Справа № 504/2394/25
Номер провадження 2-н/504/245/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2025с-ще Доброслав

Суддя Доброславського районного суду Одеської області А.Ф. Сафарова, розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Доброславського районного суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі по 1598,00 грн. на кожну дитину до досягнення ними повноліття.

Дослідивши зміст даної заяви, а також матеріали провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Згідно з ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з частиною 1 статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: 1) заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу; 2) заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано; 3) заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу; 4) наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу; 5) з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою; 6) судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ; 7) судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 частини першої цієї статті; 8) із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу; 9) заяву подано з порушенням правил підсудності.

Перелік підстав для відмови у видачі судового наказу є вичерпним.

Так, згідно п.4 ч.3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Водночас, заявником ОСОБА_1 у заяві про видачу судового наказу в обґрунтування вимоги про стягнення аліментів зазначено, що неповнолітні діти проживають разом із нею за іншою адресою, відмінною від адреси проживання боржника, однак долученими до заяви доказами дана обставина не підтверджена.

Крім того, до заяви долучено фіскальний чек про відправку на адресу боржника листа реком. та у заяві додатком визначено «поштову квитанцію про відправку копії заяви та доданих до неї документі боржнику», що не доводить факту скерування боржнику саме зазначених документів через відсутність бланку опису вкладення.

Разом із цим, до заяви не долучено копії заяви та доданих до неї документів для їх скерування боржнику у разі видачі судом судового наказу.

Так, відповідно до п. 1 ч.1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Таким чином, подана заява не відповідає вимогам п.4 ч.3 ст. 163 ЦПК України, а тому, враховуючи вище зазначені обставини в задоволенні заяви про видачу судового наказу слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 28,161,162,163,165,166, 169, 172 ЦПК України, суддя-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів до Одеського апеляційного суду.

Суддя Сафарова А. Ф.