Справа № 438/704/25
Провадження 2/438/328/2025
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11 червня 2025 року м. Борислав

Бориславський міський суд Львівської області у складі судді Ткачової С.М., за участю секретаря Терлецької Ю. розглянувши цивільну справу

за позовом: ОСОБА_1

до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Бориславської міської ради Львівської області

про визначення місця проживання дитини та розірвання шлюбу,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 не з`явилась;

третя особа: представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету Бориславської міської ради Львівської області - Подставек Г.І. (Виписка ЄДРЮО, ФОП та ГФ №015000342 від 29.04.2025)

1 . Стислий виклад позиції сторін:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить, визнати місце проживання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як основним та єдиним утримувачем та таким, що самостійно виховує доньку ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 . Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який був укладений у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориславського міського управління юстиції у Львівській області, актовий запис №100. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що між ним та ОСОБА_2 31.07.2015 було укладено шлюб.За час перебування в шлюбі у них народилась донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 . Вказує, що спільне життя з відповідачкою у нього не склалось, оскільки ОСОБА_3 знайшла собі іншого чоловіка та залишила дитину пішовши з дому. На сьогодні між сторонами різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові, перестали розуміти один одного, припинили шлюбні стосунки, разом не проживають, спільне господарство не ведуть, подружніх відносин не підтримують. Подальше перебування у такому шлюбі суперечить інтересам позивача. Шлюб носить виключно формальний характер. Примирення та збереження шлюбу між нами неможливе. Після того як ОСОБА_3 покинула сім`ю, а саме починаючи з березня 2024 року, його дочка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з ним. Відповідачка не цікавиться життям своєї малолітньої доньки, матеріально її не утримує, не бере участі у її вихованні. Крім цього ОСОБА_2 постійно знаходиться за межами України та із сім`єю не контактує. Дочка ОСОБА_4 від народження зареєстрована та проживає з ним за адресою АДРЕСА_1 . Навчається в 3 класі, школи №4 м. Борислава. Позивач зазначає, що повністю утримує доньку і самостійно займається її вихованням. Відповідачка в утриманні дочки та її вихованні жодної участі не приймає, а тому ОСОБА_4 категорично відмовляється проживати із своєю рідною матір`ю. Зазначає, що наведене підтверджується висновком психолога за результатами психологічного дослідження №2505/15-13 від 15.05.2025. На підставі наведеного просить суд задовольнити позовні вимоги.

05.06.2025 на адресу Бориславського міського суду Львівської області надійшов відзив ОСОБА_2 в якому позов визнала частково, а саме в частині розірвання шлюбу, в іншій частині позову просила відмовити. Дійсно 31 липня 2015 року між нею та ОСОБА_1 було укладено шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориславського міського управління юстиції у Львівській області, актовий запис №100. Під час перебування в зареєстрованому шлюбі у них народилась донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В подальшому між ними почали погіршуватись відносини, вони перестали розуміти одне одного. У них виникли різні погляди на життя, що призводило до частих сварок і непорозумінь. Зазначає, що більше року не проживаємо разом із позивачем, не пов`язана спільним побутом, та не виконують один перед одним обов`язків подружжя, а тому позовні вимоги в частині розірвання шлюбу визнає. Щодо позовних вимог про визначення місця проживання доньки - ОСОБА_3 разом з батьком - ОСОБА_1 , заперечує. Вважає, що дитина має проживати разом з матір`ю, оскільки лише мати є основною фігурою для забезпечення психологічної рівноваги, виховання, підтримки здорового способу життя та всебічного розвитку дівчинки, тим більше у такий період, коли батьки розлучаються і дитині потрібна моральна підтримка і допомога. При цьому зазначає, що наданий час не має можливості займатись виховання дитини та матеріально утримувати її, оскільки хоче побудувати кар`єру за межами України, проживає з іншим чоловіком, що в подальшому дасть можливість їй забезпечити дитину матеріально та забрати її до себе.

Представник виконавчого комітету Бориславської міської ради, як орган опіки та піклування, позовну заяву ОСОБА_1 в частині позовних вимог про визначення місця проживання доньки - ОСОБА_3 разом з батьком - ОСОБА_1 підтримала та просила такі задовольнити.

2. Заяви (клопотання ) учасників справи.

20.05.2025 від ОСОБА_1 надійшла заява про збільшення позовних вимог.

20.05.2025 позивач ОСОБА_1 подав клопотання про долучення письмових доказів та викликати в судове засідання свідків.

23.05.2025 від представника виконавчого комітету Бориславської міської ради, як органу опіки та піклування - Подставек Г. надійшла заява, якою просить розгляд справи проводити за відсутності представника третьої особи, щодо позовних вимог не заперечує.

27.05.2025 від ОСОБА_2 надійшла заява про проведення підготовчого судового засідання за її відсутності. Просить закрити підготовче провадження у справі, призначивши справу до судового розгляду.

29.05.2025 та 11.06.2025 від ОСОБА_2 надійшли заяви в яких просить судове засідання проводити у її відсутності, позовні вимоги визнає частково, підтвердила факт перебування за межами України.

3. Процесуальні дії у справі

14 травня 2025 року ухвалою Бориславського міського суду Львівської області відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Бориславської міської ради Львівської області про визначення місця проживання дитини, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

21.05.2025 ухвалою Бориславського міського суду Львівської прийнято заяву ОСОБА_1 про збільшення розміру позовних вимог по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Бориславської міської ради Львівської області про визначення місця проживання дитини та розірвання шлюбу.

28.05.2025 ухвалою Бориславського міського суду Львівської області заяву ОСОБА_1 про допит свідків, задоволено, закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Бориславської міської ради Львівської області про визначення місця проживання дитини та розірвання шлюбу, призначивши справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

Протокольною ухвалою від 11.06.2025 заяву відповідачки ОСОБА_2 про слухання справи за її відсутності задоволено.

4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Повно та всебічно проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд встановив такі обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, надав пояснення, аналогічні змісту позовної заяви. Додатково пояснив, не проживає разом із ОСОБА_2 , так як вона з`їхала від них, а в подальшому виїхала за межі України. Дочка ОСОБА_4 постійно проживала та проживає разом із ним. Починаючи з березня 2024 року він самостійно займається вихованням та утриманням малолітньої дочки. Бере участь в її шкільному житті, організовує відпочинок, лікування, створює умови проживання та дбає про її духовний розвиток. Між ним та дочкою склались стійкі психологічні контакти та прив`язаність один до одного, оскільки ОСОБА_2 покинула сім`ю та не цікавиться життям своєї дочки, участі у вихованні не бере. Дочка категорично відмовляється проживати з матір`ю, що підтверджується висновком психолога.

В судовому засіданні представник служби у справах дітей Бориславської міської ради Подставек Г.І. пояснила, що спільно із фахівцем центру надання соціальних послуг ОСОБА_5 та ОСОБА_6 здійснювали вихід за місцем проживання ОСОБА_1 , з метою встановлення оцінки потреб сім`ї та обстеження умов проживання. Ними було складено відповідні документи, які долучені до матеріалів справи. Позовну заяву підтримала та просила її задовільнити, так як це буде в інтересах дитини.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що знає позивача останні п`ять років. Він працює з ОСОБА_8 . На початку вони зустрічались сім`ями, дружили. Далі жінки про щось поспорили і вони останніх два роки сім`ями не зустрічаються. Протягом останнього року бачить, що позивач самостійно забирає дочку із школи, так як відповідачка покинула ОСОБА_9 . Знає, що між ОСОБА_8 , як батьком та дочкою ОСОБА_10 , присутні позитивні та теплі відносини, він дбає про неї та багато часу проводить із нею. ОСОБА_11 дуже любить свою дочку ОСОБА_12 та піклується про неї.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що знає позивача з дитинства, так як проживає поруч. Протягом останнього року ОСОБА_2 він не бачить, де вона перебуває йому не відомо. Люди кажуть, що виїхала закордон, когось знайшла. Він не питає ОСОБА_9 про ОСОБА_14 , тому що для нього це болюча тема. Він з дружиною часто бувають в гостях у ОСОБА_15 . ОСОБА_16 , дочка ОСОБА_17 , про маму нічого не говорить. Між ОСОБА_18 та його дочкою ОСОБА_19 , дуже позитивні відносини, він дбає про неї, забирає її із школи, разом гуляють, відвідують дитячі розважальні заклади, виховує її. ОСОБА_20 дуже любить свою дочку.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого Бориславським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 21.07.2016 (а.с.9).

Згідно витягу з реєстру територіальної громади №2025/004962466 від 16.04.2025, вбачається, що місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є місце проживання її батька ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10).

З довідки №50 від 15.04.2025 виданої Дитячою клінікою «Малеча», вбачається, що ОСОБА_1 батько дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , приймає активну участь в піклуванні за здоров`ям дитини, супроводжує її при візитах до лікаря, планових відвідуваннях та під час захворювань (а.с. 11).

Як вбачається з характеристики, виданої директором ЗЗСО І-ІІІ ступенів №4, ОСОБА_21 за підписом класного керівника ОСОБА_22 , ОСОБА_1 спілкується з педагогами, цікавиться шкільним життям ОСОБА_3 приділяє належну увагу навчанню та вихованню дочки. Він приводить та забирає дитину із школи. Приймає участь у житті класу та школи, систематично відвідує батьківські збори (а.с. 12).

З пояснень сусідів: ОСОБА_23 від 16.04.2025, ОСОБА_24 від 14.04.2025 та ОСОБА_25 від 16.04.2025, встановлено, що протягом останнього року ОСОБА_1 самостійно без дружини виховує та піклується про дочку ОСОБА_26 . Проживають у двох (а.с. 13-15).

Висновком психолога за результатами психологічного дослідження №2505/15-1 від 15.05.2025, рекомендовано, з метою збереження ментального здоров`я ОСОБА_27 , запобігання психологічній травматизації, виникненню в дитини невротичних розладів і деформацій особистості, яка перебуває в стадії формування, визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 на користь батька ОСОБА_1 . «З дитиною проведено проективну методику «Малюнок сім`ї». На прохання психолога намалювати свою сім`ю ОСОБА_4 зобразила себе поруч із татом, який тримав її за руку, бабусю та дідуся. На малюнку також була зображена собака. ОСОБА_4 прокоментувала, що любить, коли вони всі разом. Фігура матері на малюнку була відсутня. На запитання психолога, чому на малюнку немає матері, дитина відповіла: "Вона зараз не з нами". Це вказує на те, що дитина сприймає батька, бабусю та дідуся як головні фігури підтримки та стабільності. Віковий період у розвитку ОСОБА_27 є чутливим до несприятливих чинників, зокрема до змін у сімейній системі та відсутності одного з батьків. Матір ОСОБА_28 , самоусунулася від виховання і догляду за власною дитиною, виконання материнських обов`язків на теперішній час повністю забезпечується батьком.

З акту обстеження умов проживання від 07.05.2025, вбачається, що сім`я ОСОБА_1 не повна. Батько один виховує дочку, належним чином дбає про її здоров`я та добробут. Забезпечує доньку усіма необхідними потребами. Мати із сім`єю не проживає, не цікавиться життям дочки.

Згідно з частини 3 статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ч.ч. 2,7 -9 ст.7СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року у випадку, коли при розірванні шлюбу в судовому порядку встановлено, що подружжя не досягло згоди про те, з ким із них будуть проживати неповнолітні діти, або буде встановлено, що такої згоди досягнуто, але вона порушує інтереси дітей чи одного з подружжя, суд вирішує зазначені питання по суті одночасно з вимогою про розірвання шлюбу, з дотриманням закону, який регулює ці правовідносини.

Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Згідно з положеннями статті 9 зазначеної Конвенції, держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 18 цієї Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зав`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», рішення від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України»).

Аналіз практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Нормою статті 141 СК України встановлено, що мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, і розірвання шлюбу між ними не впливає на обсяг їх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини.

У відповідності до вимог статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, повинні забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, а також зобов`язані поважати дитину.

Відповідно до вимог ст.ст.151,153 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини, залучати до виховання інших осіб обирати форми і методи виховання дитини, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства, а також мають право на спілкування з дитиною. Частиною 2 ст. 155 СК України закріплено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що сім`я природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність з створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції ООН про права дитини, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до статті 18 цієї Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно ч.5 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В судовому засіданні встановлено, що з березня 2024 року по даний час позивач ОСОБА_1 самостійно виховує та утримує дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без участі матері, що не заперечується самим відповідачем ОСОБА_2 . Відповідач самоусунулася від виховання та утримання дитини, що підтверджується обставинами викладеними у відзиві та заяві від 10.06.2025. Також судом врахована, поведінка відповідача, яка належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, однак, в судове засідання не з`явилась.

Твердження ОСОБА_2 про переїзд дочки за межі України після фінансової стабільності останньої, суд розцінює, як припущення, які не підтверджені належними та допустимими доказами.

В суду відсутні сумніви щодо достовірності безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів.

Таким чином, суд приходить до переконання, що надані позивачем письмові докази містять у собі фактичні дані, які доводять, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , самостійно виховує та утримує дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визначення місця проживання малолітньої дитини саме з батьком, позивачем по справі, відповідатиме її якнайкращим інтересам і сприятиме її гармонійному розвитку в спокійному та безпечному середовищі, а тому заявлені вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

Що стосується позовних вимог про розірвання шлюбу, суд приходить до наступного.

Згідно положень статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України.

Проаналізувавши надані докази, суд встановив, що 31 липня 2015 року, відділом реєстрації актів цивільного стану Бориславського міського управління юстиції Львівської області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_29 , актовий запис №100. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка ОСОБА_30 , дружини ОСОБА_30 .

Як вбачається із матеріалів справи, шлюбні відносини між сторонами припинені починаючи з 2024 року. На даний час спільного господарства не ведуть разом не проживають, на примирення не погоджуються.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України).

Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки, та збереження родини стали неможливими.

Таким чином, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, позивач наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена. Спору про спільно набуте майно на час подання позовної заяви між позивачем та відповідачем немає.

З урахуванням встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалася остаточно, та її збереження за таких обставин суперечило б інтересам сторін.

5. Позиція суду.

Аналізуючи норми права, які регулюють зазначені правовідносини, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Бориславської міської ради Львівської області про визначення місця проживання дитини та розірвання шлюбу, підлягають задоволенню.

Проаналізувавши надані сторонами по справі докази, суд дійшов висновку, що дитина ОСОБА_4 адаптувалася до змін у сімейній структурі (відсутність матері) завдяки постійній турботі з боку батька. Її емоційний стан стабільний, а поведінка відповідає віковій нормі. Відсутність біологічної матері не викликає у дитини гострої тривоги, оскільки батько компенсує емоційну підтримку, забезпечуючи безпеку та любов.

Визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 з батьком ОСОБА_1 буде в її інтересах. Тому необхідно визначити місце проживання малолітньої дитини, дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП: НОМЕР_2 ) за адресою: АДРЕСА_1 , як основним та єдиним утримувачем, та таким, що самостійно виховує дочку, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також слід розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_31 , зареєстрованого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориславського міського управління юстиції у Львівській області 31.07.2015, актовий запис № 100.

6. Розподіл судових витрат між сторонами.

При зверненні до суду з позовом позивачем було оплачено судовий збір у розмірі 2422 гривень 40 копійок.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволені, з відповідача підлягає стягненню в користь позивача сума оплаченого судового збору.

Керуючись ст. ст. 5, 12-13, 19, 81, 89, 141, 263-268, 273, 354 ЦПК України, ст. ст. 104, 105, 110-114, 141, 150, 155 Сімейного кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Бориславської міської ради Львівської області про визначення місця проживання дитини та розірвання шлюбу задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини, дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП: НОМЕР_2 ) за адресою: АДРЕСА_1 , як основним та єдиним утримувачем, та таким, що самостійно виховує дочку, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_31 , зареєстрованого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориславського міського управління юстиції у Львівській області 31.07.2015, актовий запис № 100.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) судові витрати в розмірі 2422 грн. 40 коп.

Шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було врученим у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення ухвалено та надруковано в єдиному примірнику в нарадчій кімнаті.

Вступна та резолютивна частини рішення ухвалені, проголошені та вручені 11.06.2025. Повний текст рішення виготовлений 17.06.2025.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП: НОМЕР_2 ), адреса: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (РНОКПП: НОМЕР_3 ), адреса: АДРЕСА_3 ;

Третя особа: представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету Бориславської міської ради Львівської області Подставек Г.І. (Виписка ЄДРЮО, ФОП та ГФ №015000342 від 29.04.2025).

Суддя Бориславського міського суду Світлана ТКАЧОВА