Справа № 317/1543/25
Провадження № 2/317/955/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Каряки Д.О.,

при секретарі Щербини В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні у заочному провадженні позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (далі ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал»), в особі представника Столітнього М.М., за допомогою підсистеми «Електронний суд» на електронну адресу суду надіслано позовну заяву до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту (далі Кредитний договір) №4111770 від 03.11.2023 у розмірі 38 634,00 грн. Також позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати зі слати судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн. Позов мотивовано тим, що між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 03.11.2023 було укладено Кредитний договір (оферти) №4111770. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 4700,00 грн. строком на 360 днів з 03.11.2023 по 28.10.2024. Стандартна процента ставка становить 2,00% в день та застосовується в межах всього строку кредиту. На підставі погоджених умов договору ТОВ «Лінеура Україна» надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи - клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 , яку відповідачем було вказано в договорі. Кредитний договір укладено в електронній формі за допомогою ІТС ТОВ «Лінеура Україна», доступ до якої забезпечується через вебсайт або мобільний застосунок «Credit7». Клієнт акцептує публічну пропозицію шляхом накладання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідач підписав кредитний договір №4111770 від 03.11.2023 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «М634». Зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача відбулось через платіжну систему на підставі укладеного Договору №210222-1 про організацію переказу коштів від 21.02.2022 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Пейтек Україна». Згідно листа ТОВ «Пейтек Україна» від 31.05.2024 відповідно до зазначеного Договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА»: 03.11.2023 21:01:08 на суму 4700,00 грн., номер транзакції в системі ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» - 74fa3350-4e3a-4683-bc0b-9e67771b34fa8, номер транзакції в системі ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» - 9038065, призначення платежу: зарахування на картку, маска картки НОМЕР_2 . За даними поденного розрахунку заборгованості за договором № 4111770 у період з 03.11.2023 по 24.05.2024 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» було нараховано проценти за користування грошовими коштами загальною сумою 19176,00 грн. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» не здійснювало нарахування штрафних санкцій за кредитним договором на період зазначений в п. 6 Перехідних та прикінцевих положень Закону України «Про споживче кредитування». В свою чергу ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим 24.05.2024 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» уклали договір факторингу № 24/05/2024 та відступило права за кредитним договором № 4111770 від 03.11.2023.

Відповідно до укладеного договору факторингу № 24/05/2024 від 24.05.2024 до позивача перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № 4111770 від 03.11.2023 на загальну суму 38 634,00, з яких: 4700,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 19 176,00 грн - заборгованість по процентам нарахованим первісним кредитором, 14 758,00 грн. - нараховані проценти ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за 157 календарних днів.

Рішенням №251124/1 єдиного учасника ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 змінено найменування на ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал», та 10.12.2024 внесено відповідні зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань. Станом на дату укладання договору факторингу № 24/05/2024 від 24.05.2024 строк дії кредитного договору № 4111770 від 03.11.2023 не закінчився. Тому, в межах строку дії кредитного договору ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» у період з 25.05.2024 по 28.10.2024 (157 календарних днів) здійснено нарахування процентів за користування кредитом у розмірі 14 758,00 грн. Після укладення договору факторингу та переходу права вимоги до позивача, відповідач не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ані на рахунки ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал», ані на рахунки первісного кредитора.

Загальна заборгованість відповідача за кредитним договором №4111770 від 03.11.2023 становить 38 634,00, з яких: 4700,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 19 176,00 грн - заборгованість по процентам нарахованим первісним кредитором, 14 758,00 грн. - нараховані проценти ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за 157 календарних днів.

Позивач, представник позивача будучи належним чином повідомленим про розгляд справи (а.с.108,113), в судове засідання не з`явилися. У п. 4 прохальної частини позовної заяви представником позивача було заявлено клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, представника позивача. У разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с.13).

Відповідач до суду повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляд справи, зокрема шляхом направлення судових повісток засобами поштового зв`язку (а.с.110,114), та через за стосунок «Viber», шляхом направлення смс-повідомлення на належний відповідачу номер мобільного телефону, яке останнім отримано, про що свідчить довідка про доставку повідомлення (а.с.115). Крім того, про розгляд судом справи відповідача було повідомлено шляхом направлення відповідної інформації на його електронну пошту (а.с.107). Повідомлень щодо поважності причин його відсутності, заяви про слухання справи за його відсутністю та відзиву на позов, або зустрічного позову до суду не надходило. Відповідно до вимог ст. 44 ЦПК України учасники судового розгляду повинні добросовісно користуватися своїми правами. Тому, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважаних причин.

Відповідно до ч. 8 ст. 178, ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин на підставі ст. 280 ЦПК України суд розглядає справу в заочному провадженні, без участі сторін і на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України без технічної фіксації процесу.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 03.11.2023 р. між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання коштів на мовах споживчого кредиту (далі Кредитний договір) (оферти) №4111770 (а.с.76-85).

Відповідно до умов Кредитного договору позичальнику надано кредит у розмірі 4700,00 грн. (п.1.2 Договору), строком на 360 днів з 03.11.2023 по 28.10.2024, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 8 днів (п.1.3 Договору). Стандартна процента ставка становить 2,00% в день та застосовується в межах всього строку кредиту (п.п.1.4.1 Договору). На підставі погоджених умов договору ТОВ «Лінеура Україна» надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи - клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 , яку відповідачем було вказано в договорі (п.2.1 Договору). Кредитний договір укладено в електронній формі за допомогою ІТС ТОВ «Лінеура Україна», доступ до якої забезпечується через вебсайт або мобільний застосунок «Credit7» (п.1.1 Договору). Клієнт акцептує публічну пропозицію шляхом накладання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідач підписав кредитний договір №4111770 від 03.11.2023, Паспорт споживчого кредиту - інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма), за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «М634» (а.с.76-85,87-89).

Детальні терміни повернення (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Графік платежів), що є Додатком № 1 до Кредитного договору, яку також підписано відповідачем), за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «М634» (а.с.26).

Зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача відбулось через платіжну систему на підставі укладеного Договору №210222-1 про організацію переказу коштів від 21.02.2022 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Пейтек Україна» (а.с.64-69).

Згідно листа ТОВ «Пейтек Україна» від 31.05.2024 відповідно до зазначеного Договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА»: 03.11.2023 21:01:08 на суму 4700,00 грн., номер транзакції в системі ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» - 74fa3350-4e3a-4683-bc0b-9e67771b34fa8, номер транзакції в системі ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» - 9038065, призначення платежу: зарахування на картку, маска картки НОМЕР_2 (а.с.25).

За даними поденного розрахунку заборгованості за договором № 4111770 у період з 03.11.2023 по 24.05.2024 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» було нараховано проценти за користування грошовими коштами загальною сумою 19 176,00 грн. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» не здійснювало нарахування штрафних санкцій за кредитним договором на період зазначений в п. 6 Перехідних та прикінцевих положень Закону України «Про споживче кредитування», що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості (а.с.14-17).

В свою чергу відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим 24.05.2024 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» уклали договір факторингу № 24/05/2024 та відступило права за кредитним договором № 4111770 від 03.11.2023) (а.с.92-97).

27.05.2025 р. ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» листом було повідомлено в особистих кабінетах боржників про відступлення права вимоги за кредитними договорами (а.с.90).

Відповідно до укладеного договору факторингу № 24/05/2024 від 24.05.2024 до позивача перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № 4111770 від 03.11.2023 на загальну суму 38 634,00, з яких: 4700,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 19 176,00 грн - заборгованість по процентам нарахованим первісним кредитором, 14 758,00 грн. - нараховані проценти ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за 157 календарних днів, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості (а.с.14-20).

Рішенням №251124/1 єдиного учасника ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 змінено найменування на ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» (а.с.63), та 10.12.2024 внесено відповідні зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (а.с.32).

Станом на дату укладання договору факторингу № 24/05/2024 від 24.05.2024 строк дії кредитного договору № 4111770 від 03.11.2023 не закінчився. Тому, в межах строку дії кредитного договору ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» у період з 25.05.2024 по 28.10.2024 (157 календарних днів) здійснено нарахування процентів за користування кредитом у розмірі 14 758,00 грн., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості, наданим позивачем (а.с.19-20).

Після укладення договору факторингу та переходу права вимоги до позивача, відповідач не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ані на рахунки ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал», ані на рахунки первісного кредитора.

Загальна заборгованість відповідача за кредитним договором №4111770 від 03.11.2023 становить 38 634,00, з яких: 4700,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 19176,00 грн - заборгованість по процентам нарахованим первісним кредитором, 14 758,00 грн. - нараховані проценти ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за 157 календарних днів.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 207 ЦК України Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Так, відповідно до п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним таттею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» изначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

У частині першій статті 509 ЦК України зазначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що позивач здійснив нарахування відсотків за користування кредитними коштами у межах строку дії кредитного договору (з 25.05.2024 по 28.10.2024 - 157 календарних днів), розрахунок яких було здійснено на підставі боргу по тілу кредиту, що підтверджується наданим суду розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором №4111770 від 03.11.2023, який не спростований відповідачем, як і не спростовано відсутність його волевиявлення на погодження вказаної процентної ставки, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту.

Згідно з вищевказаним розрахунком, заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором №4111770 від 03.11.2023 становить 38 634,00, з яких: 4700,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 19 176,00 грн - заборгованість по процентам нарахованим первісним кредитором, 14758,00 грн. - нараховані ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» проценти за 157 календарних днів.

За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд приймає до уваги твердження представника позивача, що відповідачем ОСОБА_1 було укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4111770 від 03.11.2023 року, за невиконання зобов`язань за яким у останнього виникла заборгованість в загальному розмірі 38634,00 грн.

Надана позивачем засвідчена належним чином копія договору факторингу № 24/05/24, що укладений між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінстраст Україна» підтверджує факт відступлення права вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється на підставі правочину. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові, як це закріплено положеннями ч. 1 ст. 513 ЦК України.

Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Правомірність укладеного між сторонами Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4111770 від 03.11.2023, як правочину сторонами не оспорена, тому він є чинним і обов`язковим для виконання.

Первинним кредитором відповідачу надано кредитні кошти, які останній повинен був повернути. Проте, відповідач зобов`язання за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4111770 від 03.11.2023 належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Розмір заборгованості за кредитним Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4111770 від 03.11.2023 підтверджується розрахунками заборгованості наданими позивачем (а.с.14-18,19-20).

Відповідач будь-яких належних та допустимих доказів на спростування розміру заборгованості за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4111770 від 03.11.2023, суду не надав.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» заборгованість за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4111770 від 03.11.2023 в загальному розмірі 38 634,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, оскільки судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору (а.с.98), підлягають стягненню з відповідача.

Щодо вимоги позивача про відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 10 000,00 грн. суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

Положенням п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Слід відзначити, що витрати на професійну правничу допомогу є видом судових витрат і всі норми процесуального кодексу, які стосуються судових витрат відносяться також до витрат на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати повинні бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволені таких вимог.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

При визначенні суми відшкодування таких витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн., позивачем до суду надано: копію свідоцтва про право на зайняття Столітнім М.М. адвокатською діяльність, серії КС № 9422/10 (а.с.40), копію договору про надання правової допомоги № 10/12-2024 від 10.12.2024, укладеного між ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» та адвокатом Столітнім М.М. (а.с.70-71); копію заяви № 7177 на виконання доручення до договору про надання правової допомоги № 10/12-2024 від 10.12.2024 від 12 лютого 2025 року (а.с.72-73); копію ордеру серії АІ № 1846306, на підставі якого ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» доручає адвокату Столітньому М.М. на підставі договору про надання правничої допомоги № 10/12-2024 від 10.12.2024 представляти їх інтереси в Запорізькому районному суді Запорізької області (а.с.86), копія рахунку на оплату №7177-13/03-2025 від 13.03.2025 на суму 10000,00 грн., в якому перелічені надані адвокатом послуги та виконані роботи до договору про надання правової допомоги № 10/12-2024 від 10.12.2024 (а.с.91).

Відповідачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу щодо неспівмірності витрат позивача на правову допомогу.

У постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 року зі справи №922/445/19 та від 22.11.2019 року зі справи № 910/906/18 викладено правову позицію відповідно до якої положення частини п`ятої статті 126 ГПК України свідчить про те, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача документально підтверджених витрат на професійну правничу допомогу в заявленому розмірі, а саме - 10 000,00 грн.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 205, 207, 509, 525, 526, 530, 546-552, 610-612, 617, 625, 1048-1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 13, 76-81, 89, 133, 137, 141, 178, 191, 223, 247, 259, 263-265, 280-284, ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (м. Київ, вул. Загородня, буд. 15, офіс 118/2, ЄДРПОУ) заборгованість за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4111770 від 03.11.2023 р. в розмірі 38 634 (тридцять вісім тисяч шістсот тридцять чотири) гривні 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (м. Київ, вул. Загородня, буд. 15, офіс 118/2, ЄДРПОУ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 (десяти тисяч) гривень 00 копійок.

Копію рішення надіслати сторонам в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.

Оскаржити рішення позивач може до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його підписання.

Заяву про перегляд заочного рішення можна подати до Запорізького районного суду Запорізької області протягом 30 днів, з дня його підписання.

Суддя Д.О. Каряка