Справа № 594/431/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 року м.Борщів

Борщівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої-судді: Губіш О.А.

з участю:

секретаря: Окулянко У.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, що стягуються на утримання неповнолітньої дитини, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Борщівського районного суду від 06 лютого 2019 року. В шлюбі, в них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_3 , яка проживає разом з нею. У зв`язку з тим, що, відповідач, як батько малолітньої дитини, самоусунувся від участі у вихованні та утриманні дитини, вона звернулася із заявою до суду і судовим наказом Борщівського районного суду 14 грудня 2018 року стягнуто з відповідача в її користь аліменти на утримання дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06 грудня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Виконавчий лист за рішенням суду, вона звернула до виконання і на сьогодні заборгованості зі сплати аліментів відповідач не має. На сьогодні, суми аліментів в розмірі 1598 грн на утримання дитини віком 16 років, не вистачає.

Так, з часу присудження відповідачу аліментів, майновий стан дитини змінився, дочка подорослішала, в неї з`явилися свої вподобання, інтереси, своє бачення на світ. Збільшилися витрати на одяг, взуття, на догляд за дитиною, стали різноманітнішими вподобання в харчуванні дитини. Дочка навчається в Озерянській загальноосвітній школі І-ІІ ступенів, відповідно щоденно добирається з с. Глибочок до с. Озеряни, постійно змушена дитині дати кошти для харчування, та в разі необхідності, для оплати проїзду. Окрім цього, дитина потребує щоденного повноцінного догляду за її як матері участі, доньці необхідно забезпечити фізичний, духовний та моральний розвиток, необхідне щоденне піклування її здоров`ям.

Поряд з тим, зазначила, що в неї на вихованні є малолітня дитина, 2020 року, вона не працевлаштована у зв`язку з відсутністю вакансій за місцем проживання її сім`ї. У власності нерухомого майна не має.

На сьогодні на утримання дочки, вона витрачає більше 8000 грн в місяць. Основну допомогу їй надає держава у вигляді соціальних виплат.

Вважає, що зміна способу стягнення аліментів з твердої грошової суми - 1598 грн, а сьогодні у зв`язку зі змінами в сімейному законодавстві це 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на частку від заробітку/доходу відповідача задовольнить потреби в утриманні їхньої дитини, адже 1/4 частка навіть з мінімальної заробітної плати на сьогодні буде становити більшу суму ніж 1598,00 грн, яку вона одержує від відповідача.

А тому просила стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 07 квітня 2025 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву.

Як слідує з наявного в матеріалах справи поштового повідомлення, позовну заяву з додатками, ухвалу суду про відкриття провадження, відповідач отримав 22 травня 2025 року.

Поряд з тим, про розгляд справи відповідач повідомлявся шляхом розміщення відповідного повідомлення на офіційному веб-сайті суду 14 травня 2025 року.

На момент розгляду справи судом відповідачем відзиву на позов, будь-яких заяв, клопотань подано не було.

За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 06 лютого 2019 року (справа № 594/1517/18).

У шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Глибочок Борщівського району Тернопільської області, у сторін народилася дочка ОСОБА_3 ,що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Глибочецькою сільською радою Борщівського району Тернопільської області 23 березня 2009 року.

За заявою позивачки, 14 грудня 2018 року Борщівським районним судом Тернопільської області видано судовий наказ, яким стягнуто із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя с.Глибочок Борщівського району Тернопільської області, РНОКПП НОМЕР_2 в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки с.Глибочок Борщівського району Тернопільської області, РНОКПП НОМЕР_3 , аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 06 грудня 2018 року.

Судовий наказ набрав чинності 14 грудня 2018 року, 17 грудня 2018 року видано стягувачу.

Згідно довідки №18461/28,6-14 від 02.04.2025, виданої Борщівським ВДВС у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, позивачка отримує аліменти від відповідача згідно судового наказу №594/1516/2018.

Разом з тим встановлено, що позивачка разом з дочкою проживають в АДРЕСА_1 . Разом з ними зареєстровані та проживають дочка ОСОБА_4 , 2020 року народження, та син ОСОБА_5 , 2000 року народження, що підтверджується довідкою №213 від 11.03.2025, виданою старостою Глибочецького старостинського округу Борщівської міської ради.

Згідно довідки №43 від 12.03.2025, виданої Озерянською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів, ОСОБА_3 є ученицею 10 класу та навчається у вказаній школі.

Встановлені судом та наведені вище обставини сторонами не заперечувались.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Законом України "Пpo Державний бюджет на 2025 рік" з 01.01.2025 встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років 3196, 00 грн.

Відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Позивачка, як одержувач аліментів, заявила вимоги про зміну розміру аліментів шляхом його збільшення та просить стягувати з відповідача в її користь аліменти в частині від заробітку (доходу) відповідача на утримання дитини щомісяця до досягнення дитиною повноліття, однак не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Посилається на те, що з часу присудження відповідачу сплати аліментів, майновий стан дитини змінився, а тому вважає, що зміна способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку/доходу відповідача задовольнить потреби в утриманні їхньої дитини, адже 1/4 частка навіть з мінімальної заробітної плати на сьогодні буде становити більшу суму ніж 1598,50 грн, яку вона одержує від відповідача.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абзац другий частини третьої статті 181 СК України).

Аналіз положень статті 192 СК України свідчить про те, що зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Відповідач щодо розміру аліментів, запропонованого позивачкою не заперечив, відзиву на позов не подав, та не подав, будь яких, доказів свого матеріального стану.

Отже, враховуючи, що дитина проживає разом з матір`ю, а позивачка наполягає на визначенні стягнення аліментів у частці від доходу, а не у твердій грошовій сумі, суд дійшов висновку про наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу), батька.

Також суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, те, що утримання такої збільшується, умови проживання та матеріального забезпечення сторін, рекомендований законодавцем мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який законодавець жодним чином не обмежує розміром мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховує також і обставини встановлені в ході судового розгляду, зокрема, щодо особи відповідача, віку дитини, дані щодо особи позивачки зокрема, те, що дочка проживає разом з матір`ю, яка у зв`язку з цим несе додаткові витрати щодо забезпечення належних умов для її проживання.

Крім того, суд враховує ті обставини, що в державі постійно відбувається ріст цін як на продукти харчування, так і на побутові речі, одяг, взуття, що суд визнає загальновідомим фактом, а тому таким, що додаткового доказування не потребує.

Також при визначенні розміру стягуваних аліментів на неповнолітню дитину, суд враховує розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, який з моменту постановлення рішення про стягнення аліментів, значно змінився у сторону збільшення.

У зв`язку з наведеним вище, враховуючи матеріальне становище дитини та платника аліментів, яке змінилося від часу ухвалення судового рішення про стягнення аліментів на її утримання, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та змінити визначений судовим наказом Борщівського районного суду Тернопільської області від 14 грудня 2018 року в цивільній справі №594/1516/18 спосіб присудження аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на розмір у частці від заробітку (доходу) батька дитини, яку слід визначити в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, що з огляду на встановлені в судовому засіданні обставини буде відповідати вимогам закону та захистить права дитини, а також не буде обтяжливим та надмірним тягарем для платника аліментів.

З огляду на те, що згідно ЗУ Про судовий збір позивачка звільнена від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211, 20 грн.

На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 191, 192 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 280, 352, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задоволити.

Змінити визначений судовим наказом Борщівського районного суду Тернопільської області від 14 грудня 2018 року в цивільній справі № 594/1516/18 спосіб присудження аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на розмір у частці від заробітку (доходу) батька дитини та стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, однак, не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн 20 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі такої скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Сторони по справі:

Позивачка: ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , житель АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

.

Суддя: