Справа № 293/654/25
Провадження № 2-о/293/48/2025
УХВАЛА

17 червня 2025 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі судді Лось Л.В.,

розглядаючи заяву ОСОБА_1

заінтересована особа: 0

1. ОСОБА_2

2.Оліївська сільська рада Житомирського району Житомирської області

про встановлення факту, що має юридичне заначення

ВСТАНОВИВ:

12.06.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, за змістом якої просить:

- встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1

Встановлення такого факту потрібно заявнику для можливості звернення до суду із заявою про визнання ОСОБА_2 недієздатним, оскільки останній є особою з інвалідністю та потребує стороннього догляду.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд дійшов висновку про залишення заяви без руху за таких підстав.

Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до абзацу першого п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту.

Позовна заява повинна відповідати загальним вимогам щодо її форми та змісту, передбаченим ст.ст.175, 177 ЦПК України.

За приписами п.5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява, зокрема, має містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно зі статтею 318 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини.

Відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

За приписами ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Окреме провадження - це одностороннє провадження, в якому відсутній спір про право.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому в порядку окремого провадження суд може вирішити спір про факт, про стан, але не спір про право цивільне, так як метою такого судового розгляду є лише встановлення наявності або відсутності самого факту, і факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення, і мати безспірний характер, оскільки якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд повинен залишити заяву без розгляду і роз`яснити заявнику право подачі позову на загальних підставах.

З вище наведеного вбачається, що встановлення факту, що має юридичне значення в окремому провадженні можливе при умові, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Звертаючись до суду з вказаною заявою заявник просить встановити факт проживання однією сім`єю з особою з інвалідністю з метою мати право звернутись до суду із заявою про визнання її недієздатною.

Також слід зазначити, що при встановленні факту проживання однією сім`єю у подальшому можуть породжуватися і інші певні правові наслідки, зокрема, як і щодо майна такої особи.

Однак, заявник не зазначає та не додає доказів, які вказували б на відсутність інших осіб (близьких родичів) ОСОБА_2 .

Зокрема, як і доказів, зареєстрованого місця проживання ОСОБА_2 за місцем проживання заявника та відповідно дати такої реєстрації.

При цьому суд звертає увагу, що підтвердженням зареєстрованого місця проживання, окрім паспорта громадянина України, є саме витяг з реєстру територіальної громади.

Як убачається із копії паспора ОСОБА_2 , зареєстрованим місцем проживання останнього є АДРЕСА_2 , що є відмінною від адреси місця проживання заявника.

Водночас у порушення норм п.5 ч.3 ст. 175 ЦПК України заява не містить і зазначення про докази, що підтверджують викладені позивачем обставини, зокрема, які підтверджують, що заявник та ОСОБА_2 з листопада 2024 року вели спільне господарство та, що між сторонами були спільні права та обов`язки характерні для спільного проживання однією сім`єю.

Відповідно до висновку викладеному у постанові Верховного Суду у справі № 554/1251/20 від 22.06.2021 належними та допустимими доказами проживання однією сім`єю, зокрема, можуть бути: виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства, докази оплати спільно комунальних послуг, тощо.

Отож, обов`язковою умовою спільного проживання однією сім`єю є ведення спільного господарства, наявність спільного бюджету та спільних витрат. Це означає, що люди разом проживають, мають спільні витрати та розподіляють спільний бюджет.

Суд вказує, що само по собі проживання за однією адресою не є достатньою підставою для встановлення факту проживання однією сім`єю.

Разом з тим, суд зауважує, що довідки Оліївської сільської ради за підписом секретаря виконавчого комітету про склад сім`ї заявника та про спосіб життя ОСОБА_2 із вказівкою про зруйноване житло останнього, наданих заявником, не є тим самостійним доказом, який підтверджує як зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 разом із заявником так і ведення спільного господарства з останнім, наявності спільного бюджету та відповідно спільних витрат.

Окремо, суд уважає за необхідне зазначити, що за викладених заявником обставин, зокрема, зазначених підстав проживання ОСОБА_2 разом із ним, безпосередньо способу життя та стану здоров`я ОСОБА_2 , який фактично, як стверджує заявник є безхатьком та не здатний самостійно керувати своїми діями, то саме органи державної влади мають забезпечувати таку особу опікою. В таких випадках вони можуть звертатись до суду з заявою про визнання особи недієздатною та призначення опікуна.

Частиною 4 ст. 177 ЦПК України визначено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до п.п.4 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання заяви фізичною особою у справах окремого провадження становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605, 60 грн.

Отже, зважаючи на заявлені вимоги заявника, заява має бути оплачена судовим збором у порядку окремого провадження, що становить 605,60 грн.

Однак, при звернені до суду заявник не надає доказів сплати судового збору.

Суд також звертає увагу заявника на невідповідність у прохальній частині заяви адреси зареєстрованого його дійсного місця проживання.

Таким чином, з урахуванням наведеного, заявнику необхідно привести у відповідність подану ним заяву як до загальних вимог ст.ст. 175,177 ЦПК України так і до вимог ст. 318 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175-177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Зважаючи на викладені вище обставини, суд дійшов висновку про залишення заяви ОСОБА_1 без руху з наданням заявнику строку для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

Керуючись ст. ст.175,177, 185, 260, 261,293,294, 318, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне заначення - залишити без руху.

2. Надати заявнику строк в 7 (сім) днів з дня отримання даної ухвали для усунення недоліків, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

3. Роз`яснити зявнику, що у випадку не усунення недоліків заяви, заява буде вважатись неподаною і повернута заявнику.

Інформацію щодо справи учасники справи можуть отримати на офіційному веб порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки: https://cr.zt.court.gov.ua/sud0624/

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Ухвала складена та підписана: 17.06.2025

Суддя Людмила ЛОСЬ