печерський районний суд міста києва
Справа № 757/6924/25-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року

Печерський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді Ільєвої Т.Г.,

при секретарі судових засідань Кошелюк Д.О.

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва цивільну справу №757/6924/25-ц за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінілон» про захист прав споживачів та стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2025 року позивач звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовною заявою до Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінілон» про захист прав споживачів та стягнення коштів.

В обґрунтування позову зазначено, що 09 березня 2024 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено Договір відступлення права вимоги за договорами банківського рахунку, із відстроченням платежу.

За Договором до нового кредитора перейшли права та вимоги до АТ КБ «ПРИВАТБАНК», щодо залишків коштів на рахунку № НОМЕР_1 (688, 92 дол. США) та № НОМЕР_4 (6 002, 39 дол. США).

Відтак, позивач звернувся до до Банку з проханням щодо перерахунку даних коштів на його рахунок, однак відповідач не вчинив зазначені дії, а тому позивач звернувся до суду з метою відновлення своїх прав та просить суд зобов`язати АТ КБ «ПРИВАТБАНК» перерахувати 6 691, 31 дол. США на рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_2 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

17.02.2025 ухвалою суду було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження.

27.03.2025 представником відповідача було подано візив на позовну заяву, в якому зазначено, що предметом позову у справі №757/6924/25 є стягнення залишків коштів, що обліковувалися на карткових (поточних) рахунках № НОМЕР_1 та № НОМЕР_3 , власником яких був ОСОБА_2 .

Однак, вимоги щодо стягнення залишків коштів, що обліковувалися на карткових (поточних) рахунках № НОМЕР_1 та № НОМЕР_3 , були вже розглянуті в судовому порядку у межах справи № 757/63154/21-ц за позовом ОСОБА_2 до АТ КБ «ПриватБанк», третя особа ТОВ «ФК «Фінілон» про стягнення коштів, в якому судом було відмовлено.

З урахуванням наведених обставин, АТ КБ "ПриватБанк" зазначає та наголошує на тому, що у межах розгляду судової справи не можуть розглядатися вимоги ОСОБА_1 (правонаступника ОСОБА_2 ) відносно стягнення з АТ КБ "ПриватБанк" коштів, що обліковувалися на карткових рахунках № НОМЕР_1 та № НОМЕР_3 , оскільки такі вимоги вже були розглянуті у межах іншої судової справи № 757/63154/21-ц за позовом власника таких рахунків ( ОСОБА_2 ) до АТ КБ "ПриватБанк".

Окрім цього, представник вказує, що спір про стягнення ОСОБА_2 з АТ КБ "ПриватБанк" грошових коштів за картковими рахунками № НОМЕР_1 та № НОМЕР_3 вже був вирішений у межах судової справи № 757/63154/21-ц та у задоволенні вимог ОСОБА_2 було відмовлено, то, відповідно, рішення у справі № 757/63154/21-ц є обов`язковим і для правонаступника у спірних правовідносинах, а саме - для ОСОБА_1 .

Також зазначено, що Печерським районним судом м.Києва в справі 757/21582/24-ц вже розглядалась позовна заява ОСОБА_1 до АТ КБ "ПриватБанк", третя особа: ТОВ ФК "ФІНІЛОН" про захист прав споживачів, стягнення грошових коштів.

Предметом спору зазначеної справи було стягнення з АТ КБ "ПриватБанк" на користь ОСОБА_1 коштів, які розміщенні на рахунках НОМЕР_1 та № НОМЕР_3 , власником яких був ОСОБА_2 .

Єдиною відмінністю є лише те, що в справі 757/21582/24 позивач просив стягнути 6691,31 долари США, а в справі яка розглядається позивач просить "зобов`язати АТ КБ "ПриватБанк"перерахувати 6691,31 долар США".

Також, представник зазначив, що додатковим аргументом в підтвердження відсутності підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 до Банку про стягнення коштів у межах розгляду даної справи, АТ КБ «ПриватБанк» наголошує, що з 17.11.2014 року воно не є боржником за зобов`язанням по поверненню коштів, що розміщувалися на рахунках № НОМЕР_1 та № НОМЕР_3 .

Договір про переведення боргу від 17.11.2014 був укладений сторонами (ПАТ КБ "ПриватБанк" та ТОВ "ФК "Фінілон") у простій письмовій формі з дотриманням всіх належних та встановлених законодавством необхідних умов для укладання такого виду правочину (наявна згода щодо всіх істотних умов договору та фактично передано зобов`язання (перераховані грошові кошти кредиторів новому боржнику).

З врахуванням зазначеного, представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки вони були предметом розгляду, пропущено строки давності та Банк не є належним відповідачем.

03.04.2025 позивач подав відповідь на відзив, в якій зазначив, що позиція відповідача про те, що ТО «ФК «Фінілон» є належним відповідачем є необґрунтованою, оскільки первісний кредитор не надавав згоду на переведення боргу.

В судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Разом з цим, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у відсутність позивача.

Представник відповідача в судове засідання з`явився, подав заяву, в якій не заперечував щодо розгляду справи без фіксування технічними засобами, заперечував щодо задоволення позовних вимог.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановивши зазначені обставини, дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 був клієнтом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та має в банку карткові рахунки (№ НОМЕР_1 та № НОМЕР_3).

Навесні 2014 р., належні позивачу кошти у сумі 6 691, 31 дол. США (688, 92 дол. США залишок коштів на рахунку № НОМЕР_1 та 6 002, 39 дол. США залишок коштів на рахунку № НОМЕР_3 ) були безпідставно заблоковані ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Підтвердженням існування зазначеного зобов`язання є Витяг з електронного додатку Додаток 1 (Реєстр Кредиторів) до договору переведення боргу б/н від 17 листопада 2014 р., посвідчений 27 грудня 2021 р. Головним бухгалтером АТ КБ «ПРИВАТБАНК» В. В. Ярмоленко.

09 березня 2024 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено Договір відступлення права вимоги за договорами банківського рахунку, із відстроченням платежу.

За Договором до нового кредитора ОСОБА_1 перейшли права та вимоги до АТ КБ «ПРИВАТБАНК», щодо залишків коштів на рахунку № НОМЕР_1 (688, 92 дол. США) та № НОМЕР_4 (6 002, 39 дол. США).

21 березня 2024 р. в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» отримано оригінал повідомлення про відступлення права вимоги від 11 березня 2024 р. та копію Договору відступлення права вимоги за договорами банківського рахунку, із відстроченням платежу від 09 березня 2024 р.

Так, позивач вказує, що 08 квітня 2024 р. в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» отримано заяву ОСОБА_3 від 02 квітня 2024 р., в якій останній просив перерахувати зазначені вище залишки коштів, у сумі 6 691, 31 дол. США, на його рахунок № НОМЕР_2 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Разом з цим, заява від 02 квітня 2024 р. банком була незадоволена.

Окрім цього, Банк у відповіді на дану заяву стверджує, що грошові кошти за рахунками № НОМЕР_1 та № НОМЕР_4 , згідно з Договором про переведення боргу було переведено на ТОВ «Фінансова компанія «Фінілон», яке й виступає боржником за рахунками № НОМЕР_1 та № НОМЕР_4 .

Таким чином, позивач просить зобов`язати АТ КБ «ПРИВАТБАНК» перерахувати 6 691, 31 дол. США, на рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_2 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Окрім цього, в ході розгляду справи було встановлено, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 27.10.2022 у спрві 757/63154/21-ц були розглянуті вимоги щодо стягнення залишків коштів, що обліковувалися на карткових (поточних) рахунках № НОМЕР_1 та № НОМЕР_3 , за позовом ОСОБА_2 до АТ КБ «ПриватБанк», третя особа ТОВ «ФК «Фінілон» про стягнення коштів.

Даним рішенням було відмовлено в задоволенні зазначених вимог.

Київським апеляційним судом постановою від 01.03.2023 рішення Печерського районного суду м. Києва від 27.10.2022 у справі № 757/63154/21-ц, було змінено, шляхом виключення з мотивувальної частини судового рішення висновку суду про відсутність в матеріалах справи заяви ОСОБА_2 від 27 лютого 2019 року про видачу коштів.

Також, Печерським районним судом м.Києва в справі 757/21582/24-ц вже розглядалась позовна заява ОСОБА_1 до АТ КБ "ПриватБанк", третя особа ТОВ ФК "ФІНІЛОН" про захист прав споживачів, стягнення грошових коштів.

Предметом спору зазначеної справи було стягнення з АТ КБ "ПриватБанк" на користь ОСОБА_1 коштів, які розміщенні на рахунках НОМЕР_5 та № НОМЕР_3 , власником яких був ОСОБА_2 .

17.10.2024 було ухвалено рішення по даній справі та відмовлено в задоволенні позовних вимог.

З врахуванням зазначеного, суд прийшов до наступних висновків.

За змістом ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права (стаття 1 Першого Протоколу).

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно з ч. 1 ст. 1059 ЦК України, договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Згідно п. 1.8 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 року за № 1172/8493 банки відкривають своїм клієнтам поточні рахунки за договором банківського рахунка, за договором банківського вкладу - вкладні (депозитні) рахунки. Цим же пунктом Інструкції встановлено, що до поточних рахунків також належать карткові рахунки, що відкриваються для обліку операцій за платіжними картками відповідно до вимог цієї Інструкції.

Так, згідно зі ст. 55 ЦПК України у разі заміни кредитора у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Тобто усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Аналогічний правовий висновок наведений Великою Палатою Верховного Суду у Постанові від 15 вересня 2022 року у справі № 910/12525/20.

За правилами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частини другої ст. 78 ЦПК України). За положеннями статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частини першої ст. 81 ЦПК України).

Згідно закріплених положень у частині третій статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, як визначено положеннями частини першої статті 13 ЦПК України.

З врахуванням встановлених обставин, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки вимоги позивача, як правонаступника ОСОБА_2 , відносно стягнення з АТ КБ "ПриватБанк" коштів, що обліковувалися на карткових рахунках № НОМЕР_1 та № НОМЕР_3 , не можуть бути предметом розгляду, так як вже були розглянуті у межах іншої судової справи № 757/63154/21-ц.

Відтак, суд вбачає, що вимоги позивача, як правонаступника ОСОБА_2 , висунуті до Банку повторно та були вже розглянуті судом в інших судових справах за позовом особи, яка відступила свої права вимоги та нового кредитора.

З долучених рішень представником відповідача вбачається, що позивач посилається на ті ж самі підтави та обставини позову, які були предметом дослідження у справах №757/63154/21-ц та №757/21582/24-ц, які вже набрали законної сили, а тому зміна формулювання позовних вимог не вказує на те, що наявні нові обставини, які вказують на обґрунтованість вимог позивача.

Таким чином, суд, дослідивши матеріали позовної заяви, прийшов до висновку, що стороною відповідача належним чином були спростовані доводи позивача, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі встановлених судом обставин, що мають юридичне значення у справі, керуючись ст. ст. 3, 8, 21, 55, 61, 129, 129-1 Конституції України, ст. ст. 1-16, 55, 526, 625, 1058, 1060, 1061, 1066, 1067 ЦК України, ст. ст. 1-18, 76 81, 95, 141, 228, 229, 235, 241, 244, 245, 258, 259, 263-265, 268, 273, 289, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України,суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінілон» про захист прав та стягнення коштів, -відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, а особою яка була відсутня при проголошенні рішення протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 10.06.2025.

Суддя Тетяна ІЛЬЄВА