Справа № 357/2321/25
Провадження № 2-др/357/67/25
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 червня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді Ярмола О. Я. ,
при секретарі Любченко А. С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5, заяву представника позивача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Нєкрасова 46» - адвоката Дейнека Сергія Леонідовича про ухвалення додаткового рішення суду, -
02.06.2025 на адресу суду від представника позивача ОСББ «Нєкрасова 46» - адвоката Дейнека С.Л. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Нєкрасова 46» понесені витрати на професійну правничу допомогу у сумі 4000,00 грн. Заява обґрунтована тим, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 травня 2025 року позовні вимоги ОСББ «Нєкрасова 46» задоволено, однак судом не вирішено питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу у сумі 4000,00 грн, які понесено позивачем ОСББ «Нєкрасова 46», які були заявлені представником позивача під час розгляду справи по суті та докази понесених витрат направлені суду 29.05.2025 р.
Учасники процесу у судове засідання не з`явились, про дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Суд, перевіривши та дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення.
Встановлено, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 травня 2025 року стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 (РНОКПП не відомий), ОСОБА_2 (РНОКПП не відомий), ОСОБА_3 (РНОКПП не відомий), ОСОБА_2 (РНОКПП не відомий) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Нєкрасова 46» заборгованість по внескам та платежам співвласників об`єднання в сумі 6952 грн.14 коп, а також стягнуто з відповідачів на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Нєкрасова 46» судові витрати по справі в сумі 3028,00 грн., тобто по 757 грн. з кожного.
Зазначене судове рішення не набрало законної сили.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно положень ст. 264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує питання, зокрема, про те як розподілити між сторонами судові витрати.
Відповідно до частин 1 та пункт 1 частини 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно ч. ч. 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним, зокрема, із часом, затраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон N 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону N 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).
Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року суд зазначає, що на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.
На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу суду було надано: копію договору №1/ц про надання правничої допомоги від 27.01.2025, укладений між адвокатським бюро «Сергія Дейнеки» та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Нєкрасова 46» (а.с.66), копію додаткової угоди № 1 від 27.01.2025 до договору про надання правничої допомоги №1/ц від 27.01.2025, акт про надання послуг від 28.05.2025.
Згідно акту про надання правничої допомоги до договору №1/ц від 27.01.2025, розмір витрат на правову допомогу склав 4000,00 грн.
Клієнт оплатив вартість наданих АБ «Сергія Дейнеки» адвокатом Дейнека С.В. послуг відповідно до цього акту на загальну суму 4000,00 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням №1762 від 28.05.2025 (а.с.69).
Таким чином, позивач підтвердив обсяг наданих послуг і виконаних робіт та їх вартість - 4000,00 грн.
Сторона відповідачів ні в який спосіб не заперечила вимоги про стягнення витрат на правову допомогу, не подала клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.
Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги характер правовідносин у цій справі, проаналізувавши обсяг наданих послуг адвокатом, оцінюючи співмірність витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, суд дійшов висновку, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає до задоволення.
Керуючись ст. 76, 95, 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд, -
Заяву представника позивача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Нєкрасова 46» - адвоката Дейнека Сергія Леонідовича про ухвалення додаткового рішення суду - задовольнити.
Додаткове рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Додаткове рішення суду виготовлено 13.06.2025 року.

Суддя О. Я. Ярмола