Справа № Справа № 530/1766/24
Номер провадження 2/530/87/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2025 м. Зіньків

Зіньківський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Ситник О.В., за участі секретаря Сахно З.С., розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Зіньківської міської ради про визнання права власності,-

встановив:

13.08.2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Зіньківського районного суду Полтавської області із позовом до Зіньківської міської ради про визнання права власності.

19.08.2024 ухвалою судді позовну заяву було залишено без розгляду та надано строк на усунення недоліків. Позивач усунула недоліки у встановлений законом термін.

10.06.2025 року до Зіньківського районного суду Полтавської області надійшла уточнена позовна заява за позовом ОСОБА_1 до Зіньківської міської ради про визнання права власності.

Ухвалою суду від 10.06.2025 року уточнені вимоги прийняті до розгляду та призначено підготовче судове засідання на 13.06.2025.

З позову вбачається що ОСОБА_1 , була членом КСП ім. Котляревського, що знаходився на території с. Соколівщини бувшого Зіньківського району. За час роботи в даному КСП до моменту його ліквідації у підприємства утворилась заборгованість щодо виплати мені заробітної плати в розмірі 5000 грн. Ліквідаційною комісією КСП ім. Котляревського в складі голови комісії Мотузки В.Г., заступника голови комісії ОСОБА_2 , членів комісії . ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 розглянута моя заява про виплату заробітної плати в розмірі 5000 грн. Комісія в даному складі вирішила передати мені в рахунок заборгованості по сплаті заробітної плати господарчу будівлю (насіннєвий склад), яка розташована в с. Соколівщина, що підтверджується випискою з протоколу від 20.10.2000 р. Також факт отримання мною даної будівлі в рахунок заробітної плати підтверджується накладною №487 від 20.10.2000 року. Даною господарчою будівлею я користуюся по даний час, спору щодо належності цієї будівлі в мене не виникало, проте на даний час в мене виникла необхідність у продажу будівлі, але зробити цього не можу, оскільки у встановленому законом порядку право власності за мною не зареєстроване.

На даний час КСП ім. Котляревського ліквідовано, правонаступників не визначено.

Факт належності мені даної споруди підтверджується випискою з протоколу засідання ліквідаційної комісії по КСП ім. Котляревського від 20.10.2000 року, накладною №487 від 20.10.2000 року, копією моєї трудової книжки, відповідно до якої я працювала в КСП ім. Котляревського на посаді комірника, копією технічного паспорта, відповідно до якого насіннєвий склад позначений літ. А-1 має площу 364 м2 та знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до технічної документації та витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, адреса насіннєвому складу, що фактично знаходиться за адресою АДРЕСА_1 не присвоювалась.

Відповідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

А згідно ч. 1 ст. 5 Цивільного процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. 316-319, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Особливим видом права власності є право довірчої власності, яке виникає внаслідок закону або договору. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Суб`єктами права власності є Український народ та інші учасники цивільних відносин, визначені статтею 2 цього Кодексу. Усі суб`єкти права власності є рівними перед законом. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до положень статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до положень статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності з ч. 2 ст. 220 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Судом встановлено, що позивачем по справі є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , була членом КСП ім. Котляревського, що знаходився на території с. Соколівщини бувшого Зіньківського району, що підтверджується копією трудової книжки. За час роботи в даному КСП до моменту його ліквідації у підприємства утворилась заборгованість щодо виплати позивачу заробітної плати в розмірі 5000 грн. Ліквідаційною комісією КСП ім. Котляревського в складі голови комісії Мотузки В.Г., заступника голови комісії ОСОБА_2 , членів комісії . ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 розглянута заява позивача про виплату заробітної плати в розмірі 5000 грн. Комісія в даному складі вирішила передати позивачу в рахунок заборгованості по сплаті заробітної плати господарчу будівлю (насіннєвий склад), яка розташована в с. Соколівщина, що підтверджується випискою з протоколу від 20.10.2000 р. Також факт отримання позивачем даної будівлі в рахунок заробітної плати підтверджується накладною №487 від 20.10.2000 року.

Даною господарчою будівлею позивач користуюся по даний час, спору щодо належності цієї будівлі в неї не виникало, проте на даний час в позивача виникла необхідність у продажу будівлі, але зробити цього вона не можу, оскільки у встановленому законом порядку право власності за нею не зареєстроване.

На даний час КСП ім. Котляревського ліквідовано, правонаступників не визначено, що підтверджується розпорядженням голови Зіньківської державної районної адміністрації від 20.11.2002 №640.

Відповідно до технічної документації та витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, адреса насіннєвому складу, що фактично знаходиться за адресою АДРЕСА_1 не присвоювалась.

Отже, судом встановлено, що факт належності позивачу даної споруди підтверджується випискою з протоколу засідання ліквідаційної комісії по КСП ім. Котляревського від 20.10.2000 року, накладною №487 від 20.10.2000 року, копією трудової книжки, відповідно до якої позивач працювала в КСП ім. Котляревського на посаді комірника, копією технічного паспорта, відповідно до якого насіннєвий склад позначений літ. А-1 має площу 364 м2 та знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Суд зазначає, що оскільки в матеріалах справи є докази про те, що дане нерухоме майно було передане позивачу в рахунок заробітної плати , то строк позовної давності з такої позовної вимоги не сплинув .

В зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст.13 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно з ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 3, 12, 13, 76 , 81 , 141, 200 , 258, 263, 264, 354 ЦПК України, суд, -

вирішив:

1.Позовну заяву ОСОБА_1 до Зіньківської міської ради про визнання права власності- задовольнити.

2.Зобов`язати уповноважений орган Зіньківської міської ради Полтавського району з присвоєння адрес - присвоїти адресу насіннєвому складу, що відповідно до технічного паспорту фактично знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

3.Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на будівлю - насіннєвий склад, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та складається з будівлі насіннєвого складу та відповідно до технічного паспорту позначений літерою А-1.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

СуддяО. В. Ситник