Справа № 395/337/25 Провадження № 2/395/216/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2025 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді Володимира Орендовського,

з участю секретаря Наталії Піддубної,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку набувальної давності,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2025 року позивач звернулася з позовом до суду до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку набувальної давності, вказуючи на те, що в 1996 році вона придбала житловий будинок садибного типу, який розташований по АДРЕСА_1 під АДРЕСА_2 у громадянина ОСОБА_3 . Того ж року, вона разом зі своїм чоловіком передали власникові половину коштів від вартості будинку та зареєструвалися у вищевказаному будинку. ОСОБА_2 їм передав ключі від будинку, а також правовстановлюючі документи на нього. Домовившись з власником, що іншу частину вартості передадуть через два роки. У 1998 році позивач разом з чоловіком виплатили власникові ОСОБА_2 другу половину від вартості будинку. Домовившись з ним, що договір купівлі - продажу оформить у жовтні - листопаді цього ж року. Однак, позивач не оформила договору в зв`язку з відсутністю на це коштів. А у 1999 році власник будинку ОСОБА_2 разом з сім`єю виїхав з села в інше місце проживання, орієнтовно в Черкаську область. Зі слів позивача у справі, ні їй, ні людям з села про нього ніякої інформації невідомо. На сьогодні, вже більш ніж 28 років, ОСОБА_1 зареєстрована та фактично проживає в вищезазначеному житловому будинку, добросовісно та відкрито володіє ним більше десяти років. Доглядає за будинком та утримує його, постійно здійснює поточний та капітальний ремонт, поліпшує благоустрій прибудинкової території, сплачує комунальні послуги за цією адресою, тримає господарство. Користується житловим будинком відкрито, безперервно, не приховуючи факту знаходження майна в її володінні, володіння будинком не переривалось. За цей час ніхто ніяких претензій з приводу користування нею вказаним будинком до неї не пред`являв. Окрім того, в 2021 році вона приватизувала земельну ділянку під будинком загальною площею 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва га обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, а також 0,08 га для індивідуально садівництва. Земельні ділянки мають ту ж саму адресу, що і будинок, АДРЕСА_2 . У 2024 році ОСОБА_1 звернулась до державного реєстратора з метою реєстрації права власності на будинок за собою у реєстрі права власності на підставі витягу з погосподарського обліку. Однак, державний реєстратор надав перелік документів потрібних для проведення державної реєстрації. Серед вказаною переліку потрібний був новий техпаспорт та архівна довідка БТІ. Замовивши технічний паспорт на будинок, позивач звернулась до органу Кіровоградське бюро технічної інвентаризації за архівною довідкою. Відповідно довідки БТІ «за архівними даними реєстрових книг Обласного комунального підприємства «Кіровоградське обласне бюро технічної інвентаризації» за станом до 01.01.2013 року право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , - належало ОСОБА_2 відповідно договору купівлі - продажу посвідченого Новомиргородською державною нотаріальною конторою 22.03.1995 року Р№ 691. Про даний факт позивач довідалась лише з цієї довідки. В результаті чого державний реєстратор їй відмовив пояснивши, що право власності за нею, на підставі витягу по господарського обліку він не внесе, оскільки право власності було зареєстровано в органі БТІ за іншою особою.

На підставі вищевикладеного, позивач просить визнати за нею в порядку набувальної давності право власності на житловий будинок садибного типу літ. А,а з господарським будівлями га спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач повідомлена у встановленому законом порядку про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, проте представник позивача направив до суду заяву з проханням розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримують повністю та просили їх задовольнити.

Відповідач повідомлений у встановленому законом порядку про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, проте направив до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення.

Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України.

За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який підтверджує його право власності.

Пунктом 9 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» судам роз`яснено, що при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Відповідно п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду кримінальних та цивільних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 року, відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник.

Виходячи зі змісту викладеного, обставин, які мають значення для справи, і які відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України повинен довести саме позивач є: законний об`єкт володіння; добросовісність володіння; відкритість володіння; давність володіння та його безперервність (тобто строк володіння).

Судом встановлено, що 22 березня 1995 року ОСОБА_2 придбав житловий будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 , що підтверджується Договором, який посвідчений державним нотаріусом Новомиргородської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за № 691 (а.с.12-13).

З 20 лютого 1996 року позивач проживає та зареєстрована у житловому будинку по АДРЕСА_1 , що визнається відповідачем і підтверджується витягом з реєстру територіальної громади № 2023/008611551 від 24.10.2023 року та розпискою про передачу грошових коштів за вищевказаний будинок (а.с.9-10).

Як вбачається з витягу з рішення Новомиргородської міської ради Кіровоградської області № 370 від 08.10.2021 року вирішено: затвердити проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянці ОСОБА_1 загальною площею 0,6648 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) та для індивідуального садівництва та для ведення особистого селянського господарства, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , та АДРЕСА_3 ; передати громадянці ОСОБА_1 , жительці АДРЕСА_2 ) в приватну власність земельні ділянки загальною площею 0,6648 га (а.с. 14-24).

Відповідно до довідки Новомиргородської міської ради Кіровоградської області № 469 від 22 жовтня 2024 року до складу сім`ї за адресою АДРЕСА_2 , входять ОСОБА_1 , чоловік ОСОБА_4 , син ОСОБА_5 , син ОСОБА_6 (а.с.29).

Згідно Витягів з погосподарських книг за 1996-2000, 2001-2005, 2006-2010, 2011-2015, 2016-2020, 2021-2025 роки підтверджується факт користування земельними ділянками за адресою: АДРЕСА_1 , в кожному з яких зазначено головою домогосподарства ОСОБА_1 (а.с. 30-35).

Як вбачається з Архівної довідки № 592382 від 12 листопада 2024 року, виданої ОКП «Кіровоградське ООБТІ» право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , за архівними даними реєстрових книг Обласного комунального підприємства Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації станом до 01.01.2013 року належало: ОСОБА_2 на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого Новомиргородською державною нотаріальною конторою 22.03.1995 року № Р№691 (а.с.43).

Відповідно до висновку про вартість об`єкту оцінки нерухомості, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , оціночна вартість складає 50 000 грн. (а.с.45).

На підставі викладеного, зваживши у сукупності наведені вище докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки матеріали справи містять належні та допустимі докази, що свідчать про наявність достатніх правових підстав для визнання за позивачем права власності за набувальною давністю на нерухоме майно, а саме на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст.200, 206, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку набувальної давності- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, а саме на житловий будинок садибного типу літ. А,а з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлений13 червня 2025 року.

Суддя Новомиргородського районного суду

Кіровоградської області Володимир Орендовський