Справа № 723/725/25
Провадження № 2/723/1660/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Дедик Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Клапійчук Б.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Сторожинець цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 29.06.2019 року між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір (оферти) №29.06.2019-010000095, відповідно до якого відповідач отримала грошові кошти у розмірі 10000 грн., з первинним строком користування календарних 14 днів з дати отримання, з процентною ставкою в розмірі 28% (фіксована незмінна процентна ставка).

Зазначають, що відповідач не виконувала умов кредитного договору належним чином, внаслідок чого станом на 28.01.2025 року утворилась заборгованість за кредитним договором №29.06.2019-010000095 від 29.06.2019 року в сумі 17800 грн., яка складається з наступного: 10000 грн. заборгованість по тілу кредиту, 2800 грн. заборгованість за відсотками, 5000 грн. штраф.

Також зазначають, що 03.05.2024 року між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» було укладено договір факторингу №030524-12 про відступлення прав вимог з додатками до нього, відповідно до якого вимоги до позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором відступлено позивачу.

На підставі викладеного, просять стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість у розмірі 17800 грн. за кредитним договором (оферти) №29.06.2019-010000095 від 29.06.2019 року, а також судовий збір в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн.

В судове засідання представник позивача не з`явився, надали суду заяву, в якій просили цивільну справу розглянути у відсутності представника та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, в позовній заяві зазначили, що не заперечують проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання, відзиву на позов не надавала.

У відповідності ч.1 ст.280 ЦПК України проведено заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 29.06.2019 року за заявкою ОСОБА_1 , яка була підписана одноразовим ідентифікатором 49S44, між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір (оферти) №29.06.2019-010000095, відповідно до якого відповідач отримала грошові кошти у розмірі 10000 грн., з первинним строком користування календарних 14 днів з дати отримання. Відповідно до умов договору процентна ставка є фіксованою незмінною та становить 28%. Вказане підтверджується копією заявки на отримання кредиту, пропозиції про укладення кредитного договору (оферта).

З копії довідки про розмір заборгованості за кредитним договором вбачається, що в період з 29.06.2019 року по 28.01.2025 року у ОСОБА_1 утворилась заборгованість за кредитним договором №29.06.2019-010000095 від 29.06.2019 року в розмірі 17800 грн.

03.05.2024 року між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» було укладено договір факторингу №030524-12, відповідно до якого ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» відступило на користь ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №29.06.2019-010000095 від 29.06.2019 року до ОСОБА_1 , що підтверджується копіями договору факторингу та акту приймання-передачі переліку №1 до договору факторингу.

З копії вимоги про сплату заборгованості від 03.05.2024 року вбачається, що ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» повідомило ОСОБА_1 про наявну заборгованість за договором кредиту №29.06.2019-010000095 від 29.06.2019 року в розмірі 17800 грн., з вимогою про її погашення.

Згідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги)

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Уклавши договір відступлення прав вимоги №030524-12 від 03.05.2024 року між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» до позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача ОСОБА_1 вищевказаної суми боргу.

Так, статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмір та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з матеріалів справи, кредитор свої зобов`язання перед позичальником виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредитні кошти, однак позичальник взяті на себе за кредитним договором зобов`язання належним чином не виконала, що призвело до утворення заборгованості.

Станом на 28.01.2025 року заборгованість за кредитним договором №29.06.2019-010000095 від 29.06.2019 року становить 17800 грн., яка складається з наступного: 10000 грн. заборгованість по тілу кредиту, 2800 грн. заборгованість за відсотками, 5000 грн. штраф.

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Пунктом 2 ст. 1050 ЦК передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ст.ст. 1077, 1078 ЦК за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога).

Судом встановлено, що відповідач умови кредитного договору належним чином не виконала, у добровільному порядку не сплатила заборгованість за кредитним договором, в зв`язку з чим позовні вимоги ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту та заборгованості по відсоткам є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про стягнення штрафу суд зазначає наступне.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 року, а також п. 18 Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 року №183/7850/22 (61-14740св23) зазначив тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.

Таким чином, суд вважає, що позовна вимога в частині стягнення штрафу задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем, при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 2422 гривень 40 копійок, із застосуванням понижуючого коефіцієнту 0,8 у зв`язку із подачею позову в електронному вигляді в системи «Електронний суд». Оскільки позов задоволено частково (71,91%), то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1741,94 грн. судових витрат по сплаті судового збору.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат за надання правничої допомоги, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що надання правничої допомоги адвокатським об`єднанням «ВЕРІТАС ЦЕНТР» позивачу ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» підтверджується: договором про надання правової допомоги від 02.07.2024 року, а також копією платіжної інструкції кредитного переказу коштів від 20.01.2025 року №1495 про перерахування ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» на рахунок АО «ВЕРІТАС ЦЕНТР» коштів в розмірі 4000 грн.

Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, та розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Правилами ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються в разі задоволення позову на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

З огляду на те, що позивачем вимоги процесуального закону щодо строку і порядку подачі доказів про витрати на правничу допомогу дотримані, то такі витрати підлягають стягненню з відповідача.

З врахуванням викладеного, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача мають бути стягнені витрати на правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог і складають 2876,40 грн.

На підставі ст.ст.526, 610, 611, 612, 623, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 3, 4, 5, 12, 13, 19, 23, 76, 81, 133, 137, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР», (місцезнаходження: 01133, м. Київ Печерський район вул. Генерала Алмазова, буд. 13, офіс 601, ) заборгованість за кредитним договором №29.06.2019-010000095 від 29.06.2019 року станом на 28.01.2025 року в розмірі 12800 грн., яка складається з наступного: 10000 грн. заборгованість по тілу кредиту, 2800 грн. заборгованість за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР», (місцезнаходження: 01133, м. Київ Печерський район вул. Генерала Алмазова, буд. 13, офіс 601, ) витрати по сплаті судового збору в сумі 1741,94 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2876,40 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя