Справа № 503/283/25
Провадження № 2/503/406/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2025 року

Кодимський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Калашнікової Т.О.,

при секретарі судового засідання Поліковській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кодима цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до Кодимської міської ради Подільського району Одеської області про встановлення факту прийняття спадщини,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту прийняття спадщини. В заяві зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її син ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилася спадщина. Заявник вказала, що являється спадкоємцем за законом після померлого і прийняла спадщину, оскільки фактично вступила в управління спадковим майном. Однак не може оформити право на спадщину, так як не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, тому на даний час не може підтвердити своє право на спадкування. Просила заявлені вимоги задовольнити.

21.02.2025 року ухвалою суду відкрито провадження за вказаною заявою та справу призначено до розгляду в порядку окремого провадження, а також витребувано докази з Кодимської державної нотаріальної контори.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явилася, однак надала до суду заяву від 28.03.2025 року про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила про підтримання заявлених вимог в повному обсязі. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник Кодимської міської ради Подільського району Одеської області в судове засідання не з`явився, натомість надав до суду клопотання від 18.03.2025 року про розгляд справи за його відсутності, в якому зазначив, що заявлені вимоги визнає в повному обсязі. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши та оцінивши письмові докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановленні також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пленум Верховного Суду України в п. 1 своєї Постанови № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснив, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з майбутнім вирішенням спору про право.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання із ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , повторно виданого 29.01.2025 року Балтським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що правила книги шостої Цивільного кодексу України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 01 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців.

Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року п. 1 у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні норми ЦК УРСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Як встановлено судом, спадщина після смерті ОСОБА_2 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до 1 січня 2004 року, а тому необхідно застосовувати норми ЦК УРСР 1963 року.

Положеннями частин 1 та 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визначено, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Із повідомлення Кодимської державної нотаріальної контори від 12.03.2025 року № 144/01-16 вбачається, що заявник не прийняла спадщину, оскільки після смерті ОСОБА_2 в держнотконтору не зверталася, спадкова справа не заводилась.

Із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, вбачається, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його матір`ю була ОСОБА_1 , тобто заявник є спадкоємцем першої черги за законом.

Враховуючи, що заявник вступила в управління спадковим майном, що підтверджується довідкою старости с. Семенівка, що була зареєстрована виконавчим комітетом Кодимської міської ради 05.02.2025 року за № 123, суд приходить до висновку, що вона дійсно має право на спадкування відповідно до ст.534 ЦК УРСР.

Вирішуючи питання про можливість встановлення факту прийняття спадщини в порядку окремого провадження, суд виходить з того, що за відсутності заповіту, складеного на ім`я інших спадкоємців, відсутності факту прийняття спадщини іншими спадкоємцями - відсутній і спір про право на майно, а від встановлення цього факту щодо заявника залежить набуття нею спадкових прав на майно спадкодавця та законом не визначено іншого порядку його встановлення.

Аналізуючи вищезазначене, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених вимог, оскільки метою встановлення зазначеного вище факту є отримання заявником можливості реалізувати своє право на спадкування.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265, 315 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заявлені вимоги ОСОБА_1 до Кодимської міської ради Подільського району Одеської області про встановлення факту прийняття спадщини, - задовольнити.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , спадщини після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кодима Кодимського району Одеської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення тексту рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Суддя Т.О. Калашнікова