РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Новасардової І.В., за участю секретаря судового засідання Доновської А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

До Орджонікідзевського районного суду за підсудністю із Шевченківського районного суду міста Запоріжжя надійшла цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 11 900,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 28.07.2021 року між первісним кредитором ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП», правонаступником якого позивач, та ОСОБА_1 (надалі - відповідач), укладено кредитний договір № 40892 (далі за текстом - Кредитний договір або Договір), за умовами якого відповідачка отримала кредит в сумі 2000 грн., строком на 18 днів. Сторони погодили, що за користування кредитом відповідачка повинна сплатити проценти (процентна ставка стандартна 2,5% в день або 912,5% річних) за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Договір укладений у порядку, визначеному Законом України «Про електронну комерцію». Відповідачка зобов`язання за кредитним Договором не виконала, тому станом на 25.06.2024 виникла заборгованість в сумі 11900,00 грн, яка складається з наступного: 2000,00 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту, 9900,00 грн. прострочена заборгованість за процентами. 17.02.2022 між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу « 02-17/02/2022, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» відступило ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників, у тому числі й право вимоги до відповідачки ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 17.02.2025 року позовну заяву було залишено без руху, позивачу надано строк на усунення недоліків позову, на виконання якої 28.02.2025 року від представника позивача надійшла заява, якою недоліки, визначені в ухвалі суду від 17.02.2025 року були усунуті.

Ухвалою від 06.03.2025 року було відкрите провадження у справі, а її розгляд визначений в порядку спрощеного позовного провадження. Учасникам справи був наданий час для подання письмових заяв по суті спору та доказів на їх обґрунтування.

28.03.2025 від представника відповідача надійшли заява про ознайомлення з матеріалами справи та заява про надання доступу до матеріалів справи представнику відповідача в електронному вигляді.

03.04.2025 від представника позивача надійшла заява про відшкодування судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи, відповідно до якої просить стягнути з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 500,00 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позові зазначив про розгляд справи без виклику сторін, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку, заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

У зв`язку з неявкою відповідача та його представника в судове засідання 03.04.2025, розгляд справи відкладено на 05.05.2025.

30 квітня 2025 року відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» від 26.02.2025 № 4273-ІХ, назва Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя була змінена на Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя.

05.05.2025 від представника відповідача надійшло до суду клопотання про відкладення судового засідання.

Судове засідання було відкладено на 10.06.2025.

Відповідач та представник відповідача у судове засідання повторно не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку, відзиву та заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису не здійснювалось в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши відповідні норми матеріального та процесуального права, суд дійшов висновку.

Судом встановлено, що 28.07.2021 року між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 40892 (далі за текстом - Кредитний договір або Договір) про надання фінансового кредиту.

Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору сторони узгодили, що товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 2000 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до п. 1.2 Договору, кредит надається строком на 18 днів, тобто до 14.08.2021. Строк дії договору 18 днів. Але в будь-якому випадку, договір діє до повного його виконання сторонами.

За користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5 % річних від суми кредиту в розрахунку 2,5% на добу. Тип процентної ставки фіксована. Без письмової згоди клієнта товариство не має права збільшувати фіксовану процентну ставку за Договором (п. 1.3. Договору).

Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом (п. 1.4. Договору).

Згідно з п. 1.6 Договору датою укладення цього договору вважається дата перерахування грошових коштів на банківський рахунок клієнта.

Пунктом 1.7 Договору визначено, що невід`ємною частиною цього договору є Публічна пропозиція (оферта) товариства на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті товариства www.aviracredit.com.ua.

Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору (п. 2.1 Договору).

Відповідно до п. 6.7 Договору підписанням цього договору клієнт підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту товариства.

У розділі 7 договору «Реквізити та підписи сторін» у графі «Клієнт» містяться персональні дані ОСОБА_1 , зокрема: РНОКПП, паспортні дані, адреса зареєстрованого місця проживання, номер телефону, адреса електронної пошти, номер рахунку, а також відмітка про те, що договір підписано ОСОБА_1 електронним підписом «AV7760».

Додаток № 1 до договору про надання фінансового кредиту № 40892 від 28.07.2021 містить графік розрахунків та загальну вартість кредиту та погоджений сторонами договору.

З алгоритму укладення електронного кредитного договору слідує, що без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, який використовується позичальником як аналог власноручного підпису), без здійснення авторизації позичальником кредитний договір між кредитором та позичальником не був би укладений.

Таким чином, електронний договір, підписаний електронним одноразовим ідентифікатором, вважається укладеним у письмовій формі з моменту його підписання.

Згідно з приписами ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

За змістом ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

При цьому, одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Підстав вважати, що договір укладений з порушенням вимог Закону Україну «Про електронну комерцію» немає.

Будь-яких доказів на спростування того, що договір був укладений в електронному вигляді відповідачем не надано.

Факт перерахування кредиту у сумі 2000,00 грн. підтверджується інформаційною довідкою № 3969/05 від 21.05.2024, ТОВ «Платежі Онлайн» як технологічний оператор платіжних послуг повідомляє, що на сайті торговця (aviracredit.com.ua) через платіжний сервіс «Platon» була проведена успішна транзакція №32750-00015-44003, сума 2000,00 грн., дата та час проведення 28.07.2021 о 22:20:06, номер платіжної картки НОМЕР_1 , емітент платіжної картки PRIVAT BANK, опис видача кредиту #40892.

Саме такий номер платіжної карти зазначено у розділі 7 «Реквізити та підписи сторін» договору про надання фінансового кредиту №40892 від 28.07.2021. Вказані обставини дають підстави вважати, що кредитор належним чином виконав свої зобов`язання по договору про надання фінансового кредиту, перерахувавши суму кредиту на платіжну карту відповідача.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з п п. 3.1.4 п. 3.1 договору про надання фінансового кредиту № 40892 від 28.07.2021, товариство має право без згоди клієнта поступитися своїм правом вимоги за даним договором третій особі, у зв`язку з чим відбудеться заміна сторони кредитодавця за цим Договором.

17.02.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» (фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «АВІА ГРУП» (клієнт) укладено договір факторингу № 02-17/02/2022, згідно з умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає факторові своє право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, зазначеними у реєстрі боржників (додатку № 1 до цього договору).

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №02-17/02/2022 від 17.02.2022, ТОВ «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 , за кредитним договором № 40892, дата укладення договору 28.07.2021, дата закінчення договору 14.08.2021, сума виданого кредиту 2 000,00 грн., залишок по тілу кредиту 2 000,00 грн., залишок по відсотках 9 900 грн., загальна сума заборгованості 11900 грн.

Досліджені докази підтверджують, що ТОВ «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до відповідача за кредитним договором № 40892 від 28.07.2021.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства.

Положеннями ч. 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Приписами ч. 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно виписки з особового рахунка за кредитним договором № 40892 від 28.07.2021 станом на 25.06.2024 загальний розмір заборгованості відповідача становить 11 900,00 грн., який складається з простроченої заборгованості за тілом кредиту у розмірі 2 000,00 грн. та заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 9 900,00 грн.

У зв`язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору, ТОВ «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» було направлено відповідачу письмову вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором без номеру від 22.05.2024.

Відомостей про повне чи часткове виконання відповідачем зобов`язань за кредитним Договором матеріали справи не містять.

Таким чином суд вважає обґрунтованими позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми кредиту в розмірі 2 000,00 грн. за договором про надання фінансового кредиту № 40892 від 28.07.2021.

Окрім суми кредиту позивачем за договором про надання фінансового кредиту № 40892 від 28.07.2021 заявлені вимоги про стягнення процентів за користування кредитом в розмірі 9900,00грн.

Згідно до п. 1.3 Договору, сторони погодились, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься за визначеною процентною ставкою у 2,5 % від суми позики на день. Строк кредитування встановлений п. 1.2 Договору та складає 18 діб тобто до 14.08.2021.

Додатком № 1 до Договору визначено, що сторонами на строк кредитування узгоджені проценти в розмірі 900 грн., виходячи з узгодженого сторонами періоду користування кредитом 18 діб. Ця сума вираховується виходячи з визначеної договором процентної ставки (2,5 % на день), строку кредитування (18 діб) та суми позики (2 000,00 грн.): 2 000,00 грн. х 2,5%/день х 18 діб = 900 грн.

Така сума процентів обґрунтована умовами Договору про надання фінансового кредиту №40892 від 28.07.2021 та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за цим Договором.

Стосовно стягнення процентів в зазначеному розмірі за період після 14.08.2021, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За умовами договору строк кредитування встановлений до 14.08.2021. Зі спливом цього строку, тобто з 14.08.2021, відповідач був зобов`язаний повернути позивачу всю його заборгованість за договором, оскільки це прямо визначено в самому договорі.

Таким чином, абзац 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

В постанові Великої Палати ВС по справі № 444/9519/12 від 28 березня 2018 року в подібній справі було зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Подібний висновок неодноразово повторювався в правових позиціях Верховного Суду і в даному випадку суд вважає необхідним застосувати його в даній справі.

Таким чином, нарахування процентів за договором про надання фінансового кредиту №40892 від 28.07.2021 за період після 14.08.2021 є необґрунтованим, оскільки здійснений поза межами строку кредитування.

Враховуючи наведене, позовні вимоги про стягнення процентів підлягають частковому задоволенню в межах строку кредитування, що становить 900,00 грн. та відображено у Додатку №1 до Договору.

З вказаних обставин, суд приходить до висновку, про те що позов підлягає частковому задоволенню. Загальна сума, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 2900 грн. 00 коп., що складається з 2000,00 грн. - заборгованість за сумою кредиту та 900,00 грн. заборгованість за процентами.

Частиною першою статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судові витрати (судовий збір та витрати на правову допомогу) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог на підставі ч.1 ст.141 та п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору за подання позовної заяви пропорційно задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 590,33 грн.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Вирішуючи питання про відшкодування на користь позивача витрат на професійну правову допомогу, суд виходить з наступного.

Згідно з приписами ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частина 4 ст. 137 ЦПК України визначає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 500,00 грн. представник позивача надав суду: договір про надання правової допомоги від 29.12.2023, який укладено між адвокатом Пархомчуком С.В. та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» та довіреність, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, акт про отримання правової допомоги від 31.03.2025 року на загальну суму 10 500,00 грн., рахунок на оплату № 31.03.2025-15, платіжну інструкцію №3 7165 від 31.03.2025 року про оплату позивачем правничої допомоги на суму 10 500,00 грн.

Згідно ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У постанові Верховного Суду від 22.11.2019 у справі № 910/906/18 зазначено, що суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги від відповідача не надходило.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 2558,82 грн.

Враховуючи вищенаведене, на підставі ст. ст. 4, 12, 81,89, 141, 263-268, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» (м. Київ, вул.Кирилівська, буд. 82, оф. 7, код ЄДРПОУ 42228158) заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту № 40892 від 28.07.2021 в розмірі 2900 грн. (дві тисячі дев`ятсот грн. 00 коп.), яка складається з: 2000,00 грн. заборгованість за сумою кредиту та 900,00 грн. заборгованість за процентами.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» (м.Київ, вул.Кирилівська, буд. 82, оф. 7, ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 590 (п`ятсот дев`яносто) грн. 33 коп., а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2558 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят вісім) грн. 82 коп.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ», м. Київ, вул.Кирилівська, буд. 82, оф. 7, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення постанови апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного тексту рішення, а разі подання апеляційної скарги особою, яка не брала участі у справі, - протягом 30 днів з дня вручення копії рішення.

Рішення складено в повному обсязі 13.06.2025 року.

Суддя І.В. Новасардова