Єдиний унікальний номер 752/9057/24
провадження № 2/175/2921/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 року Дніпровський районний суд

Дніпропетровської області

у складі: головуючого

судді Васюченко О.Г.

з секретарем Кульпіною Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в приміщенні Дніпровського районного суду Дніпропетровської області в селищі Слобожанське цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області року надійшла за підсудністю позовна заява Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування своїх вимог, у позовній заяві позивачем зазначено, що 24 грудня 2019 р. між Акціонерним товариством «Кредобанк» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № ipo 14151.

Для забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором № ipo 14151 від 24 грудня 2019 р. між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_2 24 грудня 2019 р. було укладено Договір поруки № 45280/2021/2.

Згідно розрахунку заборгованості по Кредитному договору № ipo 14151 від 24 грудня 2019 р. станом на 14 листопада 2023 р. заборгованість перед АТ «Кредобанк» становить у розмірі 730480,10 грн., що складається із: заборгованості за тілом кредиту - 562687,78 грн., заборгованості за відсотками - 167792,32 грн.

Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11.12.2024 року дану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 08 квітня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до розгляду по суті.

Законом України «Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щодо зміни найменувань місцевих загальних судів», що набрав чинності 25 квітня 2025 року, визначено змінити найменування Дніпропетровського районний суд Дніпропетровської області на Дніпровський районний суд Дніпропетровської області. Також визначено, що зміна найменування місцевого загального суду не призведе до його реорганізації чи ліквідації або утворення нового суду".

Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив розглянути справу без його участі.

Відповідачі та/або їх представник в судове засідання не з`явилися, про причини не явки суду не повідомили. Причини їх неявки в судове засідання судом визнаються не поважними, оцінюються судом як спосіб затягування розгляду справи і недобросовісне виконання своїх процесуальних прав та обов`язків. Отже, суд вважає можливим розгляд справи на підставі наявних матеріалів і доказів.

При цьому суд звертає увагу на вимоги статті 121 ЦПК України про те, що справа має бути розглянута судом протягом розумного строку; не може бути залишене поза увагою положення статті 6 Конвенції, якими передбачено, що судові процедури при розгляді справи повинні бути справедливими, справа має бути розглянута в розумний строк, а також те, що в цивільному судочинстві діє принцип ефективності судового процесу, який направлений на недопущення затягування розгляду справи. При цьому слід керувався саме зазначеним, а не наявністю чи відсутністю права, що підлягає захисту, наявністю іншого спору, що начебто перешкоджає вирішенню цієї справи. Таким чином, суд вважає можливим слухання справи за відсутності вказаних відповідачів відповідно до ст. 223 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України відповідачам було встановлено строк в п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. Також, відповідно до ч. 7 ст. 178 ЦПК України, відповідачі відзив до суду не подавали, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що відповідає вимогам ч. 8 ст. 178 ЦПК України..

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими задоволенню.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Зважаючи на ці обставини, суд керується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Строки, встановлені Цивільним процесуальним кодексом України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію (наприклад, строк оскарження судового рішення, строк подачі зауважень щодо журналу судового засідання). Зазначене є завданням цивільного судочинства та кримінального провадження (стаття 1 ЦПК, стаття 2 КПК). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.). У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Судом встановлено, що 24 грудня 2019 р. між Акціонерним товариством «Кредобанк» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № ipo 14151, за умовами якого банк видав позичальнику кредит в розмірі 610000,00 грн. на строк до 23 грудня 2030 року.

Відповідно до п.2.4. Кредитного договору, Кредит видається на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання.

Згідно із п.2.5. Кредитного договору, Банк відкриває позичковий рахунок НОМЕР_1 .

Відповідно до п.2.7. Кредитного договору, датою видачі кредиту вважається день списання коштів з позичкового рахунку (утворення строкової заборгованості по позичковому рахунку).

Відповідно до п.3.3. Кредитного договору, на момент укладення Договору Сторонами обумовлено значення Змінюваної Процентної ставки на перший період дії ставки, надалі Первини Процентна ставка в розмірі: - 17% річних з дати укладення договору. Починаючи з другого та всі наступних Періодів Дії Ставки проценти за користування кредитом сплачуються відповідно до встановленого для цих періодів значення змінюваної Процентної Ставки.

Відповідно до п.4.1. Кредитного договору, Позичальник зобов`язаний повернути Банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені цим Договором та/або додатками до нього.

Відповідно до п. 4.7. Кредитного договору, погашення заборгованості за Кредитним договором здійснюється у наступній черговості:

У першу чергу: прострочені платежі по сплаті процентів користування Кредитом; прострочені платежі по поверненню кредиту (основного боргу);

У другу чергу: поточні платежі по сплаті нарахованих процентів за користування Кредитом; поточні платежі по поверненню Кредиту (основного боргу);

У третю чергу: прострочені платежі по сплаті комісії та інших платежів, які передбачені Кредитним договором; поточні платежі по сплаті комісії та інших платежів, які передбачені Кредитним договором; пеня, штрафи та інші види неустойки; дострокові платежі по поверненню Кредиту (основного боргу) на наступний місяць/місяці.

Сторони не мають права змінювати черговість погашення заборгованості за цим Кредитним договором, в тому числі шляхом зазначення в платіжних документах призначення платежу, що порушує черговість визначену.

Згідно із п. 4.9. Кредитного договору, Банк у випадку, передбачених п. 2.9. Кредитного договору, вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісії та інших належних до сплати платежів за Кредитним договором, про що письмово повідомляє Позичальника. У випадку несвоєчасної сплати процентів, комісій, інших платежів та/або повернення кредиту (частини кредиту) право Банку вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за цим Кредитним договором виникає, у разі прострочення сплат процентів, комісій, інших платежів та/або повернення кредиту (частини кредиту) щонайменше на три календарні місяці.

Відповідно до п. 4.10. Кредитного договору, Позичальник зобов?язаний після отримання повідомлення Банку, передбаченого п. 4.9. Кредитного договору, усунути порушення умов Кредитного договору, вказаних у повідомленні протягом 60 календарних днів із дня отримання такого повідомлення. Якщо Позичальник не усунув вказані порушення, то він зобов?язаний достроково повернути кредит, проценти, комісії та інші належні до сплати платежі за Кредитним договором не пізніше 60-го календарного дня після отримання письмового повідомлення Банку (п. 4.9. Кредитного договору).

Відповідно до п. 5.1. Кредитного договору, за несвоєчасне виконання грошових зобов?язань за цим Кредитним договором Позичальник, крім відшкодування збитків, сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, яка діяла на момент в період прострочення, розрахованої від суми кожного несвоєчасно виконаного грошового зобов?язання Позичальника, за кожен день прострочення від дати виникнення прострочення до дати, що передує даті погашення заборгованості Позичальника. В будь-якому разі розмір пені, Нарахованої Позичальнику на підставі цього пункту Кредитного договору, не може перевищувати 15 % від суми несвоєчасного виконання грошового зобов?язання.

Відповідно до п. 5.2. Кредитного договору, за невиконання взятих на себе зобов?язань по поверненню кредиту Позичальник, крім сплати пені, відшкодовує Банку заподіяні збитки в повному обсязі, в тому числі й упущену вигоду.

В забезпечення зобов`язань за Кредитним договором № ipo 14151 від 24 грудня 2019 р. між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_2 24 грудня 2019 р. було укладено Договір поруки № 45280/2021/2, що підтверджується копією такого договору.

Відповідно до п.1.1. Договору поруки, Поручитель зобов`язується відповідати перед Кредитором за виконання ОСОБА_1 зобов`язань в повному обсязі (повернення кредиту, несплачених відсотків, комісій, штрафів, пень та інших видів неустойки) Кредитним договором № ipo 14151 від 24 грудня 2019 р.

Відповідно до п. 2.6. Договору поруки, Поручитель та Боржник несуть солідарну відповідальність перед Кредитором. Договором поруки визначено, що Поручитель ознайомлений з умовами Договору кредиту, ніяких заперечень, а також непорозумінь його положень не має.

Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання.

04.07.2023 року поручителю направлено рекомендованим листом повідомлення про невиконання боржником зобов`язань та вимога про необхідність виконання зобов`язання поручителем.

Протягом встановлених договором 7 днів поручитель не виконав зобов?язання за договором поруки.

Таким чином, він має відповідати за зобов`язаннями солідарно з боржником.

Відповідачі свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконують, внаслідок чого станом на 14 листопада 2023 р. перед АТ «Кредобанк» виникла заборгованість у розмірі 730480,10 грн., що складається із: заборгованості за тілом кредиту - 562687,78 грн., заборгованості за відсотками - 167792,32 грн.

Згідно із ст.525,526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування.

Як встановлено при розгляді справи, банк свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Як вбачається з письмових матеріалів справи, відповідачі не надали своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, в порушення умов кредитного договору, а також вимог ст.509,526,1054 ЦК України відповідачі зобов`язання за вказаним вище договором не виконав.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідачка порушує зобов`язання за даним Договором.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.

Відповідно до ч. 2ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до ч. 1ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 554 ЦПК України передбачені правові наслідки порушення зобов`язання, забезпеченого порукою. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Як встановлено в судовому засіданні та доведено зібраними по справі доказами, відповідачі умови укладених договорів не виконують, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ «Кредобанк» підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 10957,20 грн.

Таким чином позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитними договорами та витрат знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 8, 19, 33, 55, 124, 129 Конституції України, ст. 15, 16, 95, 509, 510, 512, 514-519, 526, 527, 530, 532, 533, 534, 536, 545, 546, 549, 550, 551, 610, 611, 612, 629, 1048-1050, 1054, 1055, 1077 ЦК України, ст. 4, 5, 18, 43, 49, 76-81, 84, 89, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Акціонерного товариства «Кредобанк», , заборгованість за кредитним договором № ipo 14151 від 24 грудня 2019 року у розмірі 730480,10 грн., що складається із: заборгованості за тілом кредиту - 562687,78 грн., заборгованості за відсотками - 167792,32 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Акціонерного товариства «Кредобанк», , судовий збір у розмірі 10957,20 гривень по 5478,60 гривень з кожного.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд протягом 30 днів з дня проголошення рішення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 354 ЦПК України з урахуванням положень п. 3 Розділу XII ПРИКІНЦЕВИХ ПОЛОЖЕНЬ ЦПК України.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 354 ЦПК України з урахуванням положень п. 3 Розділу XII ПРИКІНЦЕВИХ ПОЛОЖЕНЬ ЦПК України.

Суддя О.Г. Васюченко