ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

17 червня 2025 року м. Чернівці

справа № 727/4340/24

провадження №22-ц/822/503/ 25

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Перепелюк І. Б.

суддів: Лисака І.Н., Литвинюк І.М.

секретар Собчук І.Ю.

розглянувши клопотання ОСОБА_1 про відмову від апеляційної скарги на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 14 березня 2025 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Кривцова Крістіна Танасіївна, про визнання недійсними договорів дарування,

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Кривцова К.Т., про визнання недійсними договорів дарування.

Позов обґрунтовано наступним. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 25.10.2018 року по 16.06.2023 року. Від шлюбу мають спільну доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час перебування в шлюбі сторонами придбано земельну ділянку площею 0,0158 га з кадастровим номером :17:001:1205, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Право власності на земельну ділянку на підставі договору купівлі-продажу від 28.05.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Кривцовою К.Т. зареєстровано за ОСОБА_3 .

Договір посвідчено за згодою чоловіка ОСОБА_2 . На підставі дозвільних документів на початок виконання будівельних робіт, що були видані на попереднього власника, ОСОБА_3 звернулась до Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради з заявою про зміну даних у повідомленні про початок будівельних робіт, та в подальшому добудовано житловий будинок літ.А загальною площею 134,8 кв.м., в тому числі житловою 43,8 кв.м., по АДРЕСА_1 .

Рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради № 312/10 від 12.05.2021 року (пункт 1.2.) у зв`язку з прийняттям в експлуатацію та впорядкування поштової адреси житловому будинку присвоєно поштову адресу АДРЕСА_2 .

25.05.2021 року ОСОБА_3 зареєструвала за собою право власності на цей будинок в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

02 серпня 2017 року на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_2 набув у приватну власність 36/100 часток у житловому будинку АДРЕСА_3 з відповідною частиною господарських будівель та споруд, до складу яких входила квартира АДРЕСА_4 , загальною площею 60,10 кв.м.

Кошти на квартиру надав позивачу його батько ОСОБА_1 . Батько надав йому в позику кошти в розмірі 30 000 доларів США для розвитку бізнесу, а позивач уклав на ім`я батька ОСОБА_1 договір дарування частки будинку по АДРЕСА_3 , як гарантію повернення коштів.

Через постійні конфлікти, що виникали між відповідачкою ОСОБА_3 та його батьком ОСОБА_1 , оскільки останній дорікав, що це його квартира, заходив у квартиру як власник та влаштовував сварки, ОСОБА_2 13 травня 2021 року надав батькові боргову розписку, за змістом якої, мав повернути кошти до 31 грудня 2022 року, а взамін батько в цей же день розірвав раніше укладений договір дарування частки будинку по АДРЕСА_3 .

Вказав також, що через наявну позику у них з батьком погіршились стосунки, бо останній вимагав повернути йому кошти. Саме тому вони з відповідачкою вирішили продати квартиру, та повернути кошти, однак розпочалась війна і вони цього зробити не змогли. Також з грудня 2022 року позивачу почали надходити повістки щодо необхідності явки в ТЦК та СП, а 02 березня 2023 року надійшло попередження. Через зазначену ситуацію почали погіршуватись стосунки з дружиною, вона почала його спонукати до відчуження на її ім`я нерухомого майна.

Для збереження сімейних стосунків 24.02.2023 року на підставі договорів дарування ОСОБА_2 відчужив на користь ОСОБА_3 1/2 ідеальну частку в праві власності на земельну ділянку та 1/2 ідеальну частку в праві власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 , а 03.02.2023 року 36/100 часток у житловому будинку під АДРЕСА_3 . Після укладення договорів дарування, 25.04.2023 року ОСОБА_3 звернулась до Першотравневого районного суду м.Чернівців з позовом про розірвання шлюбу, та рішенням суду 16.05.2023 року шлюб було розірвано. Посилався на те, що після розірвання шлюбу відповідачка разом з донькою має намір виїхати для проживання до Румунії до іншого чоловіка, та у зв`язку з переїздом відчужити все нерухоме майно.

Посилаючись на зазначені обставини, просив визнати недійсними укладені між ним та ОСОБА_3 договори дарування з підстав їх фіктивності, оскільки, на його думку, такі договори не були направленні на настання правових наслідків, а укладені з метою приховування майна від боргових зобов`язань, що виникли між ним та його батьком 13.05.2021 року на суму 30000 доларів США.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівців від 14 березня 2025 року в позові відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 14 березня 2025 року та ухвалити нове рішення, яким визнати недійсним договір дарування 36/100 часток житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель і споруд по АДРЕСА_3 , укладений 03 березня 2023 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Кривцовою К. Т., зареєстрований в реєстрі за № 1658.

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 14 травня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 .

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 14 травня 2025 року справу призначено до розгляду на 17 червня 2025 року.

16 червня 2025 року на адресу апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про відмову від апеляційної скарги на рішення Шевченківського районного суду від 14 березня 2025 року. Зазначив, що наслідки відмови від апеляційної скарги йому роз`ясненні та зрозумілі. Просив вирішити питання щодо повернення йому 50% витрат понесених на сплату судового збору.

Мотивувальна частина та застосовані норми права

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява про відмову від апеляційної скарги підлягає до задоволення, а у задоволенні клопотання про повернення судового збору слід відмовити.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження особа, яка подала апеляційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 4 ст. 364 ЦПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї, а інша сторона має право визнати апеляційну скаргу обґрунтованою в повному обсязі чи в певній частині до закінчення апеляційного провадження.

У зв`язку з відмовою від апеляційної скарги суд, за відсутності заперечень інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги, постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження. У разі закриття апеляційного провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги на судове рішення повторне оскарження цього рішення особою, що відмовилася від скарги, не допускається (частина 5 статті 364 ЦПК України).

Як роз`яснив Верховний Суд України у п. 12 постанови Пленуму від 24 жовтня 2008 року №12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» прийняття відмови від апеляційної скарги не пов`язується з обов`язком апеляційного суду перевіряти, чи у зв`язку з такою відмовою не порушуються права будь-яких осіб, оскільки право особи на відмову від апеляційної скарги не обмежене.

Як вбачається з матеріалів справи, заява ОСОБА_1 про відмову від апеляційної скарги не суперечить вимогам закону, не порушує будь-чиїх прав та законних інтересів.

Отже, відсутні обставини, які б перешкоджали прийняттю відмови ОСОБА_1 від апеляційної скарги та закриттю апеляційного провадження за його апеляційною скаргою.

Враховуючи викладене, відмову ОСОБА_1 від апеляційної скарги слід прийняти, апеляційне провадження у справі закрити.

Розглянувши клопотання про повернення сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що воно не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі:

1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом;

2) повернення заяви або скарги;

3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі;

4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням);

5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

У разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Аналіз ст.7 Закону України «Про судовий збір» свідчить про те, що підстав для повернення судового збору в разі закриття апеляційного провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги немає.

Така позиція суду відповідає правовому висновку Верховного Суду щодо застосування ст.7 Закону України «Про судовий збір» висловленого в ухвалах від 29 травня 2019 року у справі № 820/4918/16, від 22 листопада 2019 року у справі №816/731/16 та від 08 червня 2021 року у справі №916/2276/20.

Апеляційний суд звертає увагу, що прийняття відмови від апеляційної скарги, вирішується у судовому засіданні, тобто після вчинення судом процесуальних дій щодо підготовки справи до розгляду, а саме надіслання копій апеляційної скарги всім учасникам справи та повідомлення їх про дату, час та місце судового засідання, тобто сплачені кошти судового збору спрямовані на забезпечення здійснення судочинства.

Керуючись ст. ст. 133, 364 ЦПК України, ст.7 Закону України «Про судовий збір», апеляційний суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про відмову від апеляційної скарги задовольнити та прийняти відмову ОСОБА_1 від апеляційної скарги на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 14 березня 2025 року.

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 14 березня 2025 року закрити.

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про повернення судового збору за подання апеляційної скарги відмовити.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі закриття апеляційного провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги на судове рішення, повторне оскарження цього рішення особою, що відмовилася від скарги, не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді : І.Б. Перепелюк

І.Н. Лисак

І.М. Литвинюк