Справа №:235/212/22
Провадження №: 2/755/623/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" червня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарях - Яхно П.А., Онопрійчук Д.П.

за участю: представника позивача - Легезіна О.Г.

представника відповідача ОСОБА_1 - Назаренко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» Східна регіональна дирекція АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ПАТ АБ «Укргазбанк» Східна регіональна дирекція АБ «Укргазбанк», звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, у якому просить суд: стягнути солідарно з відповідачів на користь ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» заборгованість за кредитним договором у сум: 244 143,67 грн та судовий збір.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 04.04.2012 між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником прав і обов`язків якого є ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 , укладено кредитний договір №2233-317/04/22 за умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 161 000,00 гривень на строк з 04.04.2012 по 03.04.2032 зі сплатою процентів виходячи з 16,8 % річних. Пунктом 1.5. кредитного договору встановлено, що кредит надавався банком позичальнику шляхом перерахування на поточний рахунок позичальника, відкритий в АБ «УКРГАЗБАНК».

Позивачем свої обов`язки за кредитним договором були виконані в повному обсязі 04.04.2012. Відповідно до пункту 4.3.1. кредитного договору, позичальник зобов`язався використати кредит на зазначені у п. 1.2. цього договору цілі. Повернути банку отриманий кредит та сплатити нараховані проценти за користування кредитними коштами у повному обсязі, у строки та у порядку згідно до цього договору. Згідно з пунктом 1.4. кредитного договору, позичальник сплачує банку проценти за користування кредитними коштами за весь строк фактичного користування кредитом. Пункт 1.4.1. кредитного договору передбачає, що за користування кредитними коштами у межах строку кредитування процентна ставка встановлюється у розмірі 16,8% річних. Пунктом 1.4.2. кредитного договору встановлено, що за користування кредитним коштами, що не повернуті у терміни передбачені цим договором (прострочена заборгованість), процентна ставка встановлюється у розмірі 21,8% річних. Згідно до пункту 3.1. кредитного договору, позичальник здійснює повернення суми позичальник здійснює повернення суми кредиту на рахунок відкритий в АБ «УКРГАЗБАНК» щомісячно з 1-ог по 10-е число кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, в розмірі не менше 1/240 від суми отриманого кредиту, що становить 671,00 грн, а останній платіж сплачується у суму 631,00 грн не пізніше 03.04.2023. Якщо останній день для сплати планового платежу припадає на вихідний або святковий день, то сплата чергового планового платежу по кредиту здійснюється день ще передує такому вихідному або святковому дню. За умовами пункту 3.2. кредитного договору встановлено, що один раз на місяць, не пізніше 10-го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитом (окрім останнього місяця користування кредитом) та у день закінчення строку, на який надано кредит, у відповідності з п.1.3. цього Договору, а також у день дострокового погашення заборгованості по кредиту сплачувати проценти за користування кредитними коштами, виходячи з процентної ставки зазначеної в п.1.4. цього Договору, на рахунок відкритий в АБ «УКРГАЗБАНК».

В забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором між банком та ОСОБА_1 , ОСОБА_3 було укладено договір поруки №2233/22-И/1 від 04.04.2012. Відповідно до п.1.1. договору поруки, ОСОБА_3 поручається перед кредитором за виконання позичальником зобов`язань по кредитному договору укладеному між кредитором та позичальником. Пунктом 1.2. договору поруки встановлено, що поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за порушення виконання зобов`язань по кредитному договору. Відповідно до 1.4. договору поруки поручитель відповідає за повернення заборгованості за кредитним договором у тому ж об`ємі що і позичальник.

На даний час, відповідачі свої зобов`язання за кредитним договором та договором поруки не виконують в результаті чого утворилась прострочена заборгованість за зобов`язаннями по кредитному договору. Станом на 26.09.2021 загальна сума заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №2233-317/04/22 від 04.04.2012 становить 244 143,67 грн, з яких: заборгованість по кредиту строкова - 85 177,00 грн; заборгованість по кредиту прострочена - 14 033,60 грн; заборгованість по процентах поточна - 1 340,42 грн; заборгованість по процентах прострочена - 143 592,65 грн.

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 18.01.2022 прийнято до розгляду та відкрито провадження у вищезазначеній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

03.03.2022 до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи свої заперечення відповідач послався на те, що за умовами кредитного договору відповідачу надано кредитні кошти в сумі 161 000,00 грн на задоволення особистих потреб позичальника як споживача, а саме на придбання житлової нерухомості - квартири АДРЕСА_1 , процентна ставка у межах строку кредитування - 16,8 %, кінцевий термін повернення - 03.04.2032. Забезпеченням повернення коштів, сплати процентів за користування кредитом є договір іпотеки без оформлення заставної, укладений з ОСОБА_1 та фінансова порука ОСОБА_3 .

З Виписки/Особового рахунку вбачається, що ОСОБА_1 з моменту укладення договору стабільно, щомісяця здійснював платежі по погашенню тіла кредиту та процентів за користування кредитом, в строк до серпня 2014 року.

Указом Президента України № 405/2014 від 14.04.2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки та оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» і від цієї дати на території України розпочато проведення антитерористичної операції.

Місто Донецьк Донецької області входить до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, який затверджений розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 № 1053-р, дію якого призупинено розпорядженням від 05.11.2014 № 1079-р, а також визнано таким, що втратило чинність, розпорядженням від 02.12.2015 № 1275-р. Місто Донецьк Донецької області входить до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 № 1275-р.

Проведення бойових дій в ході АТО в м. Донецьку та інших містах призвело до негативних наслідків як у житті людей, так і у ході здійснення господарської діяльності юридичних осіб, виробнича діяльність у регіоні дестабілізувалася.

Діяльність ПАТ АБ «Укргазбанк» на території м. Донецька в 2014 році припинена, погашення кредиту через касу цієї фінансової установи об`єктивно стало неможливим. Спроби ОСОБА_1 здійснити проведення платежу через інший банк виявилися невдалими з поясненням причини неможливості проведення банківської операції з огляду того, що рахунок, зазначений в кредитному договорі заблоковано.

Виникнення на території місця проживання та роботи збройних конфліктів, блокад, актів тероризму, проведення військових дій в ході АТО, здійснення диверсій тощо є істотними змінами обставин за договором в розумінні ст. 652 ЦК України, оскільки якби такі зміни обставин можливо було передбачити, то ОСОБА_1 не укладав би кредитний договір № 2233-317/04/22 від 04.04.2012, оскільки навіть житловим приміщенням (квартира АДРЕСА_1 ) на купівлю якої і було взято кредит - відповідач не може користуватися у умовах окупації.

Юридична істотна зміна обставин отримання кредиту фактично дозволяє сторонам досягти певних взаємних домовленостей: або розірвати кредитний договір з поверненням ОСОБА_1 лише тіла кредиту без права ПАТ AT «Укргазбанк» в подальшому нараховувати відсотки; або внести зміни в кредитний договір, зокрема, призупинивши (відстрочивши) виконання зобов`язань до моменту закінчення бойових дій та поновлення контролю над тимчасово неконтрольованою державними органами України територією.

Натомість, ПАТ АБ «Укргазбанк», діючи виключно в своїх майнових інтересах, нараховано кредитну заборгованість, яка за підрахунками позивача, складає станом на 26.09.2021 - 244 143,67 грн. До складу заборгованості включено: строкову заборгованість по кредиту в сумі 85 177,00 грн, прострочену заборгованість по кредиту в сумі 14 033,60 грн, поточну заборгованість по процентах 1 340,42 грн, прострочену заборгованість по процентах 143 592,65 грн. Розрахунку заборгованості по тілу кредиту (поточної, простроченої) - до позовної заяви ПАТ АБ «Укргазбанк» не долучено.

За розрахунками відповідача загальна сума несплаченого тіла кредиту за спірний період з 01.11.2014 по 01.10.2021 складає 55 693,00 грн. З розрахунку заборгованості по процентах, який надано позивачем, вбачається, що заборгованість визначена за період з вересня 2014 року по вересень 2021 року. Із наданим позивачем розрахунком сторона відповідача не погоджується, оскільки: нарахування процентів здійснено, починаючи з 04.04.2012, що суперечить п. 3.2 кредитного договору № 2233-317/04/22 від 04.04.2012; банком застосована підвищена ставка по кредиту - 21,80 % замість погодженої сторонами в п. 1.4.1 кредитного договору - 16,80 %. Згідно з умовами кредитного договору передбачено, що сплата процентів здійснюється щомісячно не пізніше 10 числа місяця наступного за місяцем користування кредитом. Тобто, в місяць безпосереднього укладення договору (квітень 2012 р) нарахування процентів не підлягає здійсненню. В свою чергу, в розрахунку заборгованості, наданого ПАТ АБ «Укргазбанк» зазначено про нараховану суму процентів 04.04.2012 в сумі 1 995,34 грн, що суперечить умовами укладеної сторонами угоди. З розрахунку заборгованості, наданого ПАТ АБ «Укргазбанк» вбачається, що, починаючи з жовтня 2014 року нарахування процентів здійснено за підвищеною ставкою - 21,80 %. За умовами кредитного договору № 2233-317/04/22 від 04.04.2012 (п. 1.4.1) - за користування кредитними коштами у межах строку кредитування процентна ставка становить 16,8 %. Поняття «строк кредитування» чітко закріплено в п. 1.3.1 договору, де зазначено, що кредит надано з 04.04.2012 по 03.04.2032. Позиваючись до суду ПАТ АБ «Укргазбанк» підміняє поняття «строк кредитування» та «терміни сплати частки кредиту та процентів» та до спірних відносин неправомірно просить застосувати підвищену проценту ставку.

Відповідач вважає, що підстави для стягнення з відповідача ОСОБА_1 несплаченого тіла кредиту за спірний період з 01.11.2014 по 01.10.2021 в сумі 55 693,00 грн, та процентів в сумі 135 960,75 грн - відсутні. До спірних правовідносин підлягає застосуванню строк позовної давності. Оскільки кредитний договір № 2233-317/04/22 від 04.04.2012 року укладений між сторонами, встановлює обов`язок відповідача повернути борг частинами та передбачає самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. Так, останній платіж за кредитним договором здійснено ОСОБА_1 - 29.10.2014, а тому позивач ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувшись до суду з позовом 13.01.2022, пропустив строк позовної давності за щомісячними черговими платежами, термін сплати яких за договором настав до 13.01.2019. З Виписки/Особового рахунку вбачається, що 16.12.2019 мало місце погашення кредиту, сума платежу 60 398,21 грн. В даному випаду мало місце автоматичне списання банком коштів, що надійшли на рахунок відповідача ОСОБА_1 . Автоматичне погашення простроченої заборгованості не вважається визнанням боргу та підставою для переривання перебігу позовної давності, оскільки не являється результатом вольових дій боржника. Такий правовий висновок зазначений Верховним судом України в постанові від 08.11.2017 по справі № 6-2891цс16.

09.03.2022 до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від відповідача ОСОБА_4 надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи свої заперечення відповідач послалася на те, що за умовами п 2.1 договору поруки, у випадку невиконання позичальником ОСОБА_1 зобов`язань по кредитному договору кредитор ПАТ AT «Укргазбанк» звертається з письмовою вимогою про виконання зобов`язань по кредитному договору до позичальника та/або поручителя. Поручитель ОСОБА_5 зобов`язана не пізніше 2-х банківських днів з дати отримання письмової вимоги ПАТ AT «Укргазбанк» перерахувати суму заборгованості позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором. За дійсних обставин цивільної справи, таких письмових вимог ПАТ АБ «Укргазбанк» відповідачу ОСОБА_4 направлено не було, отже позивач не додержався досудового порядку врегулювання питання повернення коштів за кредитним договором № 2233-317/01/22 від 04.04.2012, що не дає підстав для покладення на відповідача як поручителя тягаря дострокового погашення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, на день укладення договору № 2233/22-И/1 від 04.04.2012) - порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки; у разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя; якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука і приняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладання договору поруки. Так, з Виписки/Особового рахунку вбачається, що останній платіж за кредитним договором здійснено ОСОБА_1 - 29.10.2014, позивач ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся до суду з позовом 13.01.2022, тобто за спливом трьох років (29.10.2017) з дня настання строку виконання зобов`язання. Вимог до ОСОБА_4 як поручителя протягом трьох років з дня виникнення (29.10.2014) простроченої заборгованості за кредитним договором - ані в досудовому, ані в судовому порядку пред`явлено не було. За таких обставин, порука відповідача ОСОБА_4 вважається припиненою в силу положення пункту 5.2 за договором № 2233/22-И/1 від 04.04.2012, правової норми ч. ст. 559 ЦК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, на день укладення договору № 2233/22-И/1 від 04.04.2012).

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 09.03.2022 клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Назаренко А.С. задоволено. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання, викликано сторони.

Ухвалою Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 18.10.2023 справу передано за підсутністю до Дніпровського районного суду міста Києва.

14.11.2023 вказана цивільна справа надійшла до Дніпровського районного суду міста Києва та 16.11.2023 вказану справу було передано в провадження судді Слободянюк А.В. у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва Слободянюк А.В. від 21.11.2023 прийнято цивільну справу № 235/212/22 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» Східна регіональна дирекція АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки, до свого провадження. Постановлено про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Розпорядженням керівника апарату Дніпровського районного суду м. Києва № 47 від 01.02.24, відповідно до п.п. 2.3.52 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду призначено повторний автоматичний розподіл вказаної справи.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва Катющенко В.П. від 02.02.2024 прийнято цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» Східна регіональна дирекція АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки, до свого провадження, призначено у справі підготовче судове засідання.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 23.05.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача Легезін О.Г. позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві.

Представника відповідача ОСОБА_1 - Назаренко А.С. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала з підстав викладених у відзиві.

В судовому засіданні 16.10.2024 зобов`язано позивача подати до суду належним чином оформлені додатки до позовної заяви (читабельні копії кредитного договору а додатків до нього), а також розрахунок сплачених відповідачем коштів за тілом кредиту і окремо за відсотками, а також розрахунковий документ щодо сплати відповідачем коштів 16.12.2019.

03.12.2024 представником позивача подано до суду копію кредитного договору та додатку до нього, виписки по рахункам відкритим на ім`я відповідача, розрахунок заборгованості та меморіальний ордер від 16.12.2019.

14.04.2025 до суду надійшли додаткові пояснення представника відповідача ОСОБА_1 - Назаренко А.С .

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Як убачається з матеріалів справи, 04.04.2012 між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 , укладено кредитний договір №2233-317/04/22 за умовами розділу І якого, банк надає позичальнику кредит, у сумі 161 000,00 (Сто шістдесят одна тисяча) гривень 00 копійок. Кредит надається на придбання житлової нерухомості - квартира однокімнатна, житловою площею 16,8 кв.м., загальною площею 37,0 кв.м., яка знаходиться у АДРЕСА_2 . Строк кредитування: Кредит надається з «04» квітня 2012р. по «03» квітня 2032р. Позичальник у будь-якому випадку зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі: в термін, не пізніше «03» квітня 2032 р., якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений за домовленістю Сторін на підставі додаткової угоди до цього Договору або достроково, відповідно до умов цього Договору. Позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитними коштами за весь строк фактичного користування кредитом: За користування кредитними коштами у межах строку кредитування процентна ставка встановлюється у розмірі 16,8% річних. За користування кредитними коштами, що не повернуті в терміни, передбачені цим Договором (прострочена заборгованість), процентна ставка встановлюється у розмірі 21,8 % річних. Сторони домовились, що у разі порушення Позичальником будь-якого або декіль кох зобов`язань, встановлених п.п. 4.3.6-4.3.9 цього Договору: з першого дня місяця наступного за місяцем виявлення Банком порушення до закінчення строку кредитування, визначеного у п. 1.3.1 цього Договору, процентна ставка за користування кредитними коштами у межах строку кредитування встановлюється у розмірі 17,8% річних; процентна ставка за користування кредитними коштами, що не повернуті в терміни, передбачені цим Договором (прострочена заборгованість) залишається без змін та відповідає п. 1.4.2 цього Договору. При цьому, зміна розміру процентної ставки не звільняє Позичальника від виконання порушених ним зобов`язань, встановлених п.п. 4.3.6-4.3.9 цього Договору. Кредит надається Банком Позичальнику шляхом: безготівкового перерахування на поточний рахунок Позичальника № НОМЕР_1 , відкритий в відділенні №312/04 АБ «Укргазбанк», НОМЕР_2 , . Позичальник сплачує Банку комісію за надання кредиту - 1,0% від суми кредиту, зазначеної у п. 1.1., складає 1610,00 (Одна тисяча шістсот десять) гривень 00 копійок (без ПДВ). Оплата здійснюється у день укладання цього Договору (у відповідності з п. 4.3.1.1. цього Договору) у національній валюті України на рахунок № НОМЕР_3 , відкритий в відділенні №317/04 АБ «Укргазбанк» МФО 320478.

Згідно розділу ІІ кредитного договору, згідно договору іпотеки №2233/22-И від «04» квітня 2012р. укладеного одночасно з цим Договором між Банком та ОСОБА_1 , у забезпечення виконання зобов`язань за цим Договором, Банком приймається в іпотеку нерухомість, яка зазначена у п. 1.2. цього Договору. Кредит забезпечується також всім належним Позичальнику майном, на яке може бути звернено стягнення у порядку встановленому чинним законодавством України. Позичальник засвідчує, що на момент підписання цього Договору його активи не знаходяться у податковій заставі. Кредит забезпечуєте фінансовою порукою ОСОБА_3 .

04.04.2012 між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_3 укладено договір поруки №2233/22-И/1 від 04.04.2012. Відповідно до розділу І якого, поручитель поручається перед кредитором за виконання позичальником зобов`язань по кредитному договору №2233-317/04/22 від 04.04.2012, укладеному між кредитором та позичальником, за умовами якого позичальник зобов`язаний у порядку та на умовах, викладених у кредитному договорі не пізніше 03.04.2032 повернути кредит у розмірі 161 000 грн, сплатити проценти за користування кредитними коштами у межах строку кредитування, виходячи з 16,8% річних або 17,8% річних відповідно до п.1.4.3 кредитного договору, сплатити проценти за користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені кредитним договором (прострочена заборгованість), виходячи з 21,8%, а також комісій, штрафи та пені у розмірі і випадках, передбачених кредитним договором, договором забезпечення та цим Договором. Поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за порушення виконання зобов`язань по кредитному договору. Поручитель підписуючи цей договір, засвідчує, що він ознайомився з положеннями кредитного договору та згоден забезпечувати виконання всіх його умов. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і позивальник - за повернення кредиту, сплату процентів за користування кредитними коштами, комісії, неустойки, можливих штрафних санкцій за невиконання або неналежне виконання зобов`язань, передбачених кредитним договором. Порукою за цим договором також забезпечується виконання позичальником зобов`язань по кредиту у разі вимоги кредитора про дострокове виконання зобов`язань по кредитному договору, на умовах та з підстав, передбачених у кредитному договорі.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України). Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство саме для такого захисту (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.09.2019 в справі № 638/2304/17).

Згідно з положеннями ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном (неподільним об`єктом незавершеного будівництва, майбутнім об`єктом нерухомості), що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами такого боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно із ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Положеннями ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (частина четверта статті 14 ЦК України).

Відповідно до п. 6-1 Розділу Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування», (в редакції чинній на момент звернення позивача до суду), у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону.

Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем.

Частиною 6 ст. 15 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (в редакції чинній на момент звернення позивача до суду), упродовж строку тимчасової окупації особи, які проживають на тимчасово окупованій території або перемістилися з неї, звільняються від обов`язку погашення основної суми іпотечного кредиту та нарахованих відсотків за ним, якщо об`єктом іпотеки є майно, розташоване (зареєстроване) на території, що після укладення такого іпотечного договору була тимчасово окупована. Національний банк України приймає рішення про зміну класифікації таких іпотечних кредитів або інші рішення з метою недопущення погіршення ліквідності (фінансового стану) кредитора.

Положення цього пункту не поширюються на об`єкти житлової нерухомості, загальна площа якого перевищує показники, встановлені статтею 266 Податкового кодексу України.

Отже, законодавець визначив, декілька критеріїв для тимчасового звільнення боржника від обов`язку погашення основної суми іпотечного кредиту та нарахованих відсотків за ним. Так, вимога повинна існувати упродовж строку тимчасової окупації; спеціальна норма ч. 6ст.15 цього Закону стосується осіб, які проживають на тимчасово окупованій території або перемістилися з неї; кредит має бути забезпечений іпотекою; окупація мала місце після укладення такого іпотечного договору; площа об`єкту іпотеки не повинна перевищувати показники, встановлені статтею 266 Податкового кодексу України - 120 кв. метрів для житлових будинків і 60 кв. метрів для квартир.

Даний спір стосується іпотечного кредиту (п.п. 1.1, 1.2 Кредитного договору).

Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією затверджено наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28.02.2025 № 376. Відповідно до вищевказаного Переліку, м. Донецьк вважається тимчасово окупованою територією України з 07.04.2014.

Позичальник має реєстрацію на окупованій території, а саме: АДРЕСА_2 .

Вказаний кредитний договір було укладено до окупації м. Донецьк, а саме 04.04.2012 року.

Площа об`єкту іпотеки квартири АДРЕСА_1 , становить 37,0 кв. метрів (згідно п.1.2 кредитного іпотеки), що менше визначеної статтею 266 Податкового кодексу України пільги.

Згідно з наданим суду розрахунком означена заборгованість виникла у період після жовтня 2014 року, тобто вже у період окупації м. Донецьк. При цьому, станом на 07.04.2014 поточної заборгованості за кредитним договором відповідачі не мали, тобто вони сумлінно виконували свої обов`язки, як позичальник та поручитель, за вказаним кредитним договором.

Таким чином, встановивши, що кредитний договір був укладений до тимчасової окупації м. Донецьк, предмет іпотеки знаходиться на тимчасово окупованій території, його площа не перевищує 120 кв.м, суд доходить висновків про необхідність відмови у задоволенні позову, оскільки позичальники звільняються від обов`язку погашення основної суми іпотечного кредиту та нарахованих відсотків за ним до завершення окупації м. Донецьк у відповідності до ч. 6 ст.15 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Так, Верховний Суд у постанові від 05.02.2025 у справі № 757/29209/22-ц виходив з того, що за змістом припису статті 15 Закону № 1207-VII поняття «звільнення суб`єкта цивільного права від обов`язку» означає, що цивільний обов`язок припиняється без його виконання, тоді як поняття «звільнення від виконання обов`язку» передбачає, що відповідний обов`язок продовжує існувати, але через певні обставини немає можливості його примусового виконання доти, поки вони існують.

Упродовж строку тимчасової окупації особи, які проживають на тимчасово окупованій території або перемістилися з неї, звільняються від обов`язку погашення основної суми іпотечного кредиту та нарахованих відсотків за ним, якщо об`єктом іпотеки є майно, розташоване (зареєстроване) на території, що після укладення такого іпотечного договору була тимчасово окупована. Національний банк України приймає рішення про зміну класифікації таких іпотечних кредитів або інші рішення з метою недопущення погіршення ліквідності (фінансового стану) кредитора. Положення цього пункту не поширюються на об`єкти житлової нерухомості, загальна площа якого перевищує показники, встановлені статтею 266 Податкового кодексу України (частина шоста статті 15 Закону № 1207-VII).

База оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується: а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів; б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів; в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів (абзаци перший - четвертий підпункту 266.4.1 пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України).

За змістом припису речення першого частини шостої статті 15 Закону № 1207-VII він визначає умови, за яких боржник за кредитним договором (зобов`язання за яким забезпечене іпотекою, об`єктом (предметом) якої є майно відповідної площі, розташоване (зареєстроване) на території, що після укладення іпотечного договору була тимчасово окупована) може бути звільнений від виконання цивільного обов`язку за кредитним договором на строк тимчасової окупації відповідної території.

З огляду на формулювання речення першого частини шостої статті 15 Закону № 1207-VII підтвердження статусу внутрішньо переміщеної особи не є визначальним, оскільки відповідний припис поширюється як на тих осіб, які проживають на тимчасово окупованій території, так і на тих, які перемістилися з неї (безвідносно до того, чи всередині країни, чи за її межі).

Інакше кажучи, виконання особами, які проживають на тимчасово окупованій території або перемістилися з неї (незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб), обов`язку погасити основну суму іпотечного кредиту та нараховані відсотки за ним відстрочується на період тимчасової окупації території, на якій розташоване (зареєстроване) іпотечне майно, якщо ця територія зазнала окупації після укладення іпотечного договору. Такі особи не звільнені від зазначеного обов`язку, однак його виконання відстрочується на період тимчасової окупації вказаної території.

Дія приписів частини шостої статті 15 Закону № 1207-VII не позбавляє фінансову установу обов`язку облікувати кредитну заборгованість і нараховувати проценти за користування іпотечним кредитом (із урахуванням вимог, визначених, зокрема, статтею 9-2 Закону № 1706-VII, пунктом 6 розділу ІV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1734-VIII). Однак унеможливлює вчинення такою установою дій зі спонукання боржника до погашення основної суми іпотечного кредиту та нарахованих за ним відсотків, а також зі стягнення відповідного боргу до завершення періоду тимчасової окупації території, на якій розташоване (зареєстроване) іпотечне майно.

Тимчасово окупована російською федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації (пункт 7 частини 1-1 Закону № 1207-VII).

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду звертає увагу на те, що у частині шостій статті 15 Закону № 1207-VII парламент не передбачив можливість звільнення від виконання обов`язку (відстрочення такого виконання) за відповідною позовною вимогою. Таке звільнення (відстрочення) відбувається в силу вказівки закону та настання відповідних юридичних фактів (тимчасова окупація певної території України; проживання особи на цій території або переміщення з неї; укладення такою особою договору іпотеки для забезпечення виконання її кредитного зобов`язання до моменту тимчасової окупації території, на якій це майно розташоване (зареєстроване); площа відповідного майна не перевищує визначені Податковим кодексом України).

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд, у цій справі, враховує положення Висновку №11(2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32 - 41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 06 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява №63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) (Рішення): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

З огляду на викладене, інші доводи сторін не впливають на висновки суду та не потребують детальної відповіді на кожне порушене питання.

Таким чином, з огляду на викладені норми чинного законодавства, в розрізі даного спору, враховуючи принципи справедливості, добросовісності та розумності, згідно з якими здійснюється цивільно-правове регулювання суспільних відносин та які визначають характер поведінки учасників з точки зору необхідності сумлінного здійснення ними своїх цивільних прав і виконання цивільних обов`язків, шанування прав та інтересів інших осіб, моралі суспільства, турботи про власні інтереси, закріплення адекватного захисту права або інтересу, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки останній є необґрунтований.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 15, 14, 526, 527, 553, 1048, 1054 Цивільного кодексу України, Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Законом України «Про споживче кредитування», ЗУ «Про іпотеку», ст.ст. 2, 4, 10, 11, 12, 76, 77-81, 89, 90, 95, 133, 138-141, 209, 210, 244, 245, 258, 259, 263-266, 268, 354, 355 ЦПК, суд -

У Х В А Л И В:

В позові Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» Східна регіональна дирекція АБ «Укргазбанк» (код в , вул. Єреванська, 1, м. Київ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , АДРЕСА_3 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , АДРЕСА_4 ), про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 13.06.2024.

Суддя: