Справа № 204/5324/24
Провадження № 2/204/213/25
РІШЕННЯ

іменем України

12 червня 2025 року м. Дніпро

Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі головуючого - судді Книш А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Вугледарська міська військова адміністрація Волноваського району Донецької області про припинення права спільної сумісної власності, визначення часток та встановлення належності кожному співвласнику частки квартири,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів, в якому просили припинити право спільної сумісної власності позивачів та відповідачів на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , визнавши, що частки кожного зі співвласників квартири є рівними та встановивши, що ОСОБА_1 належить частка спірної квартири, ОСОБА_2 належить частка спірної квартири, ОСОБА_3 належить частка спірної квартири та ОСОБА_4 належить частка спірної квартири. В підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що позивачам та відповідачам на праві спільної сумісної власності належить 4-кімнатна квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Донецьким виробничим об`єднанням «Донецьквугілля» 28 жовтня 1993 року. У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України позивачі були вимушені покинути місце свого постійного проживання в м. Вугледар Донецької області. Наразі Волноваський район Донецької області, в тому числі м. Вугледар, відноситься до території можливих бойових дій. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно відсутні відомості щодо зареєстрованого права власності на вказане нерухоме майно. У зв`язку з відсутністю відомостей про зареєстровані права на спірну квартиру до 01 січня 2013 року, державний реєстратор відмовив позивачам в державній реєстрації прав на квартиру АДРЕСА_2 в реєстрі речових прав на нерухоме майно. У зв`язку з тим, що у позивачів відсутня інформація про місце проживання та контактні номери телефонів або електронні адреси відповідачів, здійснити поділ у позасудовому порядку є неможливим. Іншого способу визнати право власності позивачів на квартиру і зареєструвати його в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно у позивачів немає.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 липня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

На підставі досліджених доказів судом встановлені наступні фактичні обставини.

Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) № НОМЕР_1 , виданого 28 жовтня 1993 року Донецьким виробничим об`єднанням «Донецьквугілля», Агентство по приватизації державного житлового фонду посвідчила, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві спільної сумісної власності гр. ОСОБА_1 , та членам її сім`ї ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с.23).

Право власності на зазначену квартиру АДРЕСА_3 зареєстровано Донецьким бюро технічної інвентаризації за ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 за реєстровим №118 від 05 січня 1994 року (а.с.24).

Згідно з копією технічного паспорта на квартиру (будинок), квартира АДРЕСА_4 , загальною площею 66,27 кв.м, належить позивачу ОСОБА_1 та членам її сім`ї на праві спільної сумісної власності (а.с.19-22).

Згідно відповіді Вугледарської міської військової адміністрації Волноваського району Донецької області від 28 грудня 2023 року, за наявними даними матеріалів технічної інвентаризації комунального підприємства «Керуюча компанія з житлово-комунальних послуг «Вугледарської міської територіальної громади», Вугледарська міська військова адміністрація Волноваського району Донецької області повідомляє про відсутність в архівній справі документів щодо квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Враховуючи викладене, Вугледарська міська військова адміністрація Волноваського району Донецької області не має технічної можливості надати інформацію стосовно реєстрації права власності на зазначену квартиру, які виникли в установленому законодавством порядку до 01 січня 2013 року (а.с.27-28).

У зв`язку з відсутністю відомостей про зареєстровані права на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , до 01 січня 2013 року, державний реєстратор прав на нерухоме майно ОСОБА_5 рішенням від 04 квітня 2024 року №72417318 відмовила в державній реєстрації прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на вказану квартиру в реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.29).

В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , відомості відсутні (а.с.30).

Вирішуючи пред`явлені позовні вимоги судом враховується наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною першою статті 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно із частиною першою статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Частиною першою статті 368 ЦК України визначено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 , що вбачається зі свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) № НОМЕР_1 , виданого 28 жовтня 1993 року Донецьким виробничим об`єднанням «Донецьквугілля».

Положеннями статті 370 ЦК України визначено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

Частиною першою статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, сторони не позбавлені права звернутись один до одного з позовами про виділ частки із майна.

Отже, визнання права на частку в праві спільної сумісної власності є зміною правового режиму спільної власності, а не способом його виділу в натурі. Тому визнання права на частку в праві спільної власності допускається як виняток, коли неможливо провести реальний виділ спільного майна, у тому числі неподільного.

Слід зазначити, що при здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Визнання за кожним зі співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричинить припинення спільної власності.

За змістом частини першої статті 2 ЦПК України метою цивільного судочинства є саме ефективний захист прав та інтересів позивача. Отже, спосіб захисту цивільного права чи інтересу має бути ефективним, тобто призводити у конкретному спорі до того результату, на який спрямована мета позивача, - до захисту порушеного чи оспорюваного права або інтересу. Застосування способу захисту має бути об`єктивно виправданим і обґрунтованим, тобто залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання, оспорення та спричинених відповідними діяннями наслідків.

Велика Палата Верховного Суду вже зауважувала, що у кожній справі за змістом обґрунтувань позовних вимог, наданих позивачем пояснень тощо суд має встановити, якого саме результату позивач хоче досягнути унаслідок вирішення спору. Суд розглядає справи у межах заявлених вимог (частина перша статті 13 ЦПК України), але, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом (пункт 4 частини п`ятої статті 12 ЦПК України). Виконання такого обов`язку пов`язане, зокрема, з тим, що суд має надавати позовним вимогам належну інтерпретацію, а не тлумачити їх лише буквально (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2021 року у справі № 9901/172/20, провадження № 11-416заі20).

Задоволення судом позовної вимоги має, з урахуванням вимог правовладдя (верховенства права), дозволити досягнути мети судочинства, зокрема реально відновити суб`єктивне право, яке порушив, оспорює або не визнає відповідач.

Квартиру, яка належить сторонам на праві спільної сумісної власності, на підставі положень статті 372 ЦК України, з технічної точки зору поділити неможливо, як і неможливо виділити сторонам в натурі належну їм частку.

Враховуючи, що частки права власності позивачів та відповідачів у спірній квартирі є рівними (по частині спірного майна), і, що позивачі просять суд здійснити визначення часток у праві спільної сумісної власності сторін на спірну квартиру, тобто трансформувати спільну сумісну власність у спільну часткову, суд дійшов висновку про можливість задоволення цієї позовної вимоги у спосіб, який наведено позивачами, і такий спосіб, з огляду на положення статті 16 ЦК України за обставин цієї цивільної справи є належним та ефективним.

Зважаючи на зазначені обставини та відповідно до законодавства, суд, врахувавши принцип рівності часток, доходить висновку про те, що частки сторін, як учасників спільної сумісної власності спірної квартири, є однаковими - по кожному.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про визнання за ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 права власності по частині квартири за адресою: АДРЕСА_1 , та припинення права спільної сумісної власності на зазначену квартиру.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивачів підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 264 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Вугледарська міська військова адміністрація Волноваського району Донецької області про припинення права спільної сумісної власності, визначення часток та встановлення належності кожному співвласнику частки квартири задовольнити.

Припинити право спільної сумісної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , та визнати за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 право власності по частині квартири за адресою: АДРЕСА_1 , за кожним та припинити право спільної сумісної власності на зазначену квартиру.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Позивач ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач ОСОБА_3 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_5 .

Третя особа Вугледарська міська військова адміністрація Волноваського району Донецької області, місцезнаходження: Донецька область, Волноваський район, м. Вугледар, вул.30-річчя Перемоги, будинок 16, ідентифікаційний код 44653576.

Головуючий