ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Ковалевської Л.М.,

за участі секретаря Омельчук С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про стягнення у порядку спадкування недоотриманої пенсії спадкодавця,-

встановив:

В березні 2025 року адвокат Максименко Тетяна Ігорівна, яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 направила до Фастівського міськрайонного суду Київської області позов до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про стягнення у порядку спадкування недоотриманої пенсії спадкодавця в розмірі 270 764,89 грн.

В позовній заяві посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 , який був військовим пенсіонером та перебував на обліку в ГУ ПФУ в Київській області, після смерті якого відкрилась спадщина на майно, в тому числі і на недоотриману пенсію на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 31.07.2023 року. Однак за життя ОСОБА_2 перерахунку так і не отримав. Спадкоємцем першої черги спадкування є позивач, як син спадкодавця, який 12.11.2024 отримав Свідоцтво про право на спадщину за законом. Спадщина на яку видано свідоцтво про право на спадщину за законом складається з недоотриманої пенсії, на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду №320/2359/23, залишок невиплачених коштів становить 270 764,89 грн.

Позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату недоотриманої пенсії на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду, однак отримав відмову із зазначенням аргументу щодо відсутності підстав для виплати недоотриманої пенсії посилаючись на ст. 61 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби».

Представник позивача адвокат Максименко Т.І. повторно звернулася до відповідача з проханням здійснити виплату недоотриманих за життя ОСОБА_3 пенсійних коштів у розмірі 270 764,89 грн. позивачеві ОСОБА_1 , як спадкоємцю першої черги, але йому повторно надано відмову, аргументуючи з причини не звернення у строк 6 місяців після смерті пенсіонера.

Своїми діями відповідач перешкоджає реалізації прав позивача на отримання спадкового майна.

Тому позивач просив суд стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області на користь ОСОБА_1 у порядку спадкування недоодержану за життя спадкодавця його батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію у розмірі 270 764, 89 грн., судового збору в сумі 2 166,12 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.

Ухвалою судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27 березня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судовому засіданні в режимі відео конференції представник позивача Максименко Т.І. вимоги позову підтримала, просила його задовольнити з підстав викладених в ньому. Також, просила долучити докази на підтвердження правничої допомоги.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Про день слухання справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про вручення судової повістки та оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України. Причину неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи в їх відсутності не надавали.

Відзив на позовну заяву відповідачем не подавався.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 3 ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків,встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.22).

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року у справі № 320/2359/23 (провадження № П/320/2359/23) зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити з 01.12.2019 року перерахунок та виплату, з урахуванням раніше виплачених сум пенсії ОСОБА_2 , згідно з довідкою № 5625 від 12.01.2023 року, виданою Державною установою «Територіально медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по місту Києву» станом на листопад 2019 року відповідно до статей 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ, положень постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (а.с.23-31).

Вказані рішення перебувають в загальному доступі, опубліковані у Єдиному державному реєстрі судових рішень, тому приймаюся судом до уваги.

Проте, за життя ОСОБА_2 вказана доплата до пенсії виплачена не була.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 12 листопада 2024 року, що видано державним нотаріусом Першої фастівської державної нотаріальної контори Ленченко Тамарою Олексіївною та зареєстровано в реєстрі за № 1-2459, спадкоємцем майна ОСОБА_2 , 1937 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Спадщина на яку видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 12 листопада року, складається з недоотриманої пенсії, на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду по справі № 320/2359/23 (провадження № П/320/2359/23), залишок невиплачених коштів становить 270 764,89 (двісті сімдесят тисяч сімсот шістдесят чотири гривні 89 копійок) , яка належала спадкодавцю на підставі довідки відділу з питань виплати пенсій військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Управління з питань виплат Головного Управління Пенсійного фонду України у Київській області № 1000 0405-8/172441 від 29.10.2024 року (а.с.33).

При зверненні позивача до ГУ ПФУ в Київській області з питання виплати недоотриманої пенсії в порядку спадкування, 10.12.2024 йому було надано відповідь, що на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 31.07.2023 у справі №320/2359/23 нараховані кошти ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Відповідно до ст. 61 Закону №2262-ХІІ суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоотриманими у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Враховуючи визначене, відсутні підстави для виплати недоотриманої пенсії (а.с.34).

Аналогічна відповідь з ГУ ПФУ в Київській області надана представнику позивача адвокату Тетяні Максименко 14.03.2025 (а.с.35).

На час розгляду справи грошові кошти позивачу виплачені не були.

Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14.02.2022 у справі № 243/13575/19.

Статтею 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Згідно із частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03 травня 1996 року, ратифікована Законом України від 14 вересня 2006 року №137-V, яка набрала чинності з 01 лютого 2007 року (далі Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Частиною третьою статті 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, визначених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду України та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Отже, нормативно-правовим актом, яким визначено підстави припинення пенсійних виплат (які є складовою порядку пенсійного забезпечення), є Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Інші нормативно-правові акти у сфері правовідносин, врегульованих Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», можуть застосовуватися виключно за умови, якщо вони не суперечать цьому Закону.

Відповідно до частини першої статті 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліменти, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Відповідно до частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Статтею 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Положення частини третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 1227 ЦК України узгоджуються із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Оскільки позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_2 , суд приходить до висновку, що він успадкував в тому числі і належні спадкоємцю суми пенсії у відповідності до положень статті 1227 ЦК України у тому розмірі, в якому спадкодавець мав право на їх виплату на момент його смерті.

При цьому дата звернення спадкоємця до органу Пенсійного фонду України з вимогою про виплату нарахованої за життя спадкодавця пенсії не впливає на розмір виплат та не надає органам Пенсійного фонду України права на обмеження цих виплат.

Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з ГУ ПФУ у Київській області на користь ОСОБА_1 суми недоотриманої пенсії, яка належала його померлому батьку ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 270 764 (двісті сімдесят тисяч сімсот шістдесят чотири) грн. 89 коп., тому позов підлягає до повного задоволення.

Відповідно до ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

В зв`язку з задоволенням позовних вимог в повному обсязі, відповідно до ст.141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 2 166,12 грн.

Що стосується стягнення витрат на правничу допомогу, то суд зазначає наступне.

25 лютого 2025 року між Адвокатським бюро «Тетяни Максименко», , в особі керуючої Максименко Тетяни Ігорівни, яка діє на підставі Статуту та Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», та ОСОБА_1 укладено договір про надання правничої допомоги № 1 2502/25 (далі за текстом Договір).

Відповідно до ст.. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових Документ сформований в системі «Електронний суд» 22.03.2025 13 витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом , та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Отже, на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, які понесені ОСОБА_1 надаються наступні документи: договір про надання правничої допомоги № 1-2502/25 від 25 лютого 2025 року; додаткова угода № 1 від 25 лютого 2025 року до договору про надання правничої допомоги № 1-2502/25 від 25 лютого 2025 року; квитанція № W від 26 лютого 2025 року; квитанція № W170941466 від 21 березня 2025 року; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат; детальний опис послуг наданих адвокатом (додаток № 1 до додаткової угоди № 1 до договору про надання правничої допомоги № 1-2502/25 від 25.02.2025).

Так, Європейський суд з прав людини при розгляді справ «Баришевський проти України» від 26.02.2015, «Двойних проти України» від 12.10.2006, «Меріт проти України» від 30.03.2004 зазначав, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Аналогічний підхід викладено у рішенні ЄСП у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04).

Відтак, з огляду на все викладене вище, наявні правові підстави для відшкодування ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. 328, 316, 1227, 1218, 1219 ЦК України, Конституції України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про стягнення у порядку спадкування недоотриманої пенсії спадкодавця - задовольнити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (; адреса: 08500, Київська область, м. Фастів, вул. Андрія Саєнка, буд. 10) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) у порядку спадкування недоодержану за життя спадкодавця його батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію у розмірі 270 764 (двісті сімдесят тисяч сімсот шістдесят чотири) грн. 89 коп. 3.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (, 08500, Київська область, м. Фастів, вул. Андрія Саєнка, буд. 10) судовий збір в розмірі - 2 166 (дві тисячі сто шістдесят шість) грн. 12 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 16.06.2025.

Суддя Л.М.Ковалевська