Справа № 755/5502/25
Провадження № 2/549/227/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 року суддя Чорнухинського районного суду Полтавської області Глущенко Н.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні,

установив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся через систему «Електронний суд» до Дніпровського районного суду міста Києва із позовною заявою, в якій просив суд:

1. Зобов`язати ОСОБА_2 , не чинити перешкоди у спілкуванні та

вихованні дитини.

2. Встановити графік відео зв`язку:

2.1. Вівторок і четвер (19:0019:30) та субота і неділя (11:4013:00) за київським

часом, через зручний для дитини месенджер (WhatsApp, Viber, Zoom тощо), що є

оптимальним для забезпечення регулярного та змістовного спілкування з дитиною її

віку.

2.2. За бажанням дитини надавати додатковий час для відео дзвінка тривалістю 10 хв

перед сном.

2.3. У разі неможливості зв`язку у визначений час із поважних причин завчасно

домовлятися про інший день і годину того ж тижня.

3. Встановити наступний порядок особистих зустрічей з дитиною:

3.1. Двічі на рік під час шкільних канікул (літніх та зимових) тривалістю по 7 днів

кожна на території України або за взаємною згодою сторін, на території Польщі.

3.2. Надати мені право перебувати з дитиною:

3.2.1. у святкові дні (Різдво, Великдень) по 3 дні;

3.2.2. у день народження дитини та батька по 2 дні.

3.3. Зобов`язати ОСОБА_2 завчасно (не пізніше ніж за 20 днів)

узгоджувати зі мною дати та місце проведення зустрічей.

3.4. Встановити, що у разі, якщо ОСОБА_2 протягом 5 робочих днів

після отримання моєї письмової пропозиції не надасть обґрунтованої відповіді або

відмови, вважатиметься, що вона погодилася із запропонованими умовами.

3.5. Зобов`язати ОСОБА_2 оформляти всі необхідні документи для

здійснення зустрічей, включаючи:

3.5.1. нотаріальну згоду на виїзд дитини за кордон (у разі зустрічей в Україні);

3.5.2. заповнення необхідних анкет та заяв;

3.5.3. надання копій документів дитини (закордонного паспорта, ID-картки тощо).

3.6. Надати мені право звернутися до суду для забезпечення виконання цього пункту

рішення у разі ухилення ОСОБА_2 від його виконання.

4. Заборонити ОСОБА_2 безпідставне блокування чи обмеження

мого спілкування з дитиною через месенджери, відео зв`язок або телефон.

5. Зобов`язати ОСОБА_2 повідомляти мене про важливі події у

житті дитини (початок школи, захворювання, досягнення тощо) та надавати

інформацію щодо:

5.1. місця фактичного проживання доньки, умов проживання;

5.2. кола осіб, які мають постійний доступ до дитини;

5.3. закладу освіти, який відвідує дитина;

5.4. наявності соціальних виплат у Польщі, які вона отримує на дитину.

6. Визначити, що дане рішення суду підлягає виконанню на території Республіки

Польща згідно з:

6.1. Гаазькою конвенцією про цивільно правові аспекти міжнародного викрадення

дітей 1980 року.

6.2. Регламентом (ЄС) № 2201/2003 та надати мені право звертатися до компетентних органів Польщі для забезпечення виконання цього рішення.

7. Вирішити питання про розподіл судових витрат на розсуд суду.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду м.Києва від 15 квітня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 передано на розгляд за підсудністю до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області.

Ухвалою судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 15 травня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 передано на розгляд за підсудністю до Чорнухинського районного суду Полтавської області.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вказана справа 05.06.2025 передана у провадження судді Глущенко Н.М.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Вимоги щодо форми, змісту, а також порядку подання позовної заяви визначені статтями 175та177 ЦПК України.

Дослідивши матеріали позовної заяви встановлено, що вона не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ст.175 ЦПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування, позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

За правилами частини 1 статті 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Частиною 7 статті 43 ЦПК України встановлено, що у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи. Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Таким чином, належним доказом направлення копії позовної заяви з додатками відповідачу та іншим учасникам справи є оригінали розрахункового документу (оригінал поштової квитанції чи фінансового чека) та опису вкладення у цінний лист з поіменним переліком документів, видані відправникові поштового відправлення.

Судом встановлено, що у матеріалах справи відсутній доказ надіслання позивачем відповідачу копії позову з додатками за адресою місцезнаходження відповідача та третьої особи або в їх електронний кабінет в системі Електронний суд (у разі його наявності), а тому в цій частині вищевказаний позов не відповідає вимогам ЦПК України.

В зв`язку з чим, позивачу необхідно подати до суду доказ надсилання відповідачу листом з описом вкладення копій поданих до суду документів (копії позову з додатками у повному обсязі), на адресу місцезнаходження даної юридичної особи або в його електронний кабінет в системі Електронний суд (у разі його наявності).

Відповідно до п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити - повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти. відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

У позові ОСОБА_1 не зазначив відомостей про наявність або відсутність у відповідача електронного кабінету, а також не зазначив повної назви третьої особи по справі, яка представлена належною юридичною особою, натомість вказав лише , що «третя особа орган опіки та піклування вул.Центральна,39 Лубенський район, Полтавська область».

Позивачем взагалі не зазначено дійсних даних щодо останнього відомого місця проживання (реєстрації) відповідача за кордоном, а саме не зазначено: назву населеного пункту країни проживання (перебування), округу, району вулиці, номера будинку (квартири) чи інші дані, визначені територіальним устроєм країни перебування відповідачки, також не зазначено її закордонний телефонний номер.

Суддя звертає увагу, що позивачем повинна зазначатися інформація щодо фактичного місця проживання відповідача дійсна, а не уявна, тобто ці відомості не повинні ґрунтуватися на необ`єктивних припущеннях.

Окрім того, відсутність інформації щодо місця проживання (реєстрації) відповідача за кордоном, позбавляє суд можливості застосувати Порядок визначений нормами міжнародного права щодо вручення стороні по справі, прибуваючої закордоном, судових та позасудових документів.

Таким чином, відсутність належних даних щодо останнього зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідача за кордоном унеможливлює належний виклик особи до суду та вручення документів по справі, яка має бути обізнаною з тим, які вимоги до неї заявлені та з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є громадянкою України, проте тимчасово проживає на території Польщі ( зі слів позивача).

Вирішуючи питання щодо форми і змісту позовної заяви за участю іноземного елементу, суди України повинні керуватися як нормами ЦПК України, так і нормами Закону України «Про міжнародне приватне право» та нормами відповідних міжнародних договорів.

Визначення поняття «іноземний елемент» наведено у п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про міжнародне приватне право». Іноземний елемент ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм:

- хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою;

- об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави;

- юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави.

Розглядаючи справи за участю іноземного елемента, судам слід з`ясовувати наявність чинного між державами договору та за його наявності порядку регулювання спірних правовідносин, що виникли.

Як вбачається із матеріалів позовної заяви, відповідачем у даній справі є громадянка України ОСОБА_2 , яка тимчасово проживає на території Польщі ( зі слів позивача), проте позивачем взагалі не вказується адреса її мешкання.

Відповідно до ст. 6 Конвенції Договірні Сторони надають один одному правову допомогу, у тому числі, шляхом вручення документів.

Згідно з ч. 2 ст. 7 Конвенції доручення про вручення документів повинні бути також зазначена точна адреса одержувача і найменування документа, що вручається. Таким чином, без зазначення у позовній заяві місця проживання відповідача, доручення про вручення документів не може бути виконане.

Доступ до правосуддя в контексті п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений ЦПК.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини невід`ємними частинами «права на суд» слід розглядати, зокрема, наступні вимоги: вимога «змагальності» процесу відповідно до статті 6 Конвенції передбачає наявність можливості бути поінформованим і коментувати зауваження або докази, представлені протилежною стороною, в ході розгляду; право на «публічне слухання», що передбачає право на усне слухання і особисту присутність сторони в цивільному судовому процесі перед судом (Екбатані проти Швеції (Ekbatani v. Sweden, 26.05.1988 року, номер заяви 10563/83, пп. 24- 33); право на ефективну участь (T. та V. проти Сполученого Королівства, 16.12.1999 р., номер заяв 24724/94; 24888/94, пп. 83-89).

Відтак суд, у разі відкриття провадження у справі, зобов`язаний повідомити про подачу позову, час і місце судового засідання всіх учасників процесу, в тому числі й нерезидента.

З урахуванням наведених норм Конвенції про юрисдикцію, право, що застосовується, визнання, виконання та співробітництво щодо батьківської відповідальності та заходів захисту дітей, Закону України «Про міжнародне приватне право», статті 497 ЦПК України, враховуючи заявлені позовні вимоги, позивачу слід надати суду докази підсудності судам України вказаної позовної заяви.

Крім цього, у порушення ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документ, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно із ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до п.1.2.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір з розрахунку 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1211,20 грн.

При поданні до суду процесуальних документів, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, що становить 968,96 грн.

Так, позивач при зверненні до суду висунув шість позовних вимог при цьому сплативши судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Таким чином позивачу необхідно доплатити судовий збір у сумі 4602,56 грн, а підтвердження такої сплати надати суду.

Без усунення недоліків заява не може бути прийнята до провадження суду, оскільки від змісту позовної заяви залежить позиція відповідача, котра, як і позивач, має право на судовий захист, а для реалізації цього права має бути обізнана з тим, які вимоги до неї заявлені, з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

Згідно з ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи вищенаведене, вказані обставини позбавляють можливості відкрити провадження у справі.

Керуючись ст.ст.175,177,185 ЦПК України, суддя,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні - залишити без руху.

Надати позивачу строк 7 (сім) днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків.

Роз`яснити позивачу, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя Н.М.Глущенко