Справа № 2018/358/2012
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" червня 2025 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого: судді Губської Я.В.

при секретарі Веремійчик Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Єврокредит» (49070, м.Дніпро, пров.Ушинського, б.1, оф.105, ), заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Мегабанк»(61002, м.Харків, вул.Алчевських, 30), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс»(01010 м.Київ, вул. Князів Острозьких, 32/2) про заміну сторони виконавчого провадження,-

В С Т А Н О В И В:

30.04.2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Єврокредит» звернулося до суду із заявою, в якій просить: замінити стягувача у виконавчому листі №6/2018/35/2012/02 виданого 08.02.2012 року Київським районним судом міста Харкова на підставі рішення Київського районного суду міста Харкова від 01.02.2012 року в цивільній справі №6/2018/35/2012/02 за позовом ПАТ «Мегабанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за кредитним договором, з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс » на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія Єврокредит » (ідентифікаційний код 40932411).

В обґрунтування заяви зазначено, що рішенням Київського районного суду міста Харкова від 01.02.2012 року в цивільній справі №6/2018/35/2012/02 за позовом ПАТ «Мегабанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, було, зокрема, вирішено: Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Мегабанк » заборгованість за кредитним договором в сумі 32422 доларів США 17 центів, що в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 30.08.2010 рік складає 255713,65 гривень та 18137,30 гривень. Виконавчий лист №6/2018/35/2012/02 від 08.02.2012 року, виданий Київським районним судом міста Харкова, до примусового виконання пред`являвся, що підтверджується відміткою на вказаному виконавчому документі.

03.09.2024 року між Публічним акціонерним товариством « Мегабанк » та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» було укладено Договір факторингу №GL1N426240. Відповідно до умов Договору факторингу №GL1N426240 від 03.09.2024 року ПАТ «Мегабанк » , Клієнт відступає Фактору, а Фактор приймає Права Вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах визначених цим Договором (п.1 Договору факторингу від 03.09.2024 року). Пунктом 1 Договору факторингу від 03.09.2024 року визначено, що Права Вимоги, які Клієнт відступає Фактору за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі Заборгованості Боржників перед Клієнтом, та визначені в друкованому Реєстрі Боржників, що підписується Сторонами в день укладання цього Договору та в Реєстрі Боржників в електронному вигляді , що надсилається разом з Актом приймання-передачі Реєстру Боржників в електронному вигляді Клієнтом Фактору в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку в день укладання цього Договору. Друкований Реєстр Боржників після належного його підписання вважається невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до п.2 Договору факторингу від 03.09.2024 року, сторони розуміють та погоджуються з тим, що відступлення Права Вимоги за цим Договором проводиться не з метою забезпечення виконання зобов`язання Клієнта перед Фактором. Фактор набуває права на всі суми, які він одержить від Боржника на виконання вимоги, а Клієнт не відповідатиме перед Фактором, якщо одержані ним суми будуть меншими від суми, сплаченої Фактором Клієнту, та меншими від загальної суми зобов`язання Боржника. Разом з Правом Вимоги до Фактора переходять всі інші права Клієнта за Первинним Договором. 27.12.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія « Мустанг Фінанс » та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Єврокредит» було укладено Договір факторингу № 1/12. Відповідно до п. 1 Договору, в якому визначено терміни, передбачено наступне: Первісний кредитор Публічне акціонерне товариство «Мегабанк», що уклало договір факторингу № GL1N426240 від 03 вересня 2024р., з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Мустанг Фінанс » та відступило права вимоги за кредитними договорами, що визначені цим Договором; Боржник фізичні особи, фізичні особи підприємці, які є позичальниками за Кредитними договорами, права вимоги за якими відступаються за цим Договором; Права Вимоги всі права грошової вимоги Клієнта за Первинними Договорами до Боржників щодо погашення (стягнення, повернення) Заборгованості, що виникли на підставі укладених між Первісним кредитором та Боржниками Первинних Договорів і підтверджені Документацією, а також інші права вимоги за Первинними Договорами, а тому просили замінити стягувача у виконавчому провадженні.

Сторони в судове засідання не з`явились, повідомлялись про час та місце слухання справи належним чином, причини неявки суду не відомі. Представник заявника у поданій заяві просив розглянути справу за його відсутності, вимоги заяви просив задовольнити.

На підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Заявник в поданій заяві просив суд задовольнити заяву та заяву розглянути за його відсутності.

Інші сторони по справі до судового засідання не з`явились, про час і місце розгляду заяви повідомлялись своєчасно та належним чином, причини не явки учасників процесу суду не відомі, що відповідно до ч. 3 ст.442 ЦПК України не перешкоджає розгляду даної заяви за їх відсутності.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, приходить до наступного.

Згідно ч. 1, 2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Статтею 15 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що Сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення..

Вимогами ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Під правонаступництвом у виконавчому проваджені необхідно розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередника до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні. Так, підставою правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу.

Відповідно до ст. 512 ЦК України підставою заміни кредитора є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок зміни кредитора у зобов`язанні визначений в статті 516 цього Кодексу. Так, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що на підставі ухвали Київського районного суду міста Харкова від 01.02.2012 року видано виконавчий лист, згідно якого Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Мегабанк » заборгованість за кредитним договором №12-24ПВ/2008 від 02.08.2008 в сумі 32422 доларів США 17 центів, що в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 30.08.2010 рік складає 255713,65 гривень та 18137,30 гривень. Виконавчий лист №6/2018/35/2012/02 від 08.02.2012 року, виданий Київським районним судом міста Харкова, до примусового виконання пред`являвся, що підтверджується відміткою на вказаному виконавчому документі.

03.09.2024 року між Публічним акціонерним товариством « Мегабанк » та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» було укладено Договір факторингу №GL1N426240. Відповідно до умов Договору факторингу №GL1N426240 від 03.09.2024 року ПАТ «Мегабанк » згідно якого право вимоги за вищевказаним виконавчим листом було відступлено ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс».

27.12.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія Єврокредит» було укладено договір №1/12 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого право вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 . Таким чином, до ТОВ «Фінансова компанія Єврокредит» перейшли всі права та обов`язки стягувача ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс»

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 30.06.2009 №16-рп/2009 виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

Оскільки, виконання судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, то заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному ЦПК України та Законом України «Про виконавче провадження».

Обов`язковість виконання судових рішень, як невід`ємна складова частина права громадянина на справедливий суд, встановлена також практикою Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) та відповідними нормами (ст.6, 13, ст.1 Першого протоколу) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У рішенні у справі «Шмалько проти України» (Shmalko v. Ukraine, №60750/00, 20.07.2004) ЄСПЛ беззастережно зазначив, що передбачене частиною 1 статті 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Аналогічна правова позиція викладена і в рішенні Європейського суду, прийнятому у справі «Soering проти Сполученого королівства», де зазначалося, що виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст. 6 Конвенції (право на справедливий суд).

Відповідно до статті 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами та виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Оскільки виконання рішення суду є невід`ємною стадією процесу правосуддя, то і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному ЦПК України та Законом України «Про виконавче провадження», який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Стаття 512 Цивільного кодексу України передбачає, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із частинами першою, другою, п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторонни її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

За таких обставин, оскільки звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає положенням законодавства, а тому суд знаходить підстави для задоволення даної заяви.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 258-261, 353, 354, 355, 442 ЦПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Єврокредит» (49070, м.Дніпро, пров.Ушинського, б.1, оф.105, ), заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Мегабанк»(61002, м.Харків, вул.Алчевських, 30), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс»(01010 м.Київ, вул. Князів Острозьких, 32/2) про заміну сторони виконавчого провадження - задовольнити.

Замінити стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс»(01010 м.Київ, вул. Князів Острозьких, 32/2) на правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Єврокредит» (49070, м.Дніпро, пров.Ушинського, б.1, оф.105, ) у виконавчому провадженні щодо виконання виконавчого листа по справі№6/2018/35/2012/02 за позовом ПАТ «Мегабанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №12-24ПВ/2008 від 02.08.2008.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя- -