Справа № 141/483/25
Провадження№ 2/141/240/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2025 року с-ще Оратів

Суддя Оратівського районного суду Вінницької області Климчук С.В., розглянувши матеріали цивільної справи № 141/483/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

У С Т А Н О В И В:

06.06.2025 до Оратівського районного суду Вінницької області позовна заява ОСОБА_1 від 06.06.2025 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Розглянувши матеріали позовної заяви про розірвання шлюбу, суд дійшов наступних висновків.

За загальними правилами ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до вимог ч. 6 та ч. 8 ст. 187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

09.06.2025 за допомогою засобів підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» судом направлено електронний запит про зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_2 до Єдиного державного демографічного реєстру за параметрами, що вказані в заяві про видачу судового наказу, однак за параметрами запиту: прізвище, ім`я, по батькові « ОСОБА_2 » та дата народження « ІНФОРМАЦІЯ_1 » особу не знайдено.

Крім того, на виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом 09.06.2025 було направлено запит до Тульчинської міської територіальної громади щодо зареєстрованого місця проживання відповідача ОСОБА_2

12.06.2025 на електронну адресу суду надійшов лист Тульчинської міської ради № 02-22-1842 від 11.06.2025, зі змісту якого убачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Судом установлено, що у позовній заяві про розірвання шлюбу позивачем ОСОБА_1 зазначено адресу свого місця реєстрації АДРЕСА_1 , в підтвердження чого надано витяг з реєстру територіальної громади № 2025/007263107, сформованого 02.06.2025, а також зазначено адресу місця фактичного проживання без реєстрації, а саме АДРЕСА_2 , в підтвердження чого надано довідку Новоживотівського старостинського округу Оратівської селищної ради Вінницького району Вінницької області № 203/08.00.116-10 від 02.06.2025.

Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Згідно статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати; місце перебування - житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги; місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги.

Суд зазначає, що особа може мати декілька місць проживання/перебування. Водночас законодавством визначено необхідність проведення реєстрації (декларування) місця проживання/перебування особи, яка може бути здійснена тільки за однією адресою за її власним вибором, в тому числі, але не виключно, на підставі договору оренди житлового приміщення тощо.

Реєстрація (декларування) місця проживання/перебування у встановленому порядку має значення для реалізації окремих прав особи, зокрема, під час вибору суду, якому підсудна справа.

Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 24 червня 2024 року у справі № 554/7669/21 (провадження № 61-5805сво23) зробила висновок про те, що положення ст. 28 ЦПК України імперативно встановлюють, що визначення територіальної юрисдикції (підсудності) здійснюється з урахуванням зареєстрованого місця проживання або перебування фізичної особи - позивача. Тому позови, наведені в ст. 28 ЦПК України, не можуть пред`являтися за фактичним місцем проживання або перебування позивача, відмінним від зареєстрованого.

Таким чином, суд зазначає, що нормами ЦПК України передбачено використання лише зареєстрованого місця проживання, фактичне місце проживання фізичної особи не має правового значення.

З огляду на викладене, використання для встановлення конкретного суду за визначеною територіальною підсудністю фактичної адреси проживання матиме наслідком невизначеність при вчиненні окремих процесуальних дій, адже фактичне місце проживання може змінюватись чи не щодня. Крім того, особа може мати більше ніж одне фактичне місце проживання, але зареєстроване може бути лише одне місце проживання.

Так, у позовній заяві від 06.06.2025 позивачем зазначено, що оскільки місцем проживання позивача ОСОБА_1 є с. Новоживотів Вінницького району Вінницької області, та на її утриманні перебувають малолітні діти, які проживають за цією ж адресою, позивач вважає, що справа підсудна Оратівському районному суді Вінницької області.

При цьому, суд зауважує, що позивачем надано відповідні витяги з реєстру територіальної громади, згідно яких малолітні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 .

Поряд з цим, належних доказів про те, що позивач станом здоров`я чи з інших поважних причин вона не може виїхати до місця проживання відповідача, суду не подано та матеріали позову не містять.

За вказаних фактичних обставин, беручи до уваги той факт, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 , а також їх малолітні діти зареєстровані по АДРЕСА_1 , при цьому, позивачем не подано до суду та не долучено до матеріалів позовної заяви доказів про те, що позивач за станом здоров`я чи з інших поважних причин не може виїхати до місця проживання відповідача, суд доходить висновку, що даний позов не підсудний Оратівському районному суду Вінницької області (за територіальною підсудністю), а має пред`являтись та розглядатись судом за загальними правилами ч. 1 ст. 27 ЦПК України, а саме за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування) відповідача, на територію якого розповсюджується юрисдикція (за територіальною підсудністю) Тульчинського районного суду Вінницької області.

Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Як вбачається із ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Принагідно суд зазначає, що згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Відповідно до ч. 1 ст. 378 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

З огляду на викладене та установлені фактичні обставини, суд доходить висновку, що даний позов підлягає передачі за територіальною підсудністю до Тульчинського районного суду Вінницької області, тобто за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача.

Керуючись ст. ст. 27, 28, 31, 32, 83, 187, 260, 353, 354 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Цивільну справу № 141/483/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу передати за територіальною підсудністю на розгляд до Тульчинського районного суду Вінницької області (вул. Перемоги, буд. 16, м. Тульчин Вінницької області, 23600).

2. Копію ухвали суду направити позивачу.

3. Передача справи на розгляд іншого суду за підсудністю здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів після її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.В. Климчук