Справа № 455/2351/24
Провадження № 2-п/455/5/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2025 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кушніра А.В.,

секретар судового засідання Борковська Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Куцалаба Галини Василівни про перегляд заочного рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 07 квітня 2025 року у цивільній справі №455/2351/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 07 квітня 2025 року у цивільній справі №455/2351/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, позов задоволено частково, ухвалено стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» заборгованість за договором №200504595 від 15.04.2016 у загальному розмірі 27229 гривень 17 копійок. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. Також ухвалено стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 1703 гривні 19 копійок та витрати на професійну правничу допомог в розмірі 4921 гривня 69 копійок.

28.05.2025 до суду від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Куцалаба Г.В. надійшла заява про перегляд вищевказаного заочного рішення.

В обґрунтування вимог заяви про перегляд заочного рішення покликається на те, що відповідач ОСОБА_1 не брав участі у даному судовому провадженні, так як йому не було відомо про судовий процес, оскільки проживає не за своїм місцем реєстрації. Про відсутність відповідача на судових засіданнях свідчить і повернення судових повісток про виклик відповідача до суду по причині відсутності адресата по вказаній адресі. У матеріалах справи № 455/2351/24 міститься заява ОСОБА_1 про видачу судового рішення, з якої вбачається, що повне заочне рішення суду відповідач отримав лише 12.05.2025 року. Таким чином, є підстави прохати суд поновити пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду, так як така заява подається протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Крім того, відповідач вважає, що має докази та володіє інформацією, яка істотно впливає на вирішення справи по суті. Зазначає, що копію повного заочного рішення суду відповідач отримав 29.04.2024 року. Після цього, звернувся за правовою допомогою до Центру з надання безоплатної правничої допомоги, де було видано йому доручення по справі від 23.05.2024 року.

З огляду на наведене, просить суд поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 07.04.2025 року по справі №452/2351/24, скасувати дане рішення та призначити справу до розгляду.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 28.05.2025 справа визначена судді Кушніру А.В.

Проаналізувавши матеріали заяви та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про перегляд заочного рішення підлягає залишенню без розгляду з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Відповідно до частини другої статті 284 ЦПК України заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (частини третя, четверта статті 284 ЦПК України).

За загальним правилом метою встановлення строків є надання визначеності у реалізації суб`єктами правовідносин своїх прав та обов`язків. З настанням або закінченням відповідного строку пов`язане виникнення, зміна чи припинення правовідносин.

Процесуальний строк - це встановлений законом або визначений судом проміжок часу, протягом якого суд або учасники судового процесу мають право або зобов`язані вчинити певну процесуальну дію чи сукупність таких дій.

Процесуальні строки мають свою специфіку: по-перше, вони завжди мають імперативний характер; по-друге, процесуально-правові строки встановлюються для здійснення тих або інших процесуальних дій; по-третє, вони мають забезпечувати оперативність та ефективність здійснення правосуддя і сприяти дисциплінуючому впливові на учасників процесу.

Отже, запровадження строку, у межах якого особа може звернутися до суду з позовом, заявою, апеляційною чи касаційною скаргою, обумовлено передусім необхідністю дотримання принципу правової визначеності та забезпечення здійснення судових процедур у межах розумних строків.

У низці рішень ЄСПЛ принцип правової визначеності трактується у контексті дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий, лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (справи «Рябих проти Росії», пункти 51, 52, «Брумареску проти Румунії», пункт 61).

Отже, встановлення строків звернення до суду із заявою чи скаргою у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для учасників справи того, що зі спливом встановленого проміжку часу прийняте судом рішення або здійснена дія не підлягатимуть скасуванню.

Обґрунтовуючи важливість дотримання принципу правової визначеності, ЄСПЛ сформував практику, відповідно до якої національними судами пріоритетність має надаватися дотриманню встановлених процесуальним законом строків звернення до суду, також строків апеляційного та касаційного оскарження судових рішень, а поновлення пропущеного строку допускається лише у випадках, коли мають місце не формальні та суб`єктивні, а об`єктивні та непереборні причини їх пропуску.

Вказані висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2024 у справі № 756/11081/20, провадження № 14-25цс24.

Відповідно до ст.283 ЦПК України відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.

Відповідно до ч.5 ст.272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до ч.5 ст.272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що копію заочного рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 07 квітня 2025 року у цивільній справі №455/2351/24 відповідач ОСОБА_1 отримав 29.04.2025 за адресою: с.Биличі Самбірського району Львівської області, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 363.

Отже, за приписами ст. 284 ЦПК України останнім днем строку для подання заяви про перегляд заочного рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 07 квітня 2025 року у цивільній справі №455/2351/24, є 19.05.2025.

Натомість заяву про перегляд заочного рішення представник відповідача подав засобами поштового зв`язку 26.05.2025, тобто після спливу строку, встановленого ст. 284 ЦПК України.

До матеріалів заяви про перегляд заочного рішення не долучено жодних доказів на підтвердження наявності будь-яких об`єктивних та непереборних обставин, які б перешкоджали ОСОБА_1 подати заяву про перегляд заочного рішення у встановлений ст. 284 ЦПК України строк, починаючи з 29.04.2025, тобто з моменту отримання копії заочного рішення суду відповідачем.

Той факт, що ОСОБА_1 звертався за правовою допомогою до Центру з надання безоплатної правничої допомоги, сам по собі не свідчить про об`єктивну неможливість подачі заяви про перегляд заочного рішення суду у визначені строки.

Крім того, доручення для надання безоплатної вторинної правничої допомоги №017/03.1/4537 було видане 15 травня 2025року, тобто в межах встановленого ст. 284 ЦПК України строку, а відтак, на переконання суду, не було жодних обставин, які б унеможливлювати подання такої заяви у встановлений строк.

Інших причин пропуску встановленого ст.284 ЦПК України строку для подання заяви про перегляд заочного рішення, у заяві не наведено.

Положеннями ст.126 ЦПК України передбачено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог, передбачених ст.127 ЦПК України суд, за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язав сторін у справі, визначених ЦПК України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк на звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням.

У разі пропущення строку звернення до суду, належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку.

Поважними причинами пропущення строку є причини, які не залежать від волі позивача та виключають (ускладнюють) можливість його звернення до суду із заявою у визначений законом строк.

Перелік поважних причин, які враховуються для поновлення пропущеного строку, законом не встановлено, вони визначаються у кожному конкретному випадку, виходячи з певних обставин, які мають юридичне значення. Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Крім того, чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, а також строки для подання апеляційної чи касаційної скарги, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи.

Дотримання строків є однією з гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними.

Поновлення строку на перегляд заочного рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України. Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження остаточного судового рішення є порушенням принципу res judicata (правової визначеності).

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута. Судом досліджуються підстави для поновлення строку звернення до суду виключно з ініціативи та в межах наведених доводів особи, яка подала заяву. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Зазначена позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 25.04.2022 у справі № 2-971/10, провадження № 61-20ск22.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.06.2024 по справі №756/11081/20 відступила від раніше сформованого висновку у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі № 214/5505/16 (провадження № 14-74цс21) та констатувала, що Велика Палата Верховного Суду, відступаючи від висновків, сформульованих у її постанові від 09.11.2021 у справі № 214/5505/16 (провадження № 14-74цс21), наводить такі висновки щодо застосування положень статей126,127 ЦПК України в сукупності зі ст.284,286,287цьогоКодексу: оцінка поважності причин пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та наявності підстав для його поновлення належить до компетенції місцевого суду, до якого подана така заява. Наслідком пропуску строку для подання заяви про перегляд заочного рішення за умови відсутності поважних причин для його поновлення є залишення такої заяви без розгляду на підставі ч.2 ст.126 ЦПК України, а не залишення її без задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно ч.3 ст.127 ЦПК України якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.7,8 ст.127 ЦПК України про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою. Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

З урахуванням викладеного, суд визнає неповажними причини пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 07 квітня 2025 року у цивільній справі №455/2351/24, оскільки заявником не доведена поважність таких належними та достатніми доказами, а тому строк звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення за вказаних відповідачем підстав поновленню не підлягає та таку заяву слід залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст.126, 127, 284 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Куцалаба Г.В. про поновлення строку на подання заяви перегляд заочного рішення відмовити.

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Куцалаба Галини Василівни про перегляд заочного рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 07 квітня 2025 року у цивільній справі №455/2351/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду до Львівського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені удень її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 13.06.2025 року.

Суддя А.В.Кушнір