Справа № 314/867/25
Провадження № 2/314/1008/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2025 року м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кіяшко В.О.,

секретар судового засідання Румянцева А.М.,

справа № 314/867/24;

провадження № 2/314/1008/2025;

учасники справи:

- позивач ОСОБА_1 ;

- відповідач виконавчий комітет Вільнянської міської ради Запорізької області

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вільнянськ в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до виконавчого комітету Вільнянської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування,

стислий виклад позицій сторін.

Позивач ОСОБА_1 , в особі адвоката Зіменко О.В., звернулись до суду з позовом до виконавчого комітету Вільнянської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки ОСОБА_2 , про що 07.04.2014 року виконавчим комітетом Любимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області складено актовий запис про смерть 06.

Позивач ОСОБА_1 , є дружиною померлого спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим 26.07.1973 року «Домом торжественной регистрации брака г.Запорожье» (мова оригіналу).

У встановлений законом строк позивач звернулась до Вільнянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де заведено спадкову справу №296/2014.

Відповідно до довідки від 21.08.2024 №756/02-14/296/2014, виданої Вільнянською державною нотаріальною конторою Запорізької області, ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею після смерті ОСОБА_2 .

В наслідок його смерті відкрилась спадщина у вигляді: житлового будинку АДРЕСА_1 збудованого у 1945 році, з усіма господарськими будівлями та спорудами.

При оформленні спадкових прав, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.02.2025 року №116/02-31 нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом по спадковій справі №296/2014 після смерті ОСОБА_2 з тієї причини, що спадкоємцем надано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане виконавчим комітетом Любимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області на домоволодіння за адресою буд. АДРЕСА_1 , яке не пройшло реєстрацію права власності у відповідному реєстраційному органі за життя спадкодавця, відповідно право власності у спадкодавця не виникло.

Разом із тим, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю виданого 05 грудня 1995 року Любимівською сільською радою зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №128, ОСОБА_2 належить земельна ділянка площею 0.4570 га з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства.

З метою приведення у відповідність цільового призначення земельної ділянки під житловий будинком, на замовлення ОСОБА_1 виготовлено два кадастрових номера земельної ділянок.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 07.02.2025 року, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер :10:001:0053 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної ділянки площею 0.207 га, кадастровий номер :10:001:0054 (город) з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. За вказаною адресою.

Таким чином склалась ситуація, коли земельна ділянка під житловим будинком належить позивачці, проте постановою нотаріуса відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до довідки ТОВ ЗМБТІ від 14.08.2024 №5658, повідомлено що в матеріалах інвентаризаційної справи правовстановлюючі документи не містяться, але надано акт приймання в експлуатацію закінченого будівництва житлового будинку і господарських будівель індивідуального забудовника, затверджений виконкомом сільської ради від 10.07.2007 №30.

Відповідно до Акту від 10.07.2007 приймання в експлуатацію закінченого будівництвом житлового будинку, забудовника ОСОБА_2 , комісією постановлено закінчення будівництвом житлового будинку АДРЕСА_1 , та прийняття його в експлуатацію.

В подальшому, виконавчим комітетом Любимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області на ім`я ОСОБА_2 видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно щодо домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 . форма власності приватна. Опис об`єкта: житловий будинок літ.А, житловий будинок літ.Б, намет Д, сарай Ж, намет И, душ Л, вбиральня К, погріб з шийкою пг1, погріб з шийкою пг, літня кухня Г, гараж В, сарай Е, паркан, ворота, басейн, колодязь.

Також 06.06.2007 року ОП ЗМБТІ складено технічний паспорт на житловий будинок АДРЕСА_1 відповідно до характеристики будинку, житловий будинок по літ.А збудовано у 1945 році, житловий будинок по літ.Б збудовано у 1986 році, господарські будівлі та споруди збудовані з 1975 по 1997 роки включно.

Для підтвердження року забудови житлового будинку, до старости Вільнянської міської ради (по колишній Любимівській сільській раді) направлено адвокатський запит.

Відповідно до листа Вільнянської міської ради від 13.02.2025 №03 у відповідь на адвокатський запит повідомлено, що згідно даних домових книг с.Новотроїцьке Любимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був зареєстрований з 15.07.1976 року за адресою: с. Новотроїцьке (без вулиці та номеру будинку). З 16.11.1998 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 був зареєстрований і постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Житловий будинок АДРЕСА_1 обліковується у Книгах по господарського обліку з 1986 року, рік побудови 1986. Також надано копії із книг по господарського обліку.

За час життя померлий ОСОБА_2 вважав, що в нього є всі необхідні документи на належне йому домоволодіння, проте під час оформлення спадщини з`ясувалось про відсутність у ТОВ ЗМБТІ запису про право власності.

Позивачка продовжує жити у вказаному домоволодінні, користується ним та земельною ділянкою, має особові рахунки, сплачує комунальні платежі, здійснює поточний ремонт, тощо.

Просила суд Визнати за ОСОБА_1 право власності, в порядку спадкування за законом, після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок АДРЕСА_1 , з усіма господарським будівлями та спорудами.

Представник позивача через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності і відсутності позивача, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Представник відповідача звернувся до суду з аналогічною заявою, просив розглядати справу у їх відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

Заяви, клопотання інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 19.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі № 314/867/25 за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Вільнянської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування

Призначено підготовче судове засідання у справі № 314/867/25 на 08.05.2025 р. о 09.30годинів приміщенні Вільнянського районного суду Запорізької області за адресою: м. Вільнянськ, вул. Бочарова, 4, ІІІ поверх.

Зобов`язати державного нотаріуса Вільнянської державної нотаріальної контори надати копію спадкової справи № 296/2014 після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою суду від 08.05.2025 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

02.06.2025 від представника позивача надійшла заява про розгляг справи у її відсутності та відсутності позивача, просить позов задовольнити.

03.06.2025 від представника відповідача надішла заява про розгляд справи у їх відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову) не вчинялось, провадження не зупинялось.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Суд, дослідивши матеріали справи та з`ясувавши обставини, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності,

встановив

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки ОСОБА_2 , про що 07.04.2014 року виконавчим комітетом Любимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області складено актовий запис про смерть 06.

Позивач ОСОБА_1 , є дружиною померлого спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим 26.07.1973 року «Домом торжественной регистрации брака м.Запорожья».

У встановлений законом строк позивач звернулась до Вільнянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де заведено спадкову справу №296/2014.

Відповідно до довідки від 21.08.2024 №756/02-14/296/2014, виданої Вільнянською державною нотаріальною конторою Запорізької області, ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею після смерті ОСОБА_2 .

В наслідок його смерті відкрилась спадщина у вигляді: житлового будинку АДРЕСА_1 збудованого у 1945 році, з усіма господарськими будівлями та спорудами.

При оформленні спадкових прав, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.02.2025 року №116/02-31 нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом по спадковій справі №296/2014 після смерті ОСОБА_2 з тієї причини, що спадкоємцем надано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане виконавчим комітетом Любимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області на домоволодіння за адресою буд. АДРЕСА_1 , яке не пройшло реєстрацію права власності у відповідному реєстраційному органі за життя спадкодавця, відповідно право власності у спадкодавця не виникло.

Разом із тим, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю виданого 05 грудня 1995 року Любимівською сільською радою зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №128, ОСОБА_2 належить земельна ділянка площею 0.4570 га з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства.

З метою приведення у відповідність цільового призначення земельної ділянки під житловий будинком, на замовлення ОСОБА_1 виготовлено два кадастрових номера земельної ділянок.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 07.02.2025 року, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер :10:001:0053 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної ділянки площею 0.207 га, кадастровий номер :10:001:0054 (город) з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства/. За вказаною адресою.

Таким чином склалась ситуація, коли земельна ділянка під житловим будинком належить позивачці, проте постановою нотаріуса відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до довідки ТОВ ЗМБТІ від 14.08.2024 №5658, повідомлено що в матеріалах інвентаризаційної справи правовстановлюючі документи не містяться, але надано акт приймання в експлуатацію закінченого будівництва житлового будинку і господарських будівель індивідуального забудовника, затверджений виконкомом сільської ради від 10.07.2007 №30.

Відповідно до Акту від 10.07.2007 приймання в експлуатацію закінченого будівництвом житлового будинку, забудовника ОСОБА_2 , комісією постановлено закінчення будівництвом житлового будинку АДРЕСА_1 , та прийняття його в експлуатацію.

В подальшому, виконавчим комітетом Любимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області на ім`я ОСОБА_2 видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно щодо домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 форма власності приватна. Опис об`єкта: житловий будинок літ.А, житловий будинок літ.Б, намет Д, сарай Ж, намет И, душ Л, вбиральня К, погріб з шийкою пг1, погріб з шийкою пг, літня кухня Г, гараж В, сарай Е, паркан, ворота, басейн, колодязь.

Також 06.06.2007 року ОП ЗМБТІ складено технічний паспорт на житловий будинок АДРЕСА_1 . відповідно до характеристики будинку, житловий будинок по літ.А збудовано у 1945 році, житловий будинок по літ.Б збудовано у 1986 році, господарські будівлі та споруди збудовані з 1975 по 1997 роки включно.

Для підтвердження року забудови житлового будинку, до старости Вільнянської міської ради (по колишній Любимівській сільській раді) направлено адвокатський запит.

Відповідно до листа Вільнянської міської ради від 13.02.2025 №03 у відповідь на адвокатський запит повідомлено, що згідно даних домових книг с.Новотроїцьке Любимівської сільської ради Вільнянського району запорізької області гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був зареєстрований з 15.07.1976 року за адресою: с.Новотроїцьке (без вулиці та номеру будинку). З 16.11.1998 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 був зареєстрований і постійно проживав за адресою: АДРЕСА_2 обліковується у Книгах по господарського обліку з 1986 року, рік побудови 1986. Також надано копії із книг по господарського обліку.

За час життя померлий ОСОБА_2 вважав, що в нього є всі необхідні документи на належне йому домоволодіння, проте під час оформлення спадщини з`ясувалось про відсутність у ТОВ ЗМБТІ запису про право власності.

Позивачка продовжує жити у вказаному домоволодінні, користується ним та земельною ділянкою, має особові рахунки, сплачує комунальні платежі, здійснює поточний ремонт, тощо.

Станом на час побудови саме житлового будинку діяла «Инструкция о порядке проведения технической инвентаризации жилищного фонда», затверджена наказом ЦСУ СРСР від 15.07.85 № 380, яка в подальшому згідно Наказу Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року №127 «Про затвердження Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна», зареєстрованого в МЮУ 10 липня 2001 р., за № 582/5773, визнана такою, що втратила чинність та не застосовується на території України.

Так, відповідно до вимог пунктів 1.2, 1.3 Інструкції затвердженої наказом ЦСУ СРСР від 15.07.85 № 380, було передбачено, що на рос мові: «1.2. Регистрацию домов с обслуживающими их строениями и сооружениями в целях учета принадлежности их в городах, поселках городского типа и сельской местности проводят бюро технической инвентаризации исполкомов местных Советов народных депутатов. 1.3. Объектами регистрации являются жилые дома с отдельными порядковыми номерами по улице, переулку, площади. Под домом как объектом правовой регистрации подразумевается одно или несколько строений с принадлежащими им служебными строениями и сооружениями (или без них), которые расположены на одном земельном участке, под самостоятельным порядковым номером по улице, переулку, площади.».

Оцінка аргументів учасників справи та доводів щодо порушення прав, застосовані норми права.

Доводи позивача, викладені в позовній заяві, суд вважає обґрунтованими з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається після смерті особи.

Згідно із ч.1 ст. 1221 Цивільного кодексу України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Виходячи із вимог ч. 1 ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Нормами ст. 1258 Цивільного кодексу України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

В ч. 3 чт. 1268 Цивільного кодексу України закріплено, що: «Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї».

Виходячи із положень ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

На підставі ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадщина належить спадкоємцю незалежно від часу її прийняття з часу відкриття спадщини, а згідно із ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право в т.ч. володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 5 ст. 11 Цивільного кодексу України, у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Цивільний кодекс України передбачає можливість виникнення права власності на підставі рішення суду у випадках, прямо передбачених в т.ч. ст. 392 цього Кодексу.

Зокрема в ч. 1 ст. 392 глави 29 Цивільного кодексу України йде мова про те, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Крім того, в п. 3.1. Листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 визначено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 Цивільного кодексу України).

В абз. 3 та абз. 4 п. 3.3. листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 зазначено, що: «Відповідачами у справах про визнання права власності в порядку спадкування на будинки та садиби, щодо яких відсутні правовстановлюючі документи у зв`язку з їх втратою, є спадкоємці, які прийняли спадщину, а також органи, які уповноважені видавати правовстановлюючі документи на нерухоме майно, або ж органи, до яких перейшли такі повноваження, та органи, що здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно.

Беручи до уваги положення ст. 8 Цивільного кодексу України вважаю за необхідне врахувати положення частини абз. 2 п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» за аналогією щодо того, що при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Крім того, виходячи із тексту абз. 14 п. 3.3. листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13, за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Враховуючи відсутність інших спадкоємців І-ї черги за законом, окрім позивача, відповідачем по цій позовній заяві є орган місцевого самоврядування Вільнянська міська рада Запорізького (Вільнянського району) Запорізької області. відповідно до ЗУ «Про добровільне об`єднання територіальних громад» Любимівська сільська рада об`єдналась із Вільнянською міською радою.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права.

Тобто у встановлений законом строк позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, фактично спадщину прийняв, однак свідоцтво про спадщину за законом отримати не має можливості, оскільки відсутній документ, що, посвідчує право власності спадкодавця на нерухоме майно, а іншого способу захисту свої прав аніж звернення з позовом до суду у позивача немає, тому вона вимушена була звернутися до суду з цим позовом.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року, державна реєстрація речових прав (на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів (виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, та Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5.

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності Ц[К та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до ст.ст.25, 30, 346 ІІК України, листа Міністерства юстиції України №19- 32/319, від 21.02.2005 року, якщо у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилась і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Таким чином, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав.

Згідно п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову І практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суди повинні мати на увазі, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на обєкт нерухомого майна.

Спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Згідно п.п. 4.15, п. 4, глави 10 розділу П «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно.

Відповідно до п. 3, глави 7 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, документи, на підставі яких вчинено нотаріальну дію, та документи або копії (витяги) з них, необхідні для вчинення нотаріальної дії, обов`язково долучаються до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса.

Враховуючи викладені обставини справи та вимоги закону, вважаємо, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими. Вирішити дане питання в позасудовому порядку не уявляється можливим.

У судовому засідання досліджено матеріали спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 .

Інші спадкоємці окрім позивача відсутні.

У відповідності до вимог ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі доказів, поданих учасниками і витребуваних судом, позивачі розпоряджаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Тому суд при вирішенні спору приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 13, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-284, 354 ЦПК України, ст.ст. 50, 87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат», Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172, суд, -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до виконавчого комітету Вільнянської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності, в порядку спадкування за законом, після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок АДРЕСА_1 , з усіма господарським будівлями та спорудами.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 16.06.2025.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Виконавчий комітет Вільнянської міської ради Запорізької області, , адреса: Запорізька область, Запорізький район, м. Вільнянськ, вул. Бочарова, буд. 4.

Суддя Вікторія Олександрівна Кіяшко

16.06.2025