справа № 462/9295/23
УХВАЛА

11 червня 2025 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: Бориславського Ю.Л.,

при секретарі судових засідань: Каралюс Т.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові заяву адвоката Квака Вадима Васильовича про розстрочення виконання рішення Залізничного районного суду м. Львова від 13 лютого 2024 року, суд

в с т а н о в и в:

рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 13.02.2024 року, яке залишено без змін постановою Львівського апеляційного суду від 26.12.2024 року, позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто із ОСОБА_1 / ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 / на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» /, місцезнаходження: 04082, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19/ заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 24.11.2018 року у розмірі 78352 /сімдесят вісім тисяч триста п`ятдесят дві/ гривні 63 копійки та понесені судові витрати в розмірі 2684,00 /дві тисячі шістсот вісімдесят чотири/ гривні.

Представник ОСОБА_1 адвокат Квак В.В. 21 травня 2025 року звернувся до суду із заявою про розстрочення виконання рішення Залізничного районного суду м. Львова від 13.02.2024 року, мотивуючи її тим, що на утриманні ОСОБА_1 знаходиться неповнолітня дитина, у заявниці немає постійних доходів. Відтак, просить розстрочити виконання рішення суду на один рік до 26.12.2025 року.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, про місце, дату та час розгляду заяви повідомлялися належним чином.

09.06.2025 року Залізничним районним судом м. Львова зареєстровано заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Квака В.В. про відкладення розгляду справи у зв`язку із перебування представника у відпустці.

Водночас, до клопотання про відкладення розгляду заяви не додано доказів, що підтверджують перебування представника у відпустці.

Відповідно до ч. 2 ст. 435 ЦПК України заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у двадцятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Враховуючи визначені строки розгляду заяви про розстрочення виконання рішення суду та те, що учасники судової справи належним чином повідомлені про розгляд заяви, доказів поважності своєї неявки суду не надали, суд, ухвалив проводити розгляд по суті заяви про розстрочення виконання рішення суду за їх відсутності на підставі наявних матеріалів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України.

Вивчивши матеріали заяви, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 13.02.2024 року позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто із ОСОБА_1 / ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 / на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» /, місцезнаходження: 04082, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19/ заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 24.11.2018 року у розмірі 78352 /сімдесят вісім тисяч триста п`ятдесят дві/ гривні 63 копійки та понесені судові витрати в розмірі 2684,00 /дві тисячі шістсот вісімдесят чотири/ гривні.

Постановою Львівського апеляційного суду від 26.12.2024 року дане рішення залишено без змін.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно з ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Статтею 435 ЦПК України визначено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення. Підставою для відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня його ухвалення.

Відтак, підставою для розстрочення виконання рішення суду є конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Розстрочення виконання рішення суду допускається лише у виняткових випадках і залежно від обставин справи.

Верховний Суд України у п.10 Постанови «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26 грудня 2003 року № 14 вказує, що суд у вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, керуючись особливим характером обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Згідно ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Згідно ч. 5 ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Разом з тим, представником заявника не обґрунтовано доцільність та об`єктивну необхідність розстрочення виконання судового рішення від 13.02.2024 саме на 12 місяців до 26.12.2025 року, оскільки ч. 5 ст. 435 ЦПК України визначає, що розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення.

Законодавець визначив, що день ухвалення судового рішення є день його проголошення, а день набрання судовим рішенням законної сили є день закінчення строку на апеляційне оскарження, а у разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Таким чином, залишення рішення суду першої інстанції без змін апеляційним судом не є підставою рахувати визначений ч. 5 ст. 435 ЦПК України строк з часу ухвалення постанови апеляційного суду.

Відтак, заява про розстрочення рішення суду подана після спливу одного року з дня ухвалення рішення Залізничного районного суду м. Львова, клопотання про поновлення строку заявником не подано.

Крім цього, рішенням Європейського Суду з прав людини у справі Глоба проти України № 15729/07 від 05.07.2012 року суд повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції.

Запроваджений процесуальними нормами права механізм розстрочення або відстрочення виконання судового рішення є винятковою мірою, який спрямований на досягнення кінцевої мети судового розгляду виконання ухваленого судом рішення.

Отже, питання щодо надання розстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися цивільними судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Вирішуючи питання щодо можливості розстрочення виконання рішення, суд повинен ураховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.02.2019 року у справі № 796/43/2018.

Водночас обов`язковою умовою для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є доведення заявником факту існування обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення та/або роблять його неможливим. Подібний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.06.2021 року у справі № 9901/598/19, який згідно положення ч. 4 ст. 263 ЦПК України суд застосовує до спірних правовідносин.

Відповідно до Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27.02.2019 у справі № 796/43/2018 зазначено, що системний аналіз норм законодавства свідчить, що закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи. Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами.

Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається із матеріалів заяви, ОСОБА_1 є мамою дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є малолітньою, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_2 .

Відповідно до відомостей з Держаного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків у період з 1 кварталу 2024 року по 1 квартал 2025 року ОСОБА_1 не отримувала доходу.

Водночас, до матеріалів заяви не надано доказів того, що дитина перебуває на одноосібному утриманні ОСОБА_1 , що ОСОБА_1 не має можливості працювати, зокрема, за станом здоров`я, як і не надано жодних відомостей про майно, яке є у власності ОСОБА_1 .

Таким чином, суду не надано доказів існування виняткових, вагомих підстав для здійснення розстрочення виконання рішення суду від 13.02.2024 року.

Враховуючи наведене, що заяву подано після спливу одного року з дня ухвалення рішення Залізничного районного суду м. Львова, а також, що обставини, на які посилається заявник в обґрунтування розстрочення виконання рішення суду не є винятковими, матеріальні інтереси сторін, предмет спору, суд приходить до переконання про відсутність підстав для розстрочення виконання рішення суду, а тому у задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення суду слід відмовити.

Керуючись ст. 435 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

у задоволенні заяви адвоката Квака Вадима Васильовича про розстрочення виконання рішення Залізничного районного суду м. Львова від 13 лютого 2024 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання, або у строки та порядку ст. 354, 355 ЦПК України.

Суддя: Бориславський Ю. Л.