Справа № 459/355/25
Провадження № 2/459/93/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2025 року Шептицький міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Новосада М.Д.

з участю секретаря судового засідання Козак І.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Шептицький цивільну справу за правилами загального позовного провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договоромта за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» про визнання кредитного договору недійсним, -

В С Т А Н О В И В :

29.01.2025 представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача, у якому просить стягнути з останнього на користь позивача заборгованість за кредитним договором №00-10153599 від 06.11.2023 у розмірі 19000,00 грн, яка складається з: 5000,00 грн заборгованості за тілом кредиту та 14000,00 грн заборгованості за відсотками, а також вирішити питання судових витрат.

В обґрунтування позову послався на те, що 06.11.2023 між ТОВ "Качай Гроші" та ОСОБА_1 укладено Договір кредитної лінії №00-10153599 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Електронний підпис одноразовий ідентифікатор 17288 відправлено 06.11.2023 о 20:39:34 на номер телефону НОМЕР_1 відповідача та введено ним 06.11.2023 о 20:39:51, що є підписанням договору відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». У договорі визначені основні істотні умови, характерні для такого виду договору, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. Відповідач погодився на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відразу після вчинених дій відповідача, 06.11.2023 ТОВ "Качай Гроші" ініціювало переказ коштів згідно договору № 00-10153599 від 06.11.2023 безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» на платіжну картку №5168-74XX-XXXX-6434. Відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, що створило заборгованість у розмірі 19000,00 грн., яка складається з: 5000,00 грн заборгованість по кредиту; 14000,00 грн заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Відповідно до п 1.3 строк дії кредитної лінії: 120 днів. Позичальник зобов`язаний був повернути кредит 05 березня 2024 або достроково.

22.01.2024 ТОВ «Качай Гроші» та ТОВ «Макс Кредит» уклали договір факторингу №22-01/2024, згідно умов якого, ТОВ «Макс Кредит» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 00-10153599 від 06.11.2023.

16.08.2024 ТОВ «Макс Кредит» та позивач уклали договір факторингу № 16082024-МК/ЕЙС згідно умов якого, позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 00-10153599 від 06.11.2023. Відповідно до вищезгаданого договору клієнт відступив фактору права вимоги за укладеним кредитним договором згідно реєстру боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги.

Ухвалою від 31.01.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судовий розгляд.

11.02.2025 представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому таку заперечив. Вказав, що позивачем не доведено факт отримання відповідачем коштів за кредитним договором. Запевняє, що у період дії воєнного стану штрафи, неустойка, пеня та інші платежі, як захід відповідальності не нараховуються за такими договорами і підлягають списанню кредитодавцем, що позбавляє суд можливості стягувати заборгованість за відсотками у даному випадку. До того ж зазначає, що всі долучені документи до позовної заяви викликають сумніви з приводу їх достовірності. Тому просить відмовити у задоволенні позову за безпідставністю та необгрунтованістю позовних вимог.

11.02.2025 представник відповідача звернувся із зустрічною позовною заявою, в якій просить вищевказаний спірний кредитний договір визнати недійсним. Посилається на те, що укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Даний кредитний договір не містить підпису відповідача як і додатки до цього договору. Матеріали справи не містять доказів того, що саме відповідач будь-яким способом застосував ідентифікатор електронного підпису, так і факту отримання саме цього одноразового ідентифікатора, а також у справі відсутні докази реєстрації саме відповідача у інформаційно-телекомунікаційній системі відповідачів, відсутні докази отримання саме позивачем коштів згідно з оспорюваним кредитним договором, тому наявні достатні підстави для судового захисту прав та інтересів останнього.

Ухвалою від 11.03.2025 прийнято зустрічну позовну заяву та на підставі ч. 4 ст. 193 ЦПК України суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, призначивши підготовче судове засідання.

28.03.2025 представник відповідача за первісним позовом подав письмові пояснення, в яких зазначає, що позивачем не долучено до матеріалів справи жодного належного та допустимого доказу про те, що банківський картковий рахунок дійсно належить відповідачу за первісним позовом і про переказ саме такої суми первісним кредитором. Доказом надання позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи. З урахуванням того, що у наданих до позовної заяви матеріалах відсутні виписки з рахунку відповідача про перерахування будь-яких коштів первісним кредитором, вважає, що позивач не довів належними та допустимими доказами факт того, що відповідач дійсно отримав грошові кошти, а саме позику в тій сумі, що зазначена у позовній заяві а також наявність у відповідача заборгованості у розмірі, вказаному у розрахунку. За відсутності доказів про розмір наданого кредиту, суд позбавлений законної можливості зробити висновок про належність, достовірність та достатність розрахунку позову, який є одностороннім документом позивача та не був погоджений з відповідачем.

05.05.2025 від представника позивача за первісним позовом надійшли додаткові пояснення у справі, в яких останній вказав, що 06.11.2023 ТОВ «Качай Гроші» та відповідач уклали кредитний договір №00-10153599 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Введенням ідентифікатору відповідач підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Для отримання кредитних коштів та підписання договору первісним кредитором проведено ідентифікацію та верифікацію. Зазначає, що ТОВ «Качай Гроші» та ТОВ «ФК «ЕЙС» не нараховували відповідачу неустойку в порядку ч.2 ст. 625 ЦПК України. Вважає, що позивачем доведено факт перерахування на рахунок відповідача суми в розмірі 5000,00 грн, а також розмір існуючої заборгованості за кредитним договором, що є підставою для задоволення позову.

05.05.2025 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

У позовній заяві представник позивача за первісним позовом просив проводити розгляд справи у його відсутності.

Представник відповідача за первісним позовом подав клопотання про розгляд справи у відсутності сторони відповідача.

Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Дослідивши зібрані в справі докази, оцінюючи надані докази за власним переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому, так і кожному окремо, суд дійшов висновку про задоволення первісного позову та відмову в задоволенні зустрічного позову з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 06.11.2023 року між ТОВ «Качай гроші» та ОСОБА_1 було укладено Договір кредитної лінії № 00-10153599, згідно якого кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (п.1.1 Договору кредитної лінії).

Договір кредитної лінії підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, надісланим на номер мобільного телефону позичальника, що підтверджується довідкою про ідентифікацію.

Згідно з п. 1.2 Договору кредитної лінії сума кредитного ліміту складає: 5000 грн, тип кредиту - кредитна лінія.

Відповідно до п. 1.3 Договору кредитної лінії строк дії кредитної лінії: 120 календарних днів. Позичальник зобов`язаний повернути кредит кредитодавцю 05 березня 2024 року.

Згідно з п.п. 1.4, 1.4.2 Договору кредитної лінії тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процентна ставка складає 2,50 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку користування кредитом, зазначеного в пункті 1.3 цього договору, після 20 дня користування кредитом, починаючи з 21 дня користування кредитом, по день повернення кредиту.

Відповідно до п. 1.15 Договору кредитної лінії продовження строку кредитування не передбачено.

Згідно з інформаційною довідкою ТОВ «Платежі Онлайн» № 204/09 від 09.09.2024 та додатку №1 до інформаційної довідки, ТОВ «Качай Гроші» через платіжний сервіс «Platon» 06.11.2023 перераховано ОСОБА_1 на картковий рахунок № НОМЕР_2 суму в розмірі 5000 гривень.

Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання грошових коштів у позику, редакція яких затверджена наказом директора ТОВ «Качай Гроші» № 1-8/10 від 28.06.2023.

Додатком №1 до Договору кредитної лінії є Графік платежів, в якому відображені основні умови кредитування: дата видачі кредиту - 06.11.2023, дата платежу 05.03.2024, сума кредиту - 5000 грн, проценти за користування кредитом 12511 грн, комісія за надання кредиту 0 грн, а також зазначена загальна вартість кредиту 17511 гривень.

Із детального розрахунку заборгованості за Договором кредитної лінії, складеного ТОВ «Качай гроші» та виписки з особового рахунка за даним договором встановлено, що за боржником ОСОБА_2 за період з 06.11.2023 по 22.01.2024 обліковується заборгованість в сумі 19 372,50 гривень, з яких: 5000 грн - сума заборгованості за основним забов`язанням, 14000 грн - сума заборгованості за процентами.

22 січня 2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «Качай Гроші» було укладено договір факторингу № 22-01/2024, відповідно до умов якого ТОВ «Качай Гроші» (клієнт) відступило ТОВ «Макс Кредит» (фактор) права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги, а ТОВ «Макс Кредит», прийняло та передало суму фінансування в розпорядження ТОВ «Качай Гроші» за плату на умовах, визначених цим договором (надалі Договір факторингу № 22-01/2024).

Згідно з Актом приймання-передачі до Договору факторингу № 22-01/2024 клієнт (ТОВ «Качай гроші») передав, а фактор (ТОВ «Макс Кредит») прийняв реєстр боржників у кількості 18598.

Також, 16 серпня 2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «ЕЙС» було укладено Договір факторингу № 16082024-МК/ЕЙС, відповідно до умов якого ТОВ «Макс Кредит» відступило ТОВ «ФК «Ейс» права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру боржників в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги, а ТОВ «ФК «Ейс» їх прийняло та передало суму фінансування в розпорядження ТОВ «Макс Кредит» за плату на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до акту прийому-передачі до Договору факторингу № 16082024-МК/ЕЙС ТОВ «Макс Кредит» передало, а ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» прийняло реєстр боржників кількістю 9192.

Згідно з реєстром боржників до Договору факторингу № 16082024-МК/ЕЙС ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 00-10153599 на загальну суму 19000 грн.

Оскільки боржник ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором кредитної лінії №00-10153599 належним чином не виконує, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача вищевказаної заборгованості.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1ст. 4 ЦПК України).

Статтею 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (ч. 3ст. 215 ЦК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Уст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний підпис є одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Згідно із ч. 6ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченомуст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченомуст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилами ч. 8ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідно до ч. 1ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

У ч. 1 та ч. 2ст. 639 ЦК України зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до ч. 1ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ч. 1ст. 642 ЦК України).

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч.2 ст. 1050 ЦК України).

Згідно ч. 1ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування.

Частиною 1ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Згідно із ч. 1ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Суд вважає безпідставними доводи представника відповідача за первісним позовом з приводу того, що ОСОБА_1 не підписував та не укладав кредитний договір №00-10153599 від 06.11.2023 і не отримував кредитних коштів за цим договором.

Правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Качай Гроші» регламентовано укладення кредитних договорів в електронній формі. Згідно Правил, договір в електронній формі укладається за допомогою ІТС товариства. Спершу заявник проходить всі етапи реєстрації у вказаній системі. Після обрання заявником фінансової послуги, проводиться ідентифікація особи, шляхом надання персональних даних, які необхідні для верифікації та укладення правочину. Заявнику надається можливість обрати варіант згоди прийняти пропозицію укласти договір (оферту) або відмовитися від неї. Прийняття заявником оферти (акцепт) та укладення ним електронного договору здійснюється шляхом введення коду одноразового ідентифікатора з метою укладення в електронному форматі цього договору вважається направленням кредитодавцю електронного повідомлення, в електронній формі, про прийняття (акцепт) пропозицій, яка розміщена в цьому розділі. Електронне повідомлення містить підтвердження відповідності та актуальності наданих заявником даних та інформації, підтвердження вивчення та повне і безумовне прийняття умов оферти, істотних умов правочину, підтвердження згоди використовувати одноразовий ідентифікатор в якості особистого підпису електронного договору, а також чек-бокс підпису одноразовим ідентифікатором. Після здійснення акцепту позичальником, кредитодавець накладає на договір кваліфіковану електронну печатку кредитодавця з кваліфікованою електронною позначкою часу. Сформовані таким чином підписи накладаються на електронний договір. Договір зберігається в електронному вигляді в особистому кабінеті позичальника

Для укладення електронного договору №00-10153599 від 06.11.2023 відповідач здійснив всі необхідні дії, передбачені Правилами, зареєструвавшись у ІТС товариства створив особистий кабінет на сайті, обрав фінансову послугу, акцептував пропозицію, шляхом введення коду одноразового ідентифікатора 17288, що підтверджується власне кредитним договором та довідкою про ідентифікацію, а отже, даний договір укладений у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідачем таких не надано, не доведено, що він не використовував одноразовий ідентифікатор для підписання електронної форми кредитного договору, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком.

Отже, підписавши кредитний договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором, відповідач підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту та засвідчив у встановленій законом формі свою обізнаність з усіма умовами кредитування.

Посилання ОСОБА_1 на недостовірність долучених до позовної заяви документів є безпідставним, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 100 ЦПК України, електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, на яку накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги".

Судом встановлено, що кредитний договір було укладено між сторонами в електронній формі, позовну заяву та додані до неї докази сформовано в системі «Електронний суд», що передбачає накладення кваліфікованого електронного підпису, тому суд дійшов висновку, що докази подані позивачем з дотриманням вимог ч. 2 ст. 100 ЦПК України, тому у суду відсутні підстави ставити під сумнів подані докази, оскільки вони не є їх паперовою копією.

З приводу тверджень представника відповідача за первісним позовом, що відповідач не отримував кредитних коштів за вказаним договором, суд зауважує, що кредит було надано шляхом зарахування коштів на платіжну картку відповідача НОМЕР_2 , що підтверджується детальним розрахунком заборгованості, з якого видно видачу кредиту відповідачу 06.11.2023 в розмірі 5000 грн, інформаційною довідкою ТОВ «Платежі Онлайн» № 204/09 від 09.09.2024 та додатком №1 до інформаційної довідки, згідно яких через платіжний сервіс «Platon» 06.11.2023 перераховано ОСОБА_1 на картковий рахунок № НОМЕР_2 суму в розмірі 5000 гривень. З огляду на наведене, такі посилання представника відповідача за первісним позовом на увагу суду не заслуговують.

Необгрунтованими є також доводи представника відповідача за первісним позовом на безпідставність нарахування ОСОБА_1 заборгованості за процентами, як відповідальність, передбачену ч. 2 ст. 625 ЦК України, під час воєнного стану та її списання.

Згідно з положеннями ч. 2 статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Однак первісний позов не містить вимог щодо стягнення з відповідача процентів за прострочення виконання грошового зобов`язання. Суд звертає увагу, що такі, відповідно до наданого розрахунку заборгованості, нараховані в межах строку дії договору та згідно з умовами, укладеного сторонами договору.

Відповідно до частини другої статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 жовтня 2022 року у справі № 227/3760/19-ц (провадження № 14-79цс21) зазначила, що "Такий спосіб захисту, як визнання правочину неукладеним, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом. Також позов не може містити вимогу, у якій йдеться про предмет спору, що відсутній (не існує); реституція ж як спосіб захисту, застосовується для повернення виконаного за правочином, а не в тому разі, коли жодного виконання не відбувалося (…). У випадку заперечення самого факту укладення правочину, як і його виконання, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним, шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення. Порушенням права у такому випадку є не саме по собі існування письмового тексту правочину, волевиявлення позивача щодо якого не було, а вчинення конкретних дій, які порушують право позивача (…). Протилежне тлумачення означало б, що суд надає документу, підробку якого встановлено належним чином, статус дійсного, визнає настання відповідних правових наслідків за відсутності як волевиявлення, так і інших законних підстав для цього та покладає на особу нічим не обґрунтований обов`язок застосувати для уникнення настання правових наслідків за підробленим документом ті самі способи захисту, що й в умовах, коли правочин дійсно вчинено, а його правомірність презюмується".

У цій справі представник відповідача за первісним позовом у зустрічній позовній заяві пред`явив вимогу про визнання кредитного договору недійсним з мотивів його неукладеності (непідписання договору та неотримання коштів за ним), а отже, обрав неефективний спосіб захисту прав та інтересів, оскільки неможливо визнати неукладений правочин недійсним, що також є самостійною підставою для відмови у позові.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги первісного позову є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, натомість підстав для задоволення зустрічного позову суд не вбачає, у зв`язку з чим, в задоволенні такого слід відмовити.

Крім того, представник позивача за первісним позовом просить стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн.

Згідно із ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

В силу вимог ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.

Згідно ч. ч. 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, було надано до суду договір про надання правничої допомоги №2211/Е від 22.11.2024, додаткову угоду № 19 до вказаного договору, акт прийому-передачі наданих послуг від 22.11.2024, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, копію довіреності від 04.12.2024.

Виходячи з принципу обґрунтованості та пропорційності розміру судових витрат до предмета спору, співмірності розміру судових витрат зі складністю справи та наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на надання відповідних послуг, обсягом наданих послуг, значенням справи для сторони, результатом розгляду справи, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн.

Представник відповідача за первісним позовом також звертався з заявою про стягнення витрат на правову допомогу. Враховуючи те, що первісний позов задоволено, а у зустрічному позові було відмовлено, на підставі ч.2 ст.141 ЦПК України, заява останнього про стягнення витрат на правову допомогу задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги первісного позову задоволено в повному обсязі, то відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача за первісним позовом слід стягнути на користь позивача за первісним позовом судовий збір, сплачений останнім при поданні позову в розмірі 2422,40 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 141, 259, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (, Харківське шосе, буд. 19, оф. 2005, м. Київ) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ), про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» суму заборгованості за кредитним договором №00-10153599 від 06.11.2023 у розмірі 19000,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 5000 грн; заборгованість за відсотками 14000 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» 7000 грн витрат на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» 2422,40 грн судового збору.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС»про визнання кредитного договору недійсним відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Шептицький міський суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 11.06.2025.

Суддя: М. Д. Новосад