Провадження № 2-зз/761/13/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Фролової І. В.,

секретаря судового засідання - Бордусенка Б. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/2 квартири та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Шевченківської РДА у м. Києві про визнання майна особистою приватною власністю,

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_1 - адвокат Ковальова Олена Олександрівна звернулася до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_3 .

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 08 квітня 2009 року у вказаній справі позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/2 квартири та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки і піклування Шевченківської РДА у м. Києві про визнання майна особистою приватною власністю обидва позови задоволено частково. визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , визнано за ОСОБА_3 право власності на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 .

Вказану заяву мотивує тим, що ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 27 вересня 2007 року у справі №2-219/09 було вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_3 .

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 03 вересня 2009 року та ухвалою Верховного Суду України від 08 лютого 2010 року було залишено в силі рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 08 квітня 2009 року.

Сторони в судове засідання не прибули, повідомлені про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК України).

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що ніщо не перешкоджає особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу рішення ЄСПЛ (Hermi проти Італії, § 73; Sejdovic проти Італії § 86).

Окрім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини- в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (Рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України»).

За таких підстав судом визнано за можливе розглядати справу на підставі доказів, наявних у матеріалах справі, та за погодженням сторін й згідно поданих ними заяв.

Дослідивши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору суд по суті встановив.

З матеріалів справи судом було встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 27 вересня 2007 року у справі №2-219/09 було вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_3 .

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 08 квітня 2009 року у вказаній справі позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на квартири та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки і піклування Шевченківської РДА у м. Києві про визнання майна особистою приватною власністю обидва позови задоволено частково. визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , визнано за ОСОБА_3 право власності на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 03 вересня 2009 року та ухвалою Верховного Суду України від 08 лютого 2010 року було залишено в силі рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 08 квітня 2009 року.

Щодо вимог заявника про скасування заходів забезпечення, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ч. 9 цієї ж статті передбачено, що у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Наведені у заяві про скасування заходів забезпечення позову обставини свідчать про те, що наразі необхідність у забезпеченні позову відпала.

За таких обставин, суд доходить висновку, що заява Представник ОСОБА_1 - адвокат Ковальова Олена Олександрівна про скасування заходів забезпечення позову є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 158, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву представника ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/2 квартири та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Шевченківської РДА у м. Києві про визнання майна особистою приватною власністю - задовольнити у повному обсязі.

Скасувати заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , вжиті ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 27 вересня 2007 року у справі №2-2950/07.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: