Провадження № 6/521/267/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2025 року Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Мазун І.А.,

за участю секретаря судового засідання Гриневич І.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву представника Військової академії (м. Одеса) Гуцалюка Романа Сергійовича про відстрочення виконання постанови Одеського апеляційного суду від 14 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової академії (м. Одеса) про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до Військової академії (м. Одеса) про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду, в якому позивач просив стягнути з Військової академії (м. Одеса) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 08.11.2017р. по справі № 521/9632/17 за період з 30.09.2022р. по 05.08.2023р..

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 23 серпня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 було залишено без задоволення.

27 вересня 2024 року позивач звернувся до Одеського апеляційного суду із апеляційною скаргою на вищевказане рішення суду.

Постановою Одеського апеляційного суду від 14 лютого 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 23 серпня 2024 року - скасовано. Постановлено нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до Військової академії (м. Одеса) про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду - задоволено частково. Стягнуто з Військової академії (м. Одеса) () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 30 вересня 2022 року по 30 березня 2023 року в сумі 34997,50 гривень.

Згідно Закону України «Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» від 26 лютого 2025 року № 4273-IX назву Малиновського районного суду міста Одеси змінено на Хаджибейський районний суд міста Одеси.

14 травня 2025 року до суду надійшла заява, яка в подальшому була уточнена, представника Військової академії (м. Одеса) Гуцалюка Романа Сергійовича про відстрочення виконання постанови Одеського апеляційного суду від 14 лютого 2025 року, в якій він вказував на те, що станом на день подання вказаного клопотання, виділені кошти на рахунку академії відсутні, що призводить до неможливості виконання вказаного рішення станом на зараз. Через те, що Військова академія є розпорядником коштів третього рівня та фінансується забезпечувальним фінансовим органом, яким є Сухопутні війська Збройних Сил України, та у лютому 2025 року Військовою академією направлено клопотання до Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України на отримання письмової згоди на виконання вказаного рішення суду, а також відповідні заявки на виділення коштів. Але на жаль, станом на момент подання заяви про відстрочення виконання рішення суду, академія досі не отримала відповіді від Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України на вищевказане клопотання, а також отримання коштів не відбулось. Просить задовольнити клопотання Військової академії (м. Одеса) про відстрочення виконання постанови Одеського апеляційного суду від 14 лютого 2025 року у справі №521/10224/24 на 60 днів, з моменту винесення ухвали суду.

Учасники справи в призначене судове засідання не з`явилися, були повідомлені про місце, дату та час судового засідання належним чином.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що в провадженні Малиновського районного суду м. Одеси знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до Військової академії (м. Одеса) про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду, в якому просив стягнути з Військової академії (м. Одеса) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 08.11.2017р. по справі № 521/9632/17 за період з 30.09.2022р. по 05.08.2023р..

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 23 серпня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 було залишено без задоволення.

27 вересня 2024 року позивач звернувся до Одеського апеляційного суду із апеляційною скаргою на вищевказане рішення суду.

Постановою Одеського апеляційного суду від 14 лютого 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 23 серпня 2024 року - скасовано. Постановлено нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до Військової академії (м. Одеса) про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду - задоволено частково. Стягнуто з Військової академії (м. Одеса) () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 30 вересня 2022 року по 30 березня 2023 року в сумі 34997,50 гривень.

Згідно ст. 384 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.

Таким чином Постанова Одеського апеляційного суду від 14 лютого 2025 року набрала законної сили 14 лютого 2025 року та підлягає виконанню.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною 1 статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу, як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Такі обставини є виключними, тобто такими, що унеможливлюють виконання рішення суду в силу непередбачуваних обставин, що настали під час здійснення виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 435 ЦПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

В п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 року у справі "Шмалько проти України" (заява N 60750/00) суд наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Правові висновки про те, що виконання рішення, ухваленого тим чи іншим судом, треба розглядати як складову частину судового розгляду, як цього вимагає положення статті 6 Конвенції, у якій йдеться про необхідність забезпечення справедливого судового процесу, містяться також у рішеннях Європейського суду у справах «Бурдов проти Росії», «Горнсбі проти Греції».

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» роз`яснено, що при вирішенні заяв про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Отже, відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках і в розумних межах, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення, наявність яких робить його виконання неможливим, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення. Крім того, судом обов`язково мають враховуватись також інтереси сторони, на користь якої ухвалене рішення, тобто, стягувача.

Таким чином, підставою для відстрочення виконання рішення суду є наявність перешкод та конкретних обставин, які унеможливлюють виконання рішення.

Так, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо відстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстави для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання відстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

У своїй заяві про відстрочення виконання рішення суду заявник посилається на те, що Військова академія є розпорядником коштів третього рівня та фінансується забезпечувальним фінансовим органом, яким є Сухопутні війська Збройних Сил України, та у лютому 2025 року Військовою академією направлено клопотання до Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України на отримання письмової згоди на виконання вказаного рішення суду, а також відповідні заявки на виділення коштів. Станом на момент подання заяви про відстрочення виконання рішення суду, академія досі не отримала відповіді від Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України на вищевказане клопотання, а також отримання коштів не відбулось.

Однак до заяви про відстрочення виконання постанови Одеського апеляційного суду від 14 лютого 2025 року не було долучено доказів того, що Військова академія дійсно зверталася з клопотанням до Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України на отримання письмової згоди на виконання вказаного рішення суду, а також відповідних заявок на виділення коштів.

Заявник також вказує, що у даний час держава Україна знаходиться у стані відбиття повномасштабної військової агресії з боку рф, та як наслідок знаходиться у дуже скрутному фінансовому стані, згідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX , який продовжений та триває до теперішнього часу.

При цьому заявник не надає суду жодних доказів на підтвердження свого матеріального становища.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відсутність доведених заявником обставин, які б істотно ускладнювали виконання рішення суду або робили виконання неможливим, тому у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 258-261, 353, 435 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву представника Військової академії (м. Одеса) Гуцалюка Романа Сергійовича про відстрочення виконання постанови Одеського апеляційного суду від 14 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової академії (м. Одеса) про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 09.06.2025 року.

Суддя І.А. Мазун