Справа № 954/177/25
Номер провадження 2/954/838/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 рокус-ще Нововоронцовка

Нововоронцовський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Каневського В. О.,

за участю секретаря судового засідання Ферко Г. М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Нововоронцовського районного суду Херсонської області цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на 2/5 частки квартири в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на 2/5 частки квартири в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_2 померла матір позивача ОСОБА_6 . Після смерті матері позивача відкрилася спадщина на майно померлої, яка складається з 2/5 часток квартири АДРЕСА_1 , із яких: 1/5 частки квартири належала померлій ОСОБА_6 , а 1/5 частки квартири належала померлому чоловіку, ОСОБА_5 , після смерті якого ОСОБА_6 прийняла спадщину, але не оформила її у зв`язку із власною смертю. Спадкоємцем майна померлої є її син. Після смерті матері, з метою оформлення спадщини, позивач у 2021 році звертався у м. Каховка Херсонської області до приватного нотаріуса Корні Т. І., однак у зв`язку з війною та окупацією міста військами рф, не встиг отримати свідоцтво про право на спадщину за законом.

У 2024 році ОСОБА_2 звернувся до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Іваніщенко Світлани Іванівни, яка завела спадкову справу № 47/24. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30.12.2024 № 122/02-31 приватний нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, що залишилося після смерті ОСОБА_6 (2/5 частки квартири АДРЕСА_1 ). Вказана вище постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії мотивована тим, що відомості про квартиру АДРЕСА_2 відсутні у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також відсутня інформація про зареєстроване право в реєстрі нерухомості, який діяв у період з 2004 по 2012 роки. Після окупації, архів БТІ Каховського району знищений, а тому додаткові паперові носії про підтвердження право власності, взяти не можливо. Враховуючи вище наведене представник позивача просив визнати за ОСОБА_2 , в порядку спадкування за законом, право власності на 2/5 частки квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

Позивач, його представник у підготовче судове засідання не з`явилися, останній надав клопотання про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідачі у підготовче засідання не з`явилися, надали заяви в яких зазначають, що позовні вимоги визнають в повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Так, суд встановив та підтверджується наявними в справі доказами, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Каховським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області 18.07.2018, актовий запис №312.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Каховським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 01.06.2021, актовий запис №507.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданим Каховським Райбюро РАЦС м. Каховка 11.03.1972, батьками ОСОБА_2 зазначені ОСОБА_5 (батько), ОСОБА_6 (мати).

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 1217 ЦПК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Частиною 1 ст. 1222 ЦК України встановлюється, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1223 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 1 ст. 1268 Цивільного кодексу України встановлюється, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За частиною ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

З постанови приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Одеської області Іваніщенко С. І. за вих. № 122/02-31 від 30.12.2024 вбачається, що у вчиненні нотаріальної дії відмовлено у зв`язку з тим, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості про зазначений в заяві спадкоємця об`єкт - квартира за адресою: АДРЕСА_3 , а також відсутня інформація про зареєстроване право в реєстрі нерухомості, який діяв у період з 2004 по 2012 роки та відсутні у спадкоємця документи про належність матері позивача ОСОБА_6 нерухомого майна.

Вирішуючи питання про належність на праві власності спадкодавцю вказаного житлового будинку, суд керувався наступним.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції від 01 липня 2004 року), права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. За ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на квартири регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, Інструкцією про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, закріпленої в наказі Державного комітету будівицтва, архітектури та житлової політики України №121 від 09.06.1998, і яка втратила чинність на підставі наказу підставі наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства № 327 від 02.07.2012; Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5 і зареєстрованим у Міністерства юстиції України від 18 лютого 2002 року за №157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію квартир, приміщень, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте, виникнення права власності на квартири, приміщення не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року.

Згідно зі свідоцтвом про право власності на житло від 26.11.1996, видане на підставі розпорядження Виконавчого комітету міської ради народних депутатів від 26.11.1996 №510, квартира, загальною площею №83,4 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_3 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 .

За технічним паспортом на приватизовану квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , квартира складається з 4-х кімнат, житловою площею 46, 6 кв. м., у тому числі: 1-а кімната 17, 5 кв. м., 2-а кімната 11, 0 кв. м., 3-я кімната 7,2 кв. м, 4-а кімната 10.9 кв. м., кухні площею 8,6 кв. м., ванної кімнати площею 3,3 кв.м., вбиральні (поєднаної) 0,9 кв. м, коридору 11,4 кв. м., вбудованої шафи 0,3*0,7*2,5 м.

З копії спадкової справи №47/2022, заведеної приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області Іваніщенко С. І., яка є продовженням спадкової справи №98/2021, заведеної приватним нотаріусом Каховського районного нотаріального округу Херсонської області Корня Т. І., вбачається, що заповіт ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 не складено, спадкоємець ОСОБА_7 подав заяву про відмову від спадщини до нотаріуса Корня Т. І., інших спадкоємців, які подали заяви про прийняття спадщини немає, про що зазначено в копії перекладу заяви ОСОБА_2 до нотаріуса Мурзакова Аурелїї від 20.12.2024. Відомості щодо наявності інформації щодо квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта в матеріалах спадкової справи відсутня.

За матеріалами справи встановлено, що 1/5 частини спірної квартири належить спадкодавцю ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 обставин, 1/5 частини спірної квартири належить ОСОБА_5 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 . При цьому у позивача наявний договір купівлі-продажу спірної квартири, але з причин, які зазначені вище, цей документ не надає змоги позивачу беззаперечно підтвердити своє право власності на нерухоме майно, наслідком чого має бути державна реєстрація такого права.

Отже, суд встановив, що ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 на праві власності належали по 1/5 частини квартири, загальною площею №83,4 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , 2/5 частини спірної квартири входить в спадкову масу після смерті ОСОБА_6 , та оскільки встановити право власності у позасудовому порядку неможливо, що позбавляє позивача ОСОБА_2 права успадкувати квартиру, тому зібрані в справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову.

На підставі ст. ст. 376, 1217, 1261, 1268, 1297 Цивільного Кодексу України, керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 259, 263-265, 273 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву представника заявника адвоката Карнауха Володимира Вікторовича (адреса листування: АДРЕСА_4 ) в інтересах ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_5 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) до ОСОБА_3 (місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_5 ; РНОКПП НОМЕР_5 ), ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_6 ; РНОКПП НОМЕР_6 ) про визнання права власності на 2/5 частки квартири в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на 2/5 частки квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Херсонського апеляційного суду через Нововоронцовський районний суд Херсонської області.

СуддяВ.О. Каневський