№ провадження 2-др/646/30/25
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.06.2025 м. Харків
Основ`янський районний суд міста Харкова
у складі: головуючого судді Шиховцової А.О.,
за участю: секретаря судового засідання Святолуцької К.С.,
Заочним рішенням Основ`янського районного суду міста Харкова від 22.05.2025, стягнуто з позивача на користь відповідача заборгованість за договором позики від 12.11.2021, яка складається із основного боргу в розмірі 8700 доларів США та 200 Євро та 3% річних в розмірі 748,26 доларів США та 16,92 Євро, а всього 9448,26 (дев`ять тисяч чотириста сорок вісім, двадцять шість) доларів США та 216, 92 (двісті шістнадцять, дев`яносто два) Євро, а також суму судового збору.
До суду 04.06.2025 через систему «Електронний суд» надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Лисенка В.С., згідно з якою він просить суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 100 000 грн.
12.06.2025 від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів, згідно з якою представник позивача просив врахувати практики Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 18 січня 2024 року в справі № 9901/459/21.
В судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином.
Від представника позивача через систему «Електронний суд» надійшла заява про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення без участі представника позивача.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
За приписами ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Дослідивши заяву про ухвалення додаткового рішення та матеріали цивільної справи, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Згідно із ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Відповідно до ч. 3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно із ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) ; 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Як вбачається з матеріалів справи, інтереси позивача ОСОБА_1 у даній цивільній справі представляв адвокат Лисенко В.С.
З матеріалів справи вбачається, що 21.10.2024 між адвокатом Лисенком В.С. та позивачем ОСОБА_1 було укладено договір №152 про надання правничої допомоги.
Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру №67 від 26.10.2024 адвокат Лисенко В.С. прийняв від ОСОБА_1 100 000 грн. на підставі договору про надання правової допомоги №152 від 21.10.2024.
Також наведено конкретний перелік наданих клієнту послуг на загальну суму 100 000 грн., що підтверджується актом про прийняття-передачу наданих послуг від 26.10.2024, згідно з яким написання позовної заяви, підготовка додатків до позовної заяви та направлення позовної заяви з додатками відповідачу та до суду склали у загальній сумі 100 000 грн.
Отже, витрати на правничу допомогу у сумі 100 000 грн. документально підтверджені позивачем.
Визначаючи розмір витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 13 березня 2025 року у справі 275/150/22, в якій зазначено, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконаних робіт. Суд, керуючись принципами диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу з власної ініціативи.
Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин 5,6 ст.137 ЦПК України, за змістом яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх не співмірності.
Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, будь-яких заперечень щодо розумності та співмірності розміру судових витрат суду не надав.
В силу вищевказаних норм закону, з огляду на те, що суд, керуючись принципами диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу з власної ініціативи, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 100 000 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 270 ЦПК України, суд,-
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 100 000 (сто тисяч) грн. 00 коп.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення додаткового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього додаткового рішення.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Відомості про учасників справи:
позивач ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ;
представник позивача - адвокат Лисенко Володимир Сергійович, адреса для листування: м. Харків, вул. Конторська, 90, діє на підставі договору про надання правової допомоги №152 від 21.10.2024, ордеру серії АН №1104023 від 21.10.2024 та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №5146 від 30.08.2018;
відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .
Суддя А.О. Шиховцова