Справа № 444/619/25
Провадження № 2/444/782/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Мікула В. Є.

секретар судового засідання Садова І. З.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кобзар Любов Вікторівна про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документа особі, визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до відповідача Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кобзар Любов Вікторівна, у якому просить встановити юридичний належності правовстановлюючого документа, а саме те, що сертифікат на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 030938, який виданий 31 січня 1996 року Новоскварявською сільською радою та зареєстрований у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 23, згідно якого ОСОБА_2 було передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,05 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства, розташовану на території Новоскварявської сільської ради, належить ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також визнати за ним, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай) площею 1,05 га умовних кадастрових гектарів без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території колишньої Новоскварявської сільської ради Жовківського району Львівської області, а на сьогоднішній день Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, право на яку ОСОБА_2 мала на підставі сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 030938, виданого Новоскварявською сільською радою 31 січня 1996 року та зареєстрованого у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 23.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що сертифікат на середню земельну частку (пай) виданий на ім`я ОСОБА_2 , а спадкодавцем згідно свідоцтва про смерть є ОСОБА_2 .

Як наслідок виникає необхідність у встановленні юридичного факту належності правовстановлюючого документа саме ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначає, що він, ОСОБА_1 , є спадкоємцем за заповітом після смерті баби, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийняв після її смерті спадщину.

Інших спадкоємців за заповітом, осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_2 та які б прийняли спадщину внаслідок звернення до нотаріуса чи внаслідок спільного проживання зі спадкодавцем немає.

Однак спадщини на право на земельну частку (пай) розміром 1,05 га умовних кадастрових гектарів, яка належала ОСОБА_2 згідно сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) старого зразка не може оформити, так як відсутній правовстановлюючий документ на право на дану земельну частку (пай) нового зразка, який водночас не може бути виданий на ім`я померлої ОСОБА_2 , оскільки вона втратила цивільну правоздатність та дієздатність внаслідок смерті.

Враховуючи наведені вище обставини, вважає, що його право на земельну частку (пай) підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 18 квітня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, з метою виконання вимог ч. 1 ст. 189 ЦПК України розпочано підготовче провадження у справі, підготовче судове засідання призначено на 29 квітня 2025 року о 10:30 год.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак подав на адресу суду письмову заяву, у якій просить справу розглядати у його відсутності. Зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.

Представник відповідача, Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак з Жовківської міської ради на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, зазначили, що не заперечують проти задоволення позовних вимог, при вирішенні справи покладаються на думку суду.

Третя особа, приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кобзар Любов Вікторівна в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином.

А тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, представника відповідача, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані позивачем та представником відповідача заяви про розгляд справи у їх відсутності, висловлені позиції у справі, а також беручи до уваги те, що неявка третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, фактично визнав позовні вимоги, покладається при вирішенні справи на думку суду, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у селі Нова Скварява, Жовківського району Львівської області, що підтверджується викладеним у паспорті громадянина України № НОМЕР_2 , який виданий 01 лютого 2019 року органом 4614.

Його батьком є ОСОБА_3 , матір`ю ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про моє народження серії НОМЕР_3 , яке повторно видане Жовківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 08 січня 2025 року.

Факт реєстрації шлюбу між батьками позивачами, а саме ОСОБА_3 та ОСОБА_5 06 листопада 1965 року у виконавчому комітеті Новоскварявської сільської ради Жовківського району Львівської області, актовий запис № 31, підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 7, який 09 січня 2025 року виданий Жовківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Тобто дошлюбним прізвищем матері позивача, ОСОБА_4 , було ОСОБА_6 .

З свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 , яке видане Жовківським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівської області 25 квітня 2001 року, вбачається, що шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 13 квітня 1973 року було зроблено запис за № 37. Після розірвання шлюбу прізвище чоловіка ОСОБА_7 , дружини- ОСОБА_7 .

Викладеним у свідоцтві про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 , яке видане Червоградським ЗАГС 23 грудня 1986 року, стверджується, що ОСОБА_8 та ОСОБА_4 уклали шлюб 23 грудня 1986 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 23 грудня 1986 року було зроблено запис за № 514. Прізвище після укладення шлюбу чоловіка ОСОБА_9 , дружини ОСОБА_9 .

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 , яке видане 29 травня 1954 року, вбачається, що ОСОБА_10 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 30 квітня 1945 року було зроблено відповідний запис за № 18.

Її батьком є ОСОБА_11 , матір`ю ОСОБА_2 .

Так як ОСОБА_2 є матір`ю матері позивача, відповідно ОСОБА_2 бабою ОСОБА_1 , а він її внуком.

З сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 030938, який виданий 31 січня 1996 року Новоскварявською сільською радою та зареєстрований у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 23, вбачається, що ОСОБА_2 передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,70 га, а по уточнених даних 1,05 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості. Земельна ділянка розташована на території Новоскварявської сільської ради. Землю передано для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що в Книзі реєстрації смертей 04 серпня 2009 року було зроблено відповідний актовий запис № 12, що підтверджується викладеним у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_7 , яке видане Новоскварявською сільською радою Жовківського району Львівської області 04 серпня 2009 року.

Тобто сертифікат на середню земельну частку (пай) виданий на ім`я ОСОБА_2 , а спадкодавцем згідно свідоцтва про смерть є ОСОБА_2 .

Як наслідок у позивача виникає необхідність у встановленні юридичного факту належності правовстановлюючого документа, а саме сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 030938, який виданий 31 січня 1996 року Новоскварявською сільською радою на ім`я ОСОБА_2 та зареєстрований у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 23, саме ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" міститься роз`яснення про те, що суди при прийнятті заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть розглядати їх в порядку окремого провадження, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право (пункти 1 і 3).

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: 1) згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав громадян; 2) чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; 4) встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Суд враховує, що так як встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документа пов`язане із спадкуванням та подальшим вирішенням спору про право, а тому позивач звертається в суд для вирішення питання встановлення юридичного факту саме в порядку позовного провадження.

Прийняття рішення суду про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документа позивачу необхідне для підтвердження належності такого померлій ОСОБА_2 та подальшого спадкування права на земельну частку (пай), належної саме ОСОБА_2 .

Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Так, згідно з правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження, місце проживання не відповідають записам у паспорті чи свідоцтві про народження або в інших документах, які хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

Виправити помилку в правовстановлюючому документі інакше як шляхом отримання рішення суду про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документа особі неможливо, оскільки ОСОБА_2 померла, а тому втратила цивільну правоздатність та дієздатність.

Юридичний факт належності правовстановлюючого документа, а саме сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 030938, який виданий Глинській Парасковії Войтик. Новоскварявською сільською радою 31 січня 1996 року та зареєстрований у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 23, саме ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтверджується дослідженими вище документами, а саме свідоцтвом про народження ОСОБА_10 , свідоцтвом про смерть ОСОБА_2 , свідоцтвом про її одруження серії НОМЕР_8 від 28 червня 1979 року, з якого вбачається, що саме ОСОБА_12 одружилася із ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_5 у селі Нова Скварява, про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження 15 липня 1944 року було зроблено відповідний запис за № 3, а також довідками, які видані Новоскварявським старостинським округом № 11 Жовківської міської ради Львівського району Львівської області.

А тому враховуючи встановлені обставини та досліджені докази, суд приходить до висновку, що є всі підстави встановити юридичний факт належності правовстановлюючого документа, а саме те, що сертифікат на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 030938, який виданий Новоскварявською сільською радою 31 січня 1996 року ОСОБА_2 та зареєстрований у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 23, належить саме ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

А тому після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, в тому числі на право на земельну частку (пай), право власності на житловий будинок.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Нормою ст. 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно із ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Із заповіту, який 22 квітня 2002 року посвідчений Лазарович Любою Іванівною, секретарем Новоскварявської сільської ради Жовківського району Львівської області та зареєстрований в журналі реєстрації нотаріальних дій під № 34, вбачається, що ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла ОСОБА_1 , тобто позивачу.

Заповіт заповідачем не змінено, не скасовано, що підтверджується записом старости Новоскварявського старостинського округу № 11 Струс С. Д. від 20 серпня 2024 року.

Суд враховує, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 .

Викладеним у довідці № 409, яка видана 20 серпня 2024 року виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, стверджується, що ОСОБА_2 , 1921 року народження, до дня смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована і проживала в АДРЕСА_1 , Жовківського (після зміни адміністративно-територіального устрою Львівського) району Львівської області.

З довідки № 410, яка видана 20 серпня 2024 року виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, вбачається, що станом на день смерті ОСОБА_2 , 1921 року народження, а саме станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 , в житловому будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 , була зареєстрована та проживала одна ОСОБА_2 .

Ч. 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 на день смерті була зареєстрована та проживала одна, спадкоємців, які б прийняли спадщину, враховуючи норму ч. 3 ст. 1268 ЦК України, немає.

Згідно ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Так як позивач не проживав постійно із бабою, ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, тобто на день її смерті, для прийняття спадщини йому необхідно було подати нотаріусу в шестимісячний строк з дня смерті ОСОБА_2 заяву про прийняття спадщини, однак він цього не зробив, як наслідок пропустив строк для прийняття спадщини.

Однак рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 08 листопада 2024 року у справі № 444/4424/24, провадження № 2/444/1547/2024, яке набрало законної сили 10 грудня 2024 року, визначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , додатковий строк для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини за заповітом після смерті баби, ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме 3 (три) місяці з часу набрання даним рішенням суду законної сили.

Згідно ч. 4 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З матеріалів справи вбачається, що позивач єдиний спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_2 , осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині, і прийняли таку внаслідок звернення до нотаріуса чи внаслідок спільного постійного проживання зі спадкодавцем немає.

Внаслідок звернення позивача 30 грудня 2024 року до приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Кобзар Л. В. із заявою про прийняття спадщини нотаріусом 30 грудня 2024 року було зареєстровано після смерті ОСОБА_2 спадкову справу № 203, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 79618363, який виданий 30 грудня 2024 року приватним нотаріусом Кобзар Л. В.

Приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області Кобзар Любов Вікторівною 31 січня 2025 року ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на бланку серії НТР № 102966, яке зареєстроване в реєстрі за № 134, спадщина, на яке видане це свідоцтво, складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , і складається із двох кімнат, житловою площею 32,1 кв. м, двох коридорів, кухні та кладової. Загальна площа становить 69,4 кв. м. При будинку є господарські будівлі та споруди відповідно до технічного паспорту. Вищевказаний житловий будинок належав спадкодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про право особистої власності на будівлі, виданого виконкомом Новоскварявської сільської ради від 20 березня 1990 року, зареєстрованого Червоноградським міжміським бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 84.

Видача нотаріусом позивачу даного свідоцтва про право на спадщину за заповітом підтверджує факт прийняття ним спадщини після смерті ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 є власником зазначеного вище майна, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав № 410933448, який сформовано 31 січня 2025 року приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області Кобзар Л. В.

Однак суд враховує, що листом за вихідним № 18/01-16 від 31 січня 2025 року приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кобзар Любов Вікторівна відмовила ОСОБА_1 , у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), площею 1,05 га, що розташована на території Новоскварявської сільської ради Львівського (колишнього Жовківського) району Львівської області та належала ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , через неподання оригіналу правовстановлюючого документа нового взірця на вищевказаний земельний пай та роз`яснено, що у разі відсутності такого документа, необхідно звернутися в судові органи для оформлення права на вищевказаний земельний пай в порядку спадкування.

Як зазначає позивач у позовній заяві, сертифікат нового зразка на земельну частку (пай), виданий на ім`я ОСОБА_2 у нього відсутній, оскільки вона за життя не обміняла сертифікат на земельну частку (пай) старого зразка на новий зразок сертифіката.

Відповідно до статті 8 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" постановою Кабінет Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)» затверджено відповідну форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай).

Сертифікати саме такої форми слід подавати до нотаріальної контори.

Тобто ОСОБА_2 ще за життя необхідно було обміняти сертифікат на земельну частку (пай) старого зразка на новий, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)», однак вона цього не зробила.

Згідно ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відтак суд враховує, що позивачем не може бути пред`явлено для оформлення спадщини належної форми документів, оскільки його баба, ОСОБА_2 , померла, а тому втратила цивільну правоздатність та дієздатність, а за життя не зробила необхідних дій.

Отже ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті баби, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийняв після її смерті спадщину.

Інших спадкоємців за заповітом, осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_2 та які б прийняли спадщину внаслідок звернення до нотаріуса чи внаслідок спільного проживання зі спадкодавцем з матеріалів справи не вбачається, судом під час розгляду справи не встановлено.

Однак спадщини на право на земельну частку (пай) розміром 1,05 га умовних кадастрових гектарів, яка належала ОСОБА_2 згідно сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) старого зразка позивач не може оформити, так як відсутній правовстановлюючий документ на право на дану земельну частку (пай) нового зразка, який водночас не може бути виданий на ім`я померлої ОСОБА_2 , оскільки вона втратила цивільну правоздатність та дієздатність внаслідок смерті.

Водночас суд враховує, що право ОСОБА_2 на земельну частку (пай) підтверджується сертифікатом старого зразка.

Враховуючи встановлені обставини та досліджені докази суд приходить до висновку, що право позивача на земельну частку (пай) в порядку спадкування підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок позовні вимоги підлягають задоволенню.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись статтею 23, ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206, ч. 2 ст. 247, статтями 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Встановити юридичний належності правовстановлюючого документа, а саме те, що сертифікат на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 030938, який виданий 31 січня 1996 року Новоскварявською сільською радою та зареєстрований у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 23, згідно якого ОСОБА_2 було передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,05 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства, розташовану на території Новоскварявської сільської ради, належить ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай) площею 1,05 га умовних кадастрових гектарів без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території колишньої Новоскварявської сільської ради Жовківського району Львівської області, а на сьогоднішній день Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, право на яку ОСОБА_2 мала на підставі сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 030938, виданого Новоскварявською сільською радою 31 січня 1996 року та зареєстрованого у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 23.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 29 квітня 2025 року.

Суддя: Мікула В. Є.