.ст.2, 13, 223, 257, 258-261, 351-353 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини залишити без розгляду.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Роз`яснити позивачу, що у відповідності до положень ч.2 ст.257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

У відповідності до положень ч.2 ст.261 ЦПК України ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

У відповідності до положень п.16 ч.1 ст.353 ЦПК України ухвалу про залишення позовної заяви (заяви) без розгляду може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцять днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Надєр Л.М.

Ухвала набула законної сили "_____"_________________20_____року.