У Х В А Л А

12 червня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Голяни О.В., за участі секретаря судового засідання Газій А.Ю., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Майстренко Наталії Миколаївни про вжиття заходів забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до Закарпатської обласної державної (військової) адміністрації, Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради, Державного підприємства «Добробут» Закарпатської обласної державної адміністрації, Товариства з обмеженою відповідальністю «Домінус Старк» про визнання недійсним договору купівлі продажу суперфіцію земельної ділянки, припинення права суперфіцію (забудови) земельної ділянки та застосування наслідків недійсності правочину,-

у с т а н о в и в :

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває цивільна справа за ОСОБА_1 до Закарпатської обласної державної (військової) адміністрації, Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради, ДП «Добробут» Закарпатської обласної державної адміністрації, ТОВ «Домінус Старк» про визнання недійсним договору купівлі продажу суперфіцію земельної ділянки від 09.06.2023, укладеного Закарпатською обласною державною (військовою) адміністрацією з ТОВ Домінус Старк»; припинення ТОВ «Домінус Старк» право суперфіцію (забудови) земельної ділянки з кадастровим номером :41:001:0600 площею 1,1250 га для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 ; застосування наслідків недійсності правочину.

Як на підставу позову ОСОБА_1 посилається на протиправність розпоряджень голови Закарпатської ОВА щодо поетапної зміни цільового призначення земельної ділянки з кадастровим номером :41:001:0600 площею 1,125 га за адресою АДРЕСА_1 , під час її відведення ТОВ «ДОБРОБУД» Закарпатської ОДА; протиправність містобудівної документації на місцевому рівні «Детальний план території, обмеженої вулицями Соловїною, Красною, територією НПО «Реабілітація» та межею міста», що затверджена рішенням Ужгородської міської ради від 30 березня 2023 №1229; протиправну зміну функціонального призначення території, визначеної чинним генеральним ПЛаНОМ Міста Ужгорода (коригування окремих розділів), затвердженого рішенням Ужгородської міської ради від 04 червня 2004 року №313 «Про генеральний план міста»; порушення процедури громадського обговорення: документа державного планування; невідповідність розробленої містобудівної документації вимогам Закону України «Про регулювання містобудівної документації», Закону України «Про основи містобудування», вимогам ДБН Б.1.1-14:2021 «Склад та зміст містобудівної документації на місцевому рівні» та порядку розроблення, оновлення внесення змін та затвердження містобудівної документації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 вересня 2021 №926; невідповідність наміру забудови і цільового призначення земельної ділянки з кадастровим номером :41:001:0600 площею 1,125 га за адресою АДРЕСА_1 , згідно з договором купівлі-продажу суперфіцію земельної ділянки від 09 червня 2023 та відповідно зареєстрованого речового права на неї основній містобудівній документації на місцевому рівні.

Суть заяви про забезпечення позову.

Представником позивача Безкровного І.Г. подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить на час розгляду справи в суді заборонити відповідачу ТОВ «ДОМІНУС СТАРК» /, м. Київ, вул. Миколи Пимоненка, буд.13, порп.1, оф.2/ та іншим особам виконувати будь які будівельні роботи на земельній ділянці з кадастровим номером :41:001:0600, площею 1,1250 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Заява мотивована тим, що у вересні 2024 ТОВ «ДОМІНУС СТАРК» на підставі дозволу на виконання будівельних робіт від 02.05.2024, реєстраційний номер в ЄДЕССБ 886, «Нове будівництво комплексу багатоквартирних житлових будинків по АДРЕСА_1 », розпочало будівельні роботи на земельній ділянці, відведення якої та речове право користування для забудови якої оскаржується. Подальше будівництво унеможливить/істотно утруднить виконання можливого рішення суду про визнання недійсним договору купівлі продажу суперфіцію земельної ділянки та застосування реституції, потребуватиме значних витрат на демонтаж і може спричинити шкоду бюджету; для ефективного захисту прав позивача та забезпечення реального виконання судового рішення необхідне застосування відповідні заходи згідно зі ст. ст. 149151 ЦПК України.

Заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи відповідно до статті 153 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК).

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України у зв`язку із тим, що в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши вказану заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (частина друга статті 149 ЦПК України).

У статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, зокрема забороною вчиняти певні дії.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті (частини третя, десята статті 150 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: "співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам".

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 червня 2023 року у справі № 641/6173/21 (провадження № 61-12662св22) з посиланням на постанову Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року у справі № 914/1570/20 (провадження № 12-90гс20), зазначено, що: "Під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами".

Отже, застосовуючи заходи забезпечення позову, суди повинні перевірити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20)).

З матеріалів справи вбачається, що 09.06.2023 між Закарпатською обласною адміністрацією Закарпатською обласною військовою адміністрацією /власник/ та ТОВ «ДОМІНУС СТАРК» /суперфіціарій/ укладено договір купівлі продажу права суперфіцію земельної ділянки, відповідно до якого власник зобов`язався передати суперфіціарію, як переможцю земельних торгів згідно з протоколом про результати земельних торгів від 25.05.2023 №LSE001-UA-128, право користування земельною ділянкою, визначеною пунктом 2.1 цього Договору, для забудови (суперфіцію) строком на 5 (п`ять) років, а суперфіціарій зобовязується прийняти це право та оплатити його вартість /т.2, а.с.92-95/.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав №335142002 від 09.06.2023, правокористувачем земельної ділянки з кадастровим номером :41:001:0600, площею 1,1250 га, на підставі договору суперфіцію, серія та номер 2226 від 09.06.2023, є ТОВ «ДОМІНУС СТАРК», /т.2, а.с.96/.

За твердженням позивача, у вересні 2024 року ТОВ «ДОМІНУС СТАРК» на підставі дозволу на виконання будівельних робіт від 02.05.2024, реєстраційний номер в ЄДЕССБ 886, «Нове будівництво комплексу багатоквартирних житлових будинків по АДРЕСА_1 », розпочало будівельні роботи на земельній ділянці з кадастровим номером :41:001:0600.

Суд зауважує, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду справи по суті і не вирішується судом під час розгляду заяви про забезпечення позову, що узгоджується з висновками Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду, які викладено у постанові від 16 серпня 2018 року у справі № 910/1040/18.

З огляду на вказане суд доходить висновку, що забезпечення позову шляхом заборони ТОВ «ДОМІНУС СТАРК» здійснювати будівельні роботи на земельній ділянці, право використання якої належать останньому на підставі договору суперфіцію, до вирішення справи по суті та набрання рішення законної сили може мати негативні правові наслідки, оскільки в цьому разі (в разі задоволення та накладення заборони) фактично буде констатовано обставини, на які позивачі посилаються в позовній заяві, а саме: невідповідність вимогам закону вчиненого між відповідачами договору суперфіцію, що може мати місце тільки за наслідками вирішення такого спору по суті.

У даному випадку заборона будівництва на земельній ділянці особі, яка є її правокористувачем, отримала у встановленому порядку відповідні дозвільні документи, є непропорційним обмеженням її прав доки судом не буде встановлено підставність позовних вимог.

Сам факт здійснення будівельних робіт на спірній земельній ділянці не свідчить про наявність реальної та невідворотної загрози невиконання ймовірного майбутнього рішення суду. Навпаки, у разі визнання правочину недійсним, законодавством передбачена можливість застосування реституції, про застосування якої і заявив позивач, шляхом покладення відповідних обов`язків на сторони спору. Можливість застосування реституції сама по собі не свідчить про неминуче виникнення бюджетних витрат чи неможливість їх компенсації у встановленому порядку. При цьому, за відсутності належних доказів про те, що відповідачі вчиняють дії з метою ухилення від виконання рішення суду або створюють умови для його унеможливлення, вжиття заходів забезпечення у формі заборони будівельних робіт буде передчасним і надмірним втручанням у господарську діяльність відповідача ТОВ «ДОМІНУС СТАРК».

З огляду на наведене, у задоволенні заяви представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 260, 261 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

В задоволенні заяви представника позивача адвоката Майстренко Наталії Миколаївни про вжиття заходів забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до Закарпатської обласної державної (військової) адміністрації, Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради, Державного підприємства «Добробут» Закарпатської обласної державної адміністрації, Товариства з обмеженою відповідальністю «Домінус Старк» про визнання недійсним договору суперфіцію земельної ділянки, припинення права суперфіцію (забудови) земельної ділянки та застосування наслідків недійсності правочину - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Закарпатська обласна державна (військова) адміністрація, місцезнаходження: м. Ужгород, пл. Народна, 4, .

Відповідач: Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради, місцезнаходження: м. Ужгород, вул. Небесної Сотні, 4, .

Відповідач: Державне підприємство «Добробут» Закарпатської обласної державної адміністрації, місцезнаходження: м. Ужгород, пл. Народна, 4, .

Відповідач: Товариство з обмереженою відповідальністю «ДОМІНУС СТАРК», місцезнаходження: м. Київ, вул. Миколи Пимоненка, буд.13, корп.1, офіс 2, .

Суддя Олена ГОЛЯНА