Справа №295/2380/25
УХВАЛА

16.06.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі

Головуючої судді Воробйової Т.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження питання

про прийняття зустрічної позовної заяви ОСОБА_1

до ОСОБА_2 ,

третя особа служба у справах дітей Романівської селищної ради,

про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дітьми,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою суду від 26.03.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

05.06.2025 від відповідача до суду надійшов зустрічний позов до ОСОБА_2 , третя особа служба у справах дітей Романівської селищної ради, про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дітьми. Разом із зустрічною позовною заявою відповідач подав клопотання про поновлення строку на подання зустрічного позову, яке обґрунтоване тим, що після отримання копії позовної заяви та ознайомлення з її змістом, відповідач звернувся до Служби у справах дітей Романівської селищної ради з відповідною заявою про участь у вихованні та спілкуванні з дітьми. Також для спростування відомостей, що зазначені в позовній заяві щодо наявності заборгованості зі сплати аліментів, виникла необхідність у зверненні до державного виконавця Богунського ВДВС в місті Житомир для отримання відповідних довідок. Після збору вказаних документів виникла необхідність у підготовці та поданні зустрічної позовної заяви про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дітьми. ОСОБА_1 вважає за можливе визнати поважними причини пропуску строку для подання зустрічної позовної заяви та поновити такі строки, а також прийняти зустрічну позовну заяву до спільного розгляду з первісною, оскільки вимоги за первісним та зустрічним позовами взаємопов`язані, спільний їх розгляд є доцільним.

Вирішуючи питання про прийняття до провадження зустрічного позову, суд доходить наступних висновків.

Відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву (ч.1 ст.193 ЦПК України).

Згідно зі ст.122 ЦПК України строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Статтею 123 ЦПК України визначено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Ухвалою суду про відкриття провадження у справі від 26.03.2025 встановлено відповідачу строк 15 днів з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі для подачі відзиву на позов та надання доказів в обґрунтування заперечень, якщо такі докази не надані позивачем.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та доданих до неї документів були вручені відповідачу 09.04.2025, що підтверджується роздруківкою із сайту АТ «Укрпошта».

Отже, строк для подачі зустрічного позову закінчився 24.04.2025, при цьому зустрічний позов подано до суду 05.06.2025, тобто зі значним пропуском строку, встановленого судом.

За приписами ч.1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. За правилами частини 2 цієї ж статті встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Процесуальний строк може бути поновлений лише за умови його пропуску з поважних причин. Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу.

У розумінні норми ст. 127 ЦПК України поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані тяжка хвороба, відрядження, стихійне лихо, незаконне позбавлення свободи та інші обставини, через які особа не мала реальної змоги вчасно подати позов чи інший документ.

Посилаючись на наявність поважних причин пропуску строку для подання зустрічного позову ОСОБА_1 посилається на те, що він звернувся до Служби у справах дітей Романівської селищної ради із заявою про участь у вихованні та спілкуванні з дітьми, також для спростування відомостей, що зазначені в позовній заяві щодо наявності заборгованості зі сплати аліментів, виникла необхідність у зверненні до державного виконавця Богунського ВДВС в місті Житомир для отримання відповідних довідок.

До зустрічного позову ОСОБА_1 долучив копію рішення виконавчого комітету Романівської селищної ради про затвердження висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Романівської селищної ради про участь батька у вихованні дітей від 24.04.2025 та копію відповідного висновку, а також копію довідки Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі про відсутність заборгованості зі сплати аліментів від 23.04.2025.

Отже, докази, на необхідність отримання яких відповідач посилався як на причину неможливості своєчасного подання зустрічного позову, датовані 24.04.2025 та 23.04.2025, при цьому, зустрічний позов поданий до суду тільки 05.06.2025.

Дослідивши доводи ОСОБА_1 щодо наявності поважних причин пропуску процесуального строку, суд доходить висновку, що наведені ним причини не можуть бути визнані поважними, оскільки не є такими, що об`єктивно перешкоджали реалізувати своє право на подання зустрічного позову у встановлений ч. 1 ст. 193 ЦПК України строк.

Необхідність отримання письмових доказів не можуть бути визнані поважними причинами пропуску процесуального строку, оскільки не є такими, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для відповідача та його представника на вчинення цих дій.

Також суд зазначає, що встановлення строків звернення до суду з відповідними заявами законом передбачено з метою своєчасного виконання учасниками цивільного судочинства передбачених ЦПК України певних процесуальних дій. Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у цивільно-правових відносинах, а також стимулює учасників цивільного процесу добросовісно використовувати свої права та ставитися до виконання своїх обов`язків.

Водночас, згідно з п. 22-29 рішення ЄСПЛ у справі від 28.03.2006 «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим. Тим не менше право доступу до суду не може бути обмеженим таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями. При цьому правила регулювання строків мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані. У той же час такі правила в цілому або їх застосування не повинні перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби захисту. Згідно ж усталеної прецедентної практики ЄСПЛ закон повинен бути прогнозованим для учасників провадження.

Позивач у справі ОСОБА_2 має право на дотримання принципу юридичної визначеності та прогнозованості, що передбачає, зокрема, вчинення стороною відповідача процесуальних дій у визначений ЦПК України строк.

Прийняття до розгляду зустрічного позову, який поданий зі значним пропуском процесуального строку, порушує права позивача на розгляд її справи у розумний строк.

Як передбачено ч. 2 ст. 126 ЦПК України документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

З огляду на те, що зустрічний позов подано з пропуском встановленого для цього строку, клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку суд вбачає необґрунтованим, відповідно до ч. 2 ст. 126 ЦПК України, суд залишає зустрічний позов без розгляду.

При цьому, суд зауважує, що залишення без розгляду зустрічного позову, поданого у даній справі, не позбавляє ОСОБА_1 права звернутися до суду у загальному порядку за захистом прав, які він вважає порушеними.

Керуючись статтями 122, 123, 126, 127, 193, 260 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку для подачі зустрічного позову відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа служба у справах дітей Романівської селищної ради, про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дітьми залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що він має право звернутися до суду з позовом у загальному порядку.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.А. Воробйова