Справа №: 343/494/25
Провадження №: 2/343/350/25
У Х В А Л А

16 червня 2025 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

судді Монташевич С. М.,

з участю: секретаря судового засідання - Шикор Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області в режимі відеоконференції з представником відповідача у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 343/949/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

за участю: позивачки - ОСОБА_1 ,

представниці позивачки - адвоката Креховецької Н.М.,

представника відповідача - адвоката Малетина А.Я.,

В С Т А Н О В И В:

позивачка звернулася до суду з указаним вище позовом, в якому просить збільшити розмір аліментів, що стягуються відповідно до резолютивної частини заочного рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області, ухваленого 12.12.2022 у цивільній справі № 343/1813/22, про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 3000 грн до 10000 грн щомісячно з подальшою індексацією відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", починаючи з часу набрання рішення суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття, відкликати виконавчий лист по справі № 343/1813/22, а також стягнути з відповідача на її користь витрати, понесені нею на професійну правничу допомогу.

16 червня 2025 року представниця позивачки в системі "Електронний суд" сформувала клопотання про витребування доказів, у якому просить витребувати у відповідача інформацію про доходи та території Чеської Республіки з 2022 до 2025 року та про інформацію про наявність/відсутність у нього рухомого/нерухомого майна в Україні та на території Республіка Чехія. Зазначені докази можуть підтвердити покращення майнового стану платника аліментних зобов`язань, що має вагоме значення при розгляді справи, оскільки впливає на його платоспроможність. Для отримання зазначених доказів ОСОБА_1 вживала заходів, зокрема намагалася зв`язатися із відповідачем та з`ясувати у нього безпосередню інформацію щодо доходів, однак їй не вдалося навіть з`ясувати його контактний номер телефону, не те що вже будь-яку інформацію. А щодо наявності нерухомого майна, то було надіслано запит до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, однак тільки за прізвищем, іменем та по батькові відповідача, оскільки позивачці невідомий його реєстраційний номер облікової картки платника податків, то, відповідно до інформації з реєстру, яку долучено до клопотання, людині ОСОБА_2 належать об`єкти нерухомості й відповідно це не виключає того факту, що ці об`єкти належать саме відповідачу, тому що вони можуть належати його однофамільцю, у зв`язку із чим ОСОБА_1 змушена звернутися до суду із цим клопотанням, тому що самостійно вона не може їх здобути.

16 червня 2025 року представник відповідача в системі "Електронний суд" сформував заперечення на клопотання, в якому просив залишити без задоволення клопотання про витребування доказів, яке подане на стадії розгляду справи по суті, що є зловживанням процесуальних прав, та спрямоване на введення суду в оману. До заперечень долучена інформація про відстуність у відповідача нерухомого майна.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представниця - адвокат Креховецька Н.М. клопотання про витребування доказів підтримали, просили його задовольнити.

Представник відповідача - адвокат Малетин А.Я., який бере участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, підтримав заперечення на клопотання та просив залишити клопотання про витребування доказів без задоволення.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши клопотання про витребування доказів та матеріали справи, дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно із. ч. 2 ст. 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідно до ч. 4 ст. 83 ЦПК України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Як установлено із матеріалів справи, позивачка разом із позовною заявою не подавала клопотань про витребування доказів, як і не повідомляла суд про неможливість подання доказів у встановлений законом строк з об`єктивних причин. Представниця ж позивачки, подаючи клопотання про витребування доказів після початку розгляду справи по суті, не заявляє клопотання про поновлення пропущеного строку, як і не обгрунтовує неможливість подання клопотання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Цивільним процесуальним кодексом України певних процесуальних дій. Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у цивільних відносинах, а також стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі "Станков проти Болгарії" від 12 липня 2007 року).

Згідно з ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна особа несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

З огляду на наведене вище, беручи до уваги, що клопотання про витребування доказів було подано з пропуском строків та у клопотанні не заявлено про поновлення пропущеного строку з обґрунтуванням неможливості подання зазначеного клопотання у встановлений законом строк з причини, що не залежали від позивачки, суд уважає, що клопотання про витребування доказів не підлягає до задоволення. Крім того, представниця позивачки вказувала, що її довірителька не повідомляла її раніше про наявність у відповідача нерухомого майна, а повідомила про це тільки перед судовим засіданням, однак суд звертає увагу, що представник відповідача на спростування викладеного долучив довідку про відсутність у ОСОБА_2 нерухомого майна в Україні. Щодо наявності іншого майна та доходів відповідача сторона позивачки не позбавлена була можливості подати клопотання про його витребування разом з першою заявою, клопотання про поновлення строків з обгрунтуванням неможливості такого подання не заявляла.

На підставі викладеного, керуючись ст. 260 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

клопотання представниці позивачки ОСОБА_1 - адвоката Креховецької Надії Миколаївни про витребування доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Монташевич С.М.