ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/255/25 Справа № 205/4889/24 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
УХВАЛА

10 червня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Макарова М.О., Свистунової О.В.

за участю секретаря Триполець В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Маркової Юліани Володимирівни про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа Орган опіки та піклування адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради, про визнання майна особистою приватною власністю, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 жовтня 2024 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 . Визнано за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 63,5 кв.м, житловою 43,1 кв.м. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись з рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 жовтня 2024 року, представник ОСОБА_4 адвокат Власенкова Д.П. подала апеляційну скаргу на вказане рішення суду.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 01 квітня 2025 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 адвоката Власенкової Д.П. - залишено без задоволення. Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 жовтня 2024 року - залишено без змін (т.2 а.с.65-70).

03 квітня 2025 року через підсистему Електронний суд представник позивача ОСОБА_1 адвокат Маркова Ю.В. звернулася до Дніпровського апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій просила стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000 грн. (т.2 а.с.72-74).

Вивчивши заяву, матеріали справи колегія суддів дійшла висновку, що заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Маркової Ю.В. про ухвалення додаткового рішення не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Положеннями ст. ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1)на професійну правничу допомогу; 2)пов`язані із залученням свідків,спеціалістів,перекладачів,експертів та проведенням експертизи; 3)пов`язані з витребуванням доказів,проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням,забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Відповідно до ст.137 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13 січня 2021 року по справі № 596/2305/18.

Таким чином, у разі недотримання вимог частини п`ятої статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 137 ЦПК України).

Вказана правова позиція щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони узгоджується із правовою позицією, викладеною: в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19; у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: від 03 червня 2020 року у справі № 211/1674/19 (провадження № 61-2679св20), від 19 серпня 2020 року у справі № 195/31/16-ц (провадження № 61-15811св19); у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: від 18 листопада 2020 року у справі №922/3706/19, від 17 грудня 2020 року у справі № 922/3708/19.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до статті 28 Правил адвокатської етики, затверджених звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до п.8 ч.2 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_1 адвокат Маркова Ю.В. зазначала, що у зв`язку із розглядом справи у суді апеляційної інстанції позивачем було понесено витрати на правову допомогу у розмірі 10000 грн. ( т.2 а.с.33-36).

01 квітня 2025 року Дніпровським апеляційним судом ухвалено постанову за результатами розгляду апеляційної скарги представника ОСОБА_4 адвоката Власенкової Д.П. на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 жовтня 2024 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 адвоката Власенкової Д.П. - залишено без задоволення. Рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 23 жовтня 2024 року - залишено без змін (т.2 а.с.65-70).

03 квітня 2025 року, тобто в межах п`яти днів після ухвалення рішення суду апеляційним судом, через підсистему Електронний суд представник позивача ОСОБА_1 адвокат Маркова Ю.В. звернулася до Дніпровського апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій просила стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000 грн. (т.2 а.с.72-74).

Встановлено, правова допомога ОСОБА_1 у цій справі у суді апеляційної інстанції надавалася адвокатом Марковою Ю.В. на підставі ордеру та договору про надання правничої (правової) допомоги №037 від 02 грудня 2024 року (т.2 а.с.75, 77).

Відповідно до п. 3.1 вказаного договору про надання правової допомоги розмір гонорару адвоката встановлюється за взаємною згодою сторін.

ОСОБА_1 сплачено адвокату Марковій Ю.В. відповідно до договору про надання правової допомоги №037 від 02 грудня 2024 року гонорар адвоката у розмірі 10000 грн. та відповідно до договору про надання правової допомоги №037-1 від 01 квітня 2025 року гонорар адвоката у розмірі 2000 грн. (т.2 а.с.80).

Відповідно до Акту приймання-передачі виконаних робіт від 01 квітня 2025 року, наданого до апеляційного суду адвокатом Марковою Ю.В., адвокатом Марковою Ю.В. було надано ОСОБА_1 послуги відповідно до договору про надання правничої (правової) допомоги №073 від 12 лютого 2024 року, а саме: юридичні послуги 10 000 грн., судове засідання 2000 грн, в всього на суму 12000 грн. (а.с.76).

Слід зазначити, договір про надання правничої (правової) допомоги №073 від 12 лютого 2024 року в матеріалах справи взагалі відсутній.

Заявником не надано апеляційному суду детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги саме за договором про надання правничої (правової) допомоги №037 від 02 грудня 2024 року, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.

За таких обставин, враховуючи викладене, слід відмовити у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Маркової Ю.В. про ухвалення додаткового рішення у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 270, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Маркової Юліани Володимирівни про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа Орган опіки та піклування адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради, про визнання майна особистою приватною власністю відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Вступна та резолютивна частини

ухвали суду проголошена у судовому засіданні 10 червня 2025 року.

Повний текст ухвали суду складено 11 червня 2025 року.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді М.О.Макаров

О.В.Свистунова