Справа № 195/575/25
Провадження № 2/195/276/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.06.2025 року с-ще Томаківка
Дніпропетровської області
Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді - Колодіної Л.В.,
за участю секретаря судового засідання Левкович І.В.,
розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Позов мотивовано тим, що позивачка перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, починаючи з 14 січня 2023 року, який було зареєстровано Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що зроблений відповідний актовий запис №11 та підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 .
Від сумісного життя подружжя неповнолітніх дітей не мають. Після фактичного припинення шлюбних відносин відповідач відмовився від розірвання шлюбу в органах РАГС, а тому вирішити питання щодо розірвання шлюбу в позасудовому порядку в органах РАГС - неможливо.
Шлюбні відносини з відповідачем припинені з січня 2025 року з причини відсутності взаєморозуміння у вирішенні питань сім`ї, несумісні погляди на життя, протилежні уявлення про спільний побут. У зв`язку з зазначеним подружжя втратили почуття любові один до одного. Позивач вважає, що причини, які спонукають її наполягати на розірвання шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя їх як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Зберегти шлюб неможливо. З часу припинення шлюбних відносин сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть.
Ухвалою суду від 15 травня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного провадження.
Позивачка у позовній заяві просить розглянути справу за її відсутності, також просить залишити їй дошлюбне прізвище ОСОБА_3 .
Відповідач ОСОБА_2 був повідомлений про розгляд справи у порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення виклику до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, розміщеного не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання, т.я. відомості про реєстрацію місця проживання відповідача за адресою, вказаною позивачкою - відсутні. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Однак, в судове засідання відповідач не з`явився без поважних на те причин, не надав відзив на позов, та іншим чином не спростував обставини викладені у позовній заяві, а так само не надав заяви про розгляд справи за його відсутності у судовому засіданні.
Зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою ч. 5 ст. 279 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить наступного висновку.
Так, матеріалами справи доведено, що сторони 14 січня 2023 року уклали шлюб, відповідний актовий запис №11, місце державної реєстрації: Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 виданого 14 січня 2023 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають.
У позовній заяві позивачка зазначає, що причиною звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу стали відсутність взаєморозуміння у вирішенні питань сім`ї, несумісні погляди на життя, протилежні уявлення про спільний побут, у зв`язку з чим вони втратили почуття любові один до одного. Вважає, що причини, які спонукають її наполягати на розірвання шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя їх як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. Зберегти їх шлюб неможливо. З часу припинення шлюбних відносин вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть.
Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, в той час як сторони не мають наміру зберегти шлюб, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не спростував позовні вимоги.
Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.
Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Як стверджує позивач шлюб з відповідачем фактично припинено, носить лише формальний характер, примирення неможливе, а спроби зберегти сім`ю недоцільні. Отже, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, що має істотне значення. Відповідно зникла можливість бути їхній сім`ї суспільно корисною, і взагалі складовою самого суспільства.
Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, враховуючи, що сторони фактично не проживають разом, також не бажають відновити шлюбні відносини, суд прийшов до висновку про необхідність розірвання шлюбу, так як сторони мають різні інтереси та погляди, шлюбні відносини існують лише формально, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть.
Згідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.
Крім того, суд вважає необхідним змінити прізвище позивачки з ОСОБА_4 на ОСОБА_3 , яке вона мала до реєстрації шлюбу, про що вона заявила у позовній заяві.
Керуючись ст. ст. 19, 141, 175, 177, 187, 274, 277 ЦПК України, суд
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Розірвати шлюб між громадянкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та громадянином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 14 січня 2023 року, актовий запис № 11, місце державної реєстрації: Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
Прізвище позивачки ОСОБА_4 після розірвання шлюбу змінити на дошлюбне прізвище - « ОСОБА_3 » .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач може подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення відповідно до п. 15.5 Розділ у XIII Перехідні положення ЦПК України до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області.
В порядку п.4. ч. 5 ст.265 ЦПК України зазначаються наступні дані сторін та інших учасників справи:
позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , реєстрація місця проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання ВПО за адресою: АДРЕСА_2 ;
відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце за адресою: АДРЕСА_3 .
Суддя: Л. В. Колодіна