Справа № 626/1879/25
Провадження № 2/626/735/2025
УХВАЛА

18 червня 2025 року м. Берестин

Суддя Берестинського районного суду Харківської області Рибальченко І.Г., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , до Управління соціального захисту населення Красноградської районної державної адміністрації Харківської області про стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивачів звернувся до суду з позовом до Управління соціального захисту населення Красноградської районної державної адміністрації Харківської області про стягнення моральної шкоди.

Дослідивши матеріали позовної заяви, зазначаю про наступне.

З матеріалів справи суд встановив, що позивачі звернулися з вимогами до Управління соціального захисту населення Красноградської районної державної адміністрації Харківської області про стягнення як компенсації заподіяної моральної шкоди в сумі 4000 грн кожному, спричиненою протиправною бездіяльністю відповідача.

У поданій до суду позовній заяві позивачі просять суд стягнути на їх користь з відповідача моральну шкоду, завдану їм діями відповідача, оскільки постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 14.04.2025 було визнано протиправними дії Управління соціального захисту населення Красноградської районної державної адміністрації Харківської області щодо припинення виплати ОСОБА_1 допомоги на проживання, як внутрішньо переміщеній особі з 01.07.2024 р. Зобов`язано Управління соціального захисту населення Красноградської районної державної адміністрації Харківської області поновити виплату допомоги на проживання ОСОБА_1 , як внутрішньо переміщеній особі з 01.07.2024 р. Визнано протиправними дії Управління соціального захисту населення Красноградської районної державної адміністрації Харківської області щодо припинення виплати ОСОБА_2 допомоги на проживання, як внутрішньо переміщеній особі з 01.07.2024 р. Зобов`язано Управління соціального захисту населення Красноградської районної державної адміністрації Харківської області поновити виплату допомоги на проживання ОСОБА_2 , як внутрішньо переміщеній особі з 01.07.2024 р. Визнано протиправними дії Управління соціального захисту населення Красноградської районної державної адміністрації Харківської області щодо припинення виплати ОСОБА_3 допомоги на проживання, як внутрішньо переміщеній особі з 01.07.2024 р. Зобов`язано Управління соціального захисту населення Красноградської районної державної адміністрації Харківської області поновити виплату допомоги на проживання ОСОБА_3 , як внутрішньо переміщеній особі з 01.07.2024 р.

В обґрунтування вимог поданого до суду позову позивач зазначає про те, що відповідачем заподіяно позивачам моральну шкоду внаслідок протиправної діяльності на загальну суму 12000 грн.

З огляду на вказане суд зазначає про таке.

Відповідно достатті 125 Конституції України,судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

При визначенні питання належності спору до юрисдикції суду, постає два питання: по-перше, чи підлягає спір вирішенню судами, тобто чи є він юридичним в розумінністатті 124 Конституції України, якщо так, то до юрисдикції якого суду належить вирішення такого спору.

Судова юрисдикція це інститут права, покликаний розмежувати між собою як компетенцію різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства, цивільного, кримінального, господарського й адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є предмет спору, характер спірних матеріальних правовідносин і їх суб`єктний склад. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Предметна юрисдикція, це розмежування компетенції судів, які розглядають справи за правилами цивільного, кримінального, господарського й адміністративного судочинства. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання, тобто діяти в межах установленої законом компетенції.

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім випадків, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами

Отже, у порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, що виникають із приватно правових відносин, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Пунктом 1 частини першої ст. 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Публічно-правовий спір це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи (пункт 2 частини першої статті 4 КАС України).

Суб`єкт владних повноважень це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Характерною ознакою публічно-правових спорів є сфера їх виникнення, публічно-правові відносини, тобто передбачені нормами публічного права суспільні відносини, що виражаються у взаємних правах та обов`язках їх учасників у різних сферах діяльності суспільства, зокрема пов`язаних з реалізацією публічної влади.

Публічно-правовим вважається також спір, який виник з позовних вимог, що ґрунтуються на нормах публічного права, де держава в особі відповідних органів виступає щодо громадянина не як рівноправна сторона у правовідносинах, а як носій суверенної влади, який може вказувати або забороняти особі певну поведінку, надавати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Основною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Отже, до адміністративного суду можуть бути оскаржені виключно рішення, дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності встановлено інший порядок судового провадження.

Підставою звернення до Харківського окружного адміністративного суду позивачі зазначили, що дії відповідача щодо припинення виплати позивачам допомоги на проживання, як внутрішньо переміщеним особам з 01.07.2024 є протиправними та такими, що порушують права позивачів. В ході розгляду апеляційної скарги встановлено, що відповідно до змін внесених постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2023 № 709 "Деякі питання підтримки внутрішньо переміщених осіб" (далі - Постанова № 709), зокрема, пункт 2 Порядку № 509 доповнено абзацом, яким визначено, що починаючи з 01.08.2023, на отримання довідки мають право особи, які залишили або покинули своє місце проживання у зв`язку з обставинами, зазначеними у статті 1 Закону, та перемістилися з територій, на яких ведуться бойові дії, або з тимчасово окупованих РФ територій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих РФ, затвердженого Мінреінтеграцїї, щодо яких не визначено дати завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації РФ, а також особи, у яких внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією РФ проти України, знищене або пошкоджене (до ступеня непридатного для проживання) житлове приміщення.

Водночас, із липня 2023 року було переглянуто умови призначення допомоги та визначено ряд критеріїв, зокрема майнових, за наявності яких виплата допомоги припиняється. До Порядку № 332 було внесено ряд змін та викладено його у новій редакції відповідно до Постанови № 709.

Так, відповідно до пункту 1 Постанови № 709 було визначено, що з 01.08.2023 виплата допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (далі - допомога), які перемістилися з територій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (далі - перелік територій), щодо яких не визначено дати завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації, а також особам, у яких внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією РФ проти України, зруйноване або непридатне для проживання житлове приміщення та яким Допомогу було призначено відповідно до Порядку №332 продовжується автоматично на один шестимісячний період.

Крім того, підпунктом 5 пункту 2 Постанови № 709 визначено, що з 01.09.2023 виплата допомоги припиняється внутрішньо переміщеним особам, зазначеним у пункті 1 цієї постанови, якщо за результатами верифікації встановлено, що після набрання чинності цієї постанови ВПО має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташовані на територіях, не включених до переліку територій, або на територіях, включених до переліку територій, щодо яких визначено дату завершення бойових дій (дату припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації (крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що документально підтверджено органами місцевого самоврядування або за технічної можливості інформацією щодо житлових приміщень, внесених до Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації проти України, або житлового приміщення (частини житлового приміщення площею менш як 13,65 кв. метра на одного члена сім`ї).

Отже спір що виник , є публічно-правовим, оскільки виник з публічно-правових відносин, за участю органу державної влади як суб`єкта владних повноважень, предметом якого є соціальні виплати. Предметом спору у цій справі є стягнення моральної шкоди в сумі 12000 грн, завданої неправомірними діями Управління соціального захисту населення Красноградської районної державної адміністрації Харківської області щодо припинення виплати позивачам допомоги на проживання, як внутрішньо переміщеним особам з 01.07.2024.

Тобто за вказаною позовною вимогою між сторонами виник публічно-правовий спір, пов`язаний зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій з приводу виплати позивачам допомоги на проживання, як внутрішньо переміщеним особам , а отже, такий спір повинен розглядатися у порядку адміністративного судочинства.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 09 лютого 2021 року у справі № 520/17342/18 висновку про те, що спори, які виникають у судах у зв`язку з невиконанням суб`єктом владних повноважень своїх функцій (щодо його незаконних дій та/або зобов`язання до виконання таких повноважень), та ухвалення за результатами розгляду цих спорів судових рішень не змінює правову природу та характер правовідносин, які виникли між сторонами, а тому спори щодо порушення своїх зобов`язань суб`єктом владних повноважень, зокрема щодо перерахування, нарахування, виплати грошових сум, у тому числі після судового рішення або на його виконання, повинні розглядатись судами за юрисдикцією, визначеною відповідно до характеру цих правовідносин.

У постанові Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі № 757/69361/17-ц висловлено висновок про те, що між сторонами існує публічно-правовий спір щодо несвоєчасної виплати одноразової грошової допомоги та стягнення, у зв`язку із цим, 3 % річних, інфляційних втрат, пені та компенсації моральної шкоди, який підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства. Тому судам слід було закрити провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення 3 % річних, інфляційних втрат, пені та компенсації моральної шкоди, оскільки цей спір не підлягає розгляду в порядку цивільного, а має розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

Оскільки спір щодо визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії щодо припинення виплати позивачам допомоги на проживання, як внутрішньо переміщеним особам з 01.07.2024 до Управління соціального захисту населення Красноградської районної державної адміністрації Харківської області підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства, тому суд дійшов висновку про те, що спір за позовною вимогою про стягнення як компенсації заподіяної моральної шкоди в сумі 4000 грн кожному позивачу, а всього 12000 грн також підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Зазначений висновок узгоджується також із висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 07 квітня 2025 року у справі № 554/1326/24, ухваленій за наслідками перегляду судових рішень, постановлених у тотожних правовідносинах.

Відповідно до ч. 4ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оскільки правовідносини між сторонами спору в цій справі носять публічно-правовий характер, вважаю, що ця справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщозаява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на вказане вважаю наявними правові підстави для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки розгляд цього спору віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Керуючисьст. 186 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , до Управління соціального захисту населення Красноградської районної державної адміністрації Харківської області про стягнення моральної шкоди.

Роз`яснити позивачам їх право на звернення з вказаним позовом в порядку адміністративного судочинства до Харківського окружного адміністративного суду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя