Провадження № 2/337/1386/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

16 червня 2025 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Сидорової М.В.,

за участю секретаря Коваленко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

24.04.2025 ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача ОСОБА_2 , який обґрунтовує тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 08.10.2005, який був розірваний рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 20.10.2021 у справі ЄУН 337/5521/21, та в другому зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 10.02.2023, який був розірваний рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 17.05.2024 у справі ЄУН 337/1994/24. Від спільного життя сторони мають двох дітей: доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка наразі є повнолітньою, та неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 29.12.2016 у справі ЄУН 337/5128/16-ц (провадження №2/337/2253/2016) з ОСОБА_2 на її користь були стягнуті аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26.12.2016 і до повноліття дітей. На підставі вказаного рішення був виданий виконавчий лист, який знаходиться на примусовому виконанні в Хортицькому ВДВС у місті Запоріжжі. Після досягнення ІНФОРМАЦІЯ_3 старшою донькою ОСОБА_3 повноліття, стягнення аліментів на її утримання було закінчено. На теперішній час з відповідача стягуються аліменти тільки на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача. Наразі наявні підстави для зміни розміру аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , оскільки матеріальне становище відповідача змінилось, стягнення аліментів на старшу доньку припинилось, він має постійний дохід, є військовослужбовцем ЗСУ. При цьому розмір аліментів на дитину повинен бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. У зв`язку зі зміною матеріального становища відповідача, кола осіб, які знаходяться на його утриманні, вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Просить змінити розмір аліментів, визначений рішенням Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 29.12.2016 у справі ЄУН 337/5128/16-ц та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 02.05.2025 відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за цим позовом та призначено її розгляд по суті у відкритому судовому засіданні з повідомлення (викликом) сторін.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, подала заяву в якій просить проводити розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання. Відзиву, зустрічного позву, будь-яких заяв та клопотань від відповідача до суду не надходило.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, в т.ч. у відсутність відповідача на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню через наступне.

Так, відповідно до ст.15, 16 ЦК України, ст.4, 5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Суд встановив, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 08.10.2005, який в подальшому був розварний, а також в зареєстрованому шлюбі з 10.02.2023, який був розірваний рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 17.05.2024 у справі ЄУН 337/1994/24.

Від спільного життя сторони мають двох дітей: доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Хортицького районного суду м .Запоріжжя від 29.12.2016 у справі ЄУН 337/5128/16-ц (провадження №2/337/2253/2016) з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 були стягнуті аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26.12.2016 і до повноліття дітей.

17.02.2024 донька сторін ОСОБА_3 набула повноліття.

Відповідно до довідки про доходи позивачки ОСОБА_1 , вона працює сторожем у Правобережному відділі освіти департаменту освіти та науки Запорізької міської ради та отримує заробітну плату, сума її доходу за період з 01.10.2024 по 31.02.2025 без урахування аліментів становила 51533,09 грн.

Згідно з Конвенцією ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991р. та набула чинності для України 27.09.1991, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини, за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно з ч. 8, 9 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно із ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з ст.180 СК України на батьків покладений обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Згідно з ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшений або збільшений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07.12.2006р. у справі «Хант проти України» (Hunt v. Ukraine) (Заява №31111/04) вказав на те, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (п. 54).

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 щодо зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 .

В даному випадку суд виходить з того, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Так, ст.192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме, зміни матеріального або сімейного стану одержувача чи платника аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, за змістом цієї норми права підставами зміни розміру аліментів є зміна матеріального чи сімейного стану. При цьому, зазначені положення закону не виключають як одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів, так і їх самостійне, незалежне одна від одної існування.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивачка вказує на те, що після ухвалення в 2016 році судового рішення суду про стягнення аліментів на двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, змінилось його матеріальне становище, оскільки донька сторін ОСОБА_3 17.02.2024 набула повноліття та на неї припинилось стягнення з відповідача аліментів.

Вказані обставини достовірно підтверджуються наданими позивачкою письмовими документами, які суд вважає належними та допустимими доказами у цій справі.

Крім того позивачка зазначає, що на даний час, після відрахування частки, яка стягувалась на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягуються з відповідача аліменти у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу). При цьому відповідач має постійний дохід, є військовослужбовцем ЗСУ.

Відповідач ОСОБА_2 обґрунтованих заперечень проти позву не подав, жодних доказів на спростування вищевказаних обставин не подав, в судове засідання не прибув.

Таким чином суд погоджується з тим, що має місце зміна матеріального стану платника та одержувача аліментів, що є підставою для збільшення розміру аліментів, які стрягнуються з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 .

Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої доньки, суд відповідно до ст.182 СК України, враховує вік дитини 12 років, а також те, що донка сторін проживає разом з матір`ю, мати отримує заробітну плату, розмір якої за півроку (з 01.10.2024 по 31.03.2025) склав 51533,09 грн., неповнолітня дитина достатньо матеріально не забезпечена,

Також суд враховує, що відповідач працездатного віку, даних про розмір своїх доходів, про наявність інших утриманців, про свій незадовільний стан здоров`я не повідомив.

Беручи до уваги, що аліменти за своїм характером та суттю це кошти, що забезпечують нормальні повсякденні матеріальні умови життя дитини, обидва батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, законодавчо визначений розмір прожиткового мінімуму на дитину, виходячи з принципу розумності та справедливості, з урахуванням сукупності усіх вищевказаних обставин, суд вважає необхідним збільшити розмір аліментів, які наразі стягуються з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої доньки та стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання даним рішення законної сили і до повноліття дитини.

Такий розмір аліментів, на переконання суду, буде відповідати інтересам дитини, дотримання її права на забезпечення матеріальних потреб.

На підставі вищевикладеного, позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити повністю.

Згідно з ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Керуючись ст.2, 4, 5, 12, 13, 76-82, 89, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Змінити розмір аліментів, визначений рішенням Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 29.12.2016 у справі ЄУН 337/5128/16-ц (провадження №2/337/2253/2016) та стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь держави (Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Отримувач: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; Код ЄДРПОУ отримувача: 37993783; Номер рахунку отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету:22030106) судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя М.В.Сидорова