ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 642/11/24 Головуючий суддя І інстанції Гримайло А. М.
Провадження № 22-ц/818/158/25 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: за законом.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.

суддів колегії Мальованого Ю.М., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Холод М.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Болоховцеву Євгенія Олексійовича на рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 30 травня 2024 року, по цивільній справі №642/11/24, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Харченко Інна Анатоліївна про зміну черговості спадкування та усунення від права на спадкування,

в с т а н о в и в :

02.01.2024 ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Болоховцева Є. О. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Харченко І. А. про зміну черговості спадкування та усунення від права на спадкування.

Позов мотивовано тим, що позивачка ОСОБА_1 є рідною сестрою ОСОБА_3 , який від шлюбу з ОСОБА_4 має дочку ОСОБА_2 19.05.1995 їх батьки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 разом з її братом ОСОБА_3 за процедурою приватизації отримали свідоцтво про право власності на житло, реєстраційний № НОМЕР_1 , згідно якому вказаним особам на праві спільної власності належала квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

У 2020 році у ОСОБА_3 було виявлено онкологічне захворювання передміхурової залози четвертого ступеня, у зв`язку з чим з 27.12.2022 йому було встановлено першу групу інвалідності та визначено, що він потребує постійного стороннього догляду, внаслідок чого ОСОБА_1 прийняла на себе фактичне, моральне та фінансове забезпечення чисельних медичних обстежень, курсів загального лікування та хіміотерапії ОСОБА_3 . Крім того, ОСОБА_1 , яка є інвалідом другої групи з 07.12.2007 та є непрацездатною, а також за умов хвороби та передчасної смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її сина інваліда третьої групи з 01.01.2022 ОСОБА_7 , взяла на себе зобов`язання щодо сплати комунальних послуг по квартирі АДРЕСА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, після чого його дочка ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Харченко І. А. із заявою про прийняття спадщини. Позивачка ОСОБА_1 також звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини як спадкоємець першої черги в порядку ст. 1262 ЦК України.

Вважала, що оскільки вона фактично та постійно проживала в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 з травня 2005 року, в той час як відповідачка з батьком спілкувалася, але в квартирі з ним разом не проживала, ОСОБА_1 має законні підстави для одержання права на спадкування разом із спадкоємцем першої черги.

Крім того, відповідачка, будучі обізнаною про стан здоров`я свого батька ОСОБА_3 , стану його непрацездатності та необхідності значних фінансових витрат для його лікування та підтримки життєздатності, ухилялася від надання допомоги своєму батькові, не надавала фінансової допомоги, все більше скорочуючи спілкування з ним під час прогресування його хвороби, тому ОСОБА_1 вважає, що відповідачка повинна бути усунена від права на спадкування після ОСОБА_3 , у зв`язку з чим просила змінити черговість одержання ОСОБА_1 права на спадкування після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом надання ОСОБА_1 права на спадкування разом із спадкоємцем першої черги, а також усунути ОСОБА_2 від права на спадкування після смерті її батька - ОСОБА_3 на підставі ст. 1224 ЦК України.

13.03.2022 відповідач ОСОБА_2 надала суду відзив на позовну заяву, у якому позовні вимоги не визнала у повному обсязі, посилаючись на те, що з 17.05.1982 її батько ОСОБА_3 постійно проживав та був зареєстрований як єдиний власник за адресою: АДРЕСА_1 , страждав на захворювання передміхурової залози (онкологія), у зв`язку з чим йому була встановлена перша група інвалідності з 27.12.2022 безстроково за загальним захворюванням. Протягом всієї хвороби ОСОБА_3 вона фінансово підтримувала його, купувала продукти харчування, ліки, відвідувала з ним медичні заклади в ході проходження ним лікування, сплачувала медичні послуги. ІНФОРМАЦІЯ_2 її батько ОСОБА_3 помер, оригінал свідоцтва про смерть був отриманий ОСОБА_2 та на теперішній час знаходиться в неї; саме вона проводила організацію його поховання та сплату проведених ритуальних послуг, що підтверджується відповідними документами із зазначенням її прізвища « ОСОБА_2 » як замовника. Між нею та батьком не було жодних конфліктів, вона ніколи не ухилялась від допомоги та догляду за ним. Після смерті батька вона своєчасно звернулася до приватного нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Харківської області Харченко І. А. із заявою про прийняття спадщини, внаслідок чого до Спадкового реєстру було внесено реєстраційний запис щодо реєстрації спадкової справи № 70994941 після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_1 з 1977 року не була зареєстрована та не проживала за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на квартиру за нею не зареєстровано, з 23.11.1977 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , 19.03.2009 знята з зазначеного місця реєстрації та 16.04.2009 її місце проживання було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_4 .

Крім того, позивачка ОСОБА_1 , 1953 року народження, є інвалідом другої групи та старше за ОСОБА_3 , 1961 року народження, її інвалідність була встановлена за 15 років до виявлення хвороби у ОСОБА_3 та встановлення йому інвалідності, тому це спростовує її ствердження щодо можливості надання догляду за інвалідом ОСОБА_3 ; ОСОБА_3 була призначена державна допомога хворій особі з метою самообслуговування та виплата грошової компенсації за догляд соціальним працівником; КНП ХОР «Обласний центр онкології» ОСОБА_3 з 10.05.2023 по 11.05.2023 було надано курс стаціонарного лікування у відділенні онкоурології з приводу основного захворювання, безкоштовно видано лікарські засоби; з наданих позивачкою квитанцій про сплату придбаних медикаментів неможливо встановити необхідність призначення та отримання саме ОСОБА_3 цих ліків, оскільки позивачка ОСОБА_1 є інвалідом другої групи, що є підставою для об`єктивних сумнівів щодо можливості особистого використання ОСОБА_1 придбаних препаратів.

Також зазначила, що документація щодо замовлення виготовлення пам`ятнику з натурального каменю на ОСОБА_3 , на сина ОСОБА_1 - ОСОБА_7 та на особисто позивачку - ОСОБА_1 не було узгоджено з нею та зроблено за особистим побажанням позивачки та на її власний розсуд, та є неналежним доказом, оскільки не містить інформацію щодо предмета доказування, як і надані позивачкою карта комплектації, додаток до договору від 25.02.2011, комерційна пропозиція від 08.08.2008 щодо заміни вікон за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, ствердження ОСОБА_1 щодо сплати нею комунальних послуг по квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , де проживав ОСОБА_3 , спростовується фактом наявності за квартирою боргу комунальних служб: КП «Харківські теплові мережі» станом на січень 2024 рік заборгованість за вищезазначеною квартирою становить 110539,05 грн.; КП «Харківводоканал» станом на 08.03.2024 рік заборгованість по водопостачанню становить 12204,85 грн.; ПАТ «Харківенергозбуд» станом на 29.02.2024 рік заборгованість становить 5051,70 грн., у зв`язку з чим просила у задоволенні позову відмовити.

09.04.2024 представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Болоховцевим Є. О. надані пояснення, згідно яким вся медична документація з 2022 рокуформувалась та накопичувалась у позивачки, оскільки саме вона контролювала процес лікування ОСОБА_3 та спілкувалась з усіма лікарями свого брата; за наявності вільних від коштовного лікування хвороби ОСОБА_3 грошей, разом із ОСОБА_7 намагалася виконувати зобов`язання щодо сплати комунальних послуг по квартирі за адресою: АДРЕСА_1 ; ОСОБА_2 не надала жодного доказу щодо допомоги своєму батькові та іншим родичам щодо погашення будь-якої частки заборгованості; відповідачка замовчує факт втрати позивачкою протягом чотирьох місяців сина та брата; всі візити до лікарів з приводу лікування ОСОБА_3 здійснювалось у присутності ОСОБА_1 , перевезення якого здійснювалось за кошти позивачки; відповідачка є фінансово спроможньою для надання фінансової допомоги онкохворому; оплата послуг на поховання здійснювалась ОСОБА_2 за кошти, надані позивачкою, у зв`язку з чим позов підтримав у повному обсязі.

Рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 30 травня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Болоховцев Є.О. посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не дослідив обставин, що у відповідності до вимог ч.2 ст.1259 ЦК України надають ОСОБА_1 право на зміну в судовому порядку черговості одержання права на спадкування після смерті ОСОБА_3 .

Вважає, що вона має законні підстави для одержання за рішенням суду права на спадкування разом із спадкоємцем першої черги

Вказує, що ОСОБА_2 будучі обізнаною щодо важкої хвороби свого батька ОСОБА_3 , стану його непрацездатності, та необхідності значних фінансових витрат для його лікування та підтримки життєдіяльності його організму, в порушення вимог ст.202, 203 СК України, ухилялась від надання допомоги своєму батькові. Не надавала фінансової допомоги, все більше скорочуючи спілкування з ним під час прогресування його хвороби. В ході судового розгляду позову ОСОБА_2 жодним чином не спростувала позицію ОСОБА_1 і навіть не надала жодних доказів на підтримку.

Судом не звернуто уваги на те, що ОСОБА_3 видав довіреність щодо представництва інтересів довірителя з усіх життєво важливих питань не доньці, а своїй рідній сестрі людині, якій довіряв більш за всього.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явились в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з положеннями ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам рішення суду відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позову суд зазначив , що у якості доказів суду надано договір-замовлення від 26.07.2023 року, акт здачі-приймання виконаних робіт від 02.11.2023 року про замовлення ОСОБА_1 виготовлення пам`ятнику з натурального каменю граніт з гравіровками на ОСОБА_3 , ОСОБА_7 та ОСОБА_1 ; договір № 6 від 25.02.2011, додаток до договору № 6 від 25.02.2011 про надання послуг з виготовлення відливу вікна на замовлення ОСОБА_1 , а також комерційну пропозицію та карту комплектації замовлення ОСОБА_7 вікон за адресою: АДРЕСА_1 , які суд визнає неналежними доказами, оскільки вони не відносяться до предмету позову щодо надання догляду за інвалідом ОСОБА_3 , а тому в силу вимог ст. 77 ЦПК України до розгляду не приймає.

Також як позивачем, так і відповідачем суду надано копії квитанцій про купівлю ліків в аптеках м. Харкова, які суд також визнає неналежними доказами та до розгляду не приймає, оскільки з квитанцій неможливо зробити висновок щодо особи платника коштів, особи отримувача ліків, необхідності здійснення подібних витрат за відсутні будь-які лікарських призначень медикаментозних засобів та відношення цих доказів до предмету позову щодо надання догляду ОСОБА_3 , а тому зазначені докази викликають об`єктивних сумнівів, не підтверджують та не спростовують доводів сторін.

Доводи позивача ОСОБА_1 про те, що вона тривалий час опікувалася спадкодавцем та надавала йому допомогу не можуть бути достатньою обставиною для усунення відповідача від права на спадкування за законом в розумінні частини п`ятої статті 1224 ЦК України, оскільки сам факт того, що позивач здійснювала за ним догляд не є підставою для зміни черговості спадкування та усунення відповідача від спадкування. Також позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що відповідач мав можливість надати допомогу спадкодавцю, проте ухилявся від обов`язку щодо її надання і при цьому ухилення полягало в умисних діях чи бездіяльності відповідача, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто винної поведінки спадкоємця, який усвідомлював свій обов`язок, мав можливість його виконувати, але не вчиняв необхідних дій та чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу.

Суд уважав, що позиція позивача є недоведеною належними та допустимими доказами на підтвердження обставин, встановлення яких необхідно для зміни судом черговості спадкування та усунення спадкоємця першої черги від права на спадкування у розумінні ст. 1224 ЦК України, оскільки доказів на підтвердження надання ОСОБА_1 допомоги, здійснення нею витрат за власний рахунок на утримання та лікування ОСОБА_3 , факту ухилення від виконання обов`язку щодо утримання хворого батька відповідачкою, наявності можливостей для цього та свідомого невиконання ОСОБА_2 своїх обов`язків не надано, тому суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог вважає за необхідне відмовити у повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з вищевказаними висновками суду першої інстанції.

Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом та за законом.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно з частиною першою статті 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Пунктом 5.9 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, врегульовано, що право на обов`язкову частку у спадщині виникає у спадкоємця, передбаченого частиною першою статті 1241 ЦК України, у випадках, якщо у заповіті містяться положення про усунення його від спадкування або цьому спадкоємцеві заповідана частка спадщини, яка є меншою від належної йому обов`язкової частки. Право на обов`язкову частку у спадщині не залежить від згоди інших спадкоємців, волі спадкодавця та не пов`язане зі спільним проживанням спадкодавця й осіб, які мають право на обов`язкову частку. Право на обов`язкову частку у спадщині має особистий характер та не може переходити в порядку спадкової трансмісії.

Цивільним кодексом України визначено обмеження волі заповідача щодо права розпоряджатися власністю (обмеження принципу свободи заповіту) шляхом установлення права окремої категорії осіб на обов`язкову частку у спадщині, де право на обов`язкову частку у спадщині мають малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки, які спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Право на обов`язкову частку виникає лише у разі спадкування за заповітом, оскільки особи, що мають таке право, належать до спадкоємців за законом першої черги, а відтак, за відсутності заповіту (визнання його недійсним, усунення спадкоємців за заповітом від права на спадкування тощо) неодмінно закликаються до спадкування. Отже, обов`язковий спадкоємець наділений правом на спадкування у разі, якщо: він взагалі не вказаний у заповіті як спадкоємець; він прямо позбавлений права на спадкування змістом заповіту; частка спадщини цієї особи визначена змістом заповіту в меншому розмірі, ніж це встановлено законом.

Позбавлення особи права на обов`язкову частку ЦК України не передбачає, хоча особа, яка має право на обов`язкову частку, може бути усунена від права на спадкування за правилом ст. 1224 ЦК України.

Вирішення питання щодо усунення права на спадкування з підстав, передбачених ст. 1224 ЦК України, можливо за умови, якщо таке право на спадкування існує.

Статтею 1224 ЦК України визначено коло осіб, які позбавляються суб`єктивних прав на спадкування, незважаючи на те, що існували певні передумови для закликання їх до спадкування - призначення спадкоємцями у тексті заповіту, наявність певного ступеня спорідненості, перебування у шлюбі зі спадкодавцем або на його утриманні протягом встановленого строку.

Відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Судом відповідно до наявних у справі доказів встановлено, що зі свідоцтва про народження НОМЕР_2 , виданого 27.04.1953 Ленінським рай РАГС м. Харкова, вбачається, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є рідною донькою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Як вбачається зі свідоцтва про народження НОМЕР_3 , виданого Ленінським рай РАГС м. Харкова 13.09.1961, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є сином ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Згідно зі свідоцтвом про народження НОМЕР_4 , виданого Ленінським відділом РАГС м. Харкова від 02.11.1983, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є рідною донькою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

16.09.1992 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу НОМЕР_5 , виданого 16.09.1992 Ленінським відділом РАГС м. Харкова, актовий запис № 438.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду від 19.05.1995 року, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_3 .

Згідно з копією паспорту громадянина України НОМЕР_6 , виданого 29.12.2001 Фрунзенським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 23.11.1977 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , 19.03.2009 знята з зазначеного місця реєстрації та 16.04.2009 її місце проживання було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_4 .

Згідно з довідкою до акту огляду МСЕК ХАР-06 № 043975 від 10.01.2008 року ОСОБА_1 , 1953 року народження, встановлена друга група інвалідності з 01.12.2007 безстроково за загальним захворюванням, рекомендовано використання професійних навичок без додаткового навантаження, видано пенсійне посвідчення № НОМЕР_7 за інвалідністю 2 групи за загальним захворюванням.

З довідки КП «Жилкомсервіс» дільниця № 29 від 25.11.2014 про склад зареєстрованих у житловому приміщенні та забезпеченості житловою площею вбачається, що ОСОБА_3 є уповноваженим власником квартири АДРЕСА_2 , зареєстрований у квартирі один.

За життя ОСОБА_3 , 1961 року народження, страждав на захворювання передміхурової залози (онкологія), що підтверджується довідкою КНП «Харківська поліклініка № 24» ХМР від 27.01.2023; довідками Обласного центру онкології від 04.11.2022, 07.12.2022, 04.05.2023; висновком КНП «Харківська поліклініка № 24» ХМР від 01.12.2022; витягом з амбулаторної картки № 77534 для МСЕК від 07.12.2022; медичним висновком КНП «Харківська поліклініка № 24» ХМР № 598 від 15.05.2023; випискою з медичної картки стаціонарного хворого на злоякісне утворення Обласного центру онкології від 11.05.2023; індивідуальною програмою реабілітації від 06.01.2023.

Згідно з довідкою до акту огляду МСЕК 12 ААВ № 334582 від 06.01.2023 року ОСОБА_3 встановлена перша група інвалідності з 27.12.2022 безстроково за загальним захворюванням, ОСОБА_3 потребує постійного стороннього догляду.

Згідно з довідкою ДУ «Інститут медичної радіології та онкології ім. С. П. Григор`єва НАМН України» від 06.03.2023 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , хворів на рак простати (клініко-рентгенологічно)Т4NхМ1(oss) ІV ст., стан на фоні андрогендеприваційної терапії від 08.11.2022, ІІ клінічна група; усі візити пацієнта до клініки відбувалися за присутності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Як вбачається з відповіді Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області щодо надання допомоги на поховання ОСОБА_1 відмовлено за відсутності відповідної заяви та належних документів.

Згідно з відповіддю Департаменту охорони здоров`я від 19.05.2023 щодо надання матеріальної допомоги ОСОБА_1 повідомлено, що КНП ХОР «Обласний центр онкології» ОСОБА_3 з 10.05.2023 по 11.05.2023 було надано курс стаціонарного лікування у відділенні онкоурології з приводу основного захворювання, безкоштовно видано лікарські засоби. у наданні матеріальної допомоги відмовлено.

Як вбачається з відповіді Адміністрації Холодногірського району ХМР від 19.05.2023 щодо забезпечення засобами реабілітації ОСОБА_3 . ОСОБА_1 у наданні допомоги відмовлено у зв`язку з відсутністю належної документації та особистого звернення особи з інвалідністю чи його законного представника.

02.06.2023 року ОСОБА_3 була видана довіреність, посвідчена державним нотаріусом Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Радкевич К. В., якою ОСОБА_3 уповноважив ОСОБА_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 . представляти його інтереси з усіх без винятку питань в усіх державних, громадських, господарських та інших підприємствах, установах банку, органах Пенсійного фонду, АТ «Укрпошта» з метою отримання будь-яких виплат, переказів; органах Управління праці та соціального захисту населення щодо отримання виплат; у будь-яких медичних установах з метою отримання довідок, висновків про стан здоров`я ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_8 , виданим 12.07.2023 Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції.

Судом встановлено, що організацію поховання ОСОБА_3 та сплату проведених ритуальних послуг проводила ОСОБА_2 , що підтверджується договором-замовленням від 09.07.2023, актом № 000170 та актом № 000400 КП «Ритуал» ХМР.

Як вбачається з витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 26.07.2023 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Харченко І. А. до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 70994941 після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З квитанцій про сплату комунальних послуг вбачається, що за квартирою АДРЕСА_2 нараховано борг: КП «Харківські теплові мережі» станом на січень 2024 рік заборгованість за вищезазначеною квартирою становить 110539,05 грн.; КП «Харківводоканал» станом на 08.03.2024 рік заборгованість по водопостачанню, водовідведенню, абонентському обслуговуванню та ремонту ВБС становить 18900,50 грн.; ПАТ «Харківенергозбуд» станом на 29.02.2024 рік заборгованість становить 5051,70 грн.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Допитана у суді першої інстанції свідок ОСОБА_9 пояснила, що доньку померлого ОСОБА_3 ОСОБА_2 не бачила, зі слів позивачки їй відомо, що донька декілька разів возила батька до лікарні, але за рахунок позивачки, особисто передачу грошових коштів не бачила.

Для усунення від права на спадкування за законом відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунутий від спадкування.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Оскільки позивачем не було надано суду належних та допустимих доказів (медичних документів, висновку судово-медичної експертизи про те, що спадкодавець перебував у безпорадному стані та у зв`язку з цим потребував допомоги) на підтвердження як перебування ОСОБА_3 в безпорадному стані, так і умисного ухилення відповідача від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, - суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відмову у позові. Наведені з цього приводу доводи апеляційної скарги належними і допустимими доказами на підтвердження вказаних підстав для усунення відповідача від спадкування не підтвердженні, а тому колегія суддів їх відхиляє.

Отже, на підставі зібраних у справі доказів суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивачем не доведено сукупність обставин, за яких можливе усунення від права на спадкування відповідачів відповідно до вимог ст.1224 ЦК України. Наявні у справі докази вказані висновки суду не спростовують, а наведені з цього приводу доводи скарги про наявність інших доказів, які підтверджують підстави позову, але судом не досліджені належним чином не обґрунтовані.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами справи, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

На підставі вищевказаних обставин та правового обґрунтування колегія суддів визнає, що оскаржене рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи скарг є недоведеними та висновків суду не спростували, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційних скарг без задоволення, а судового рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 259, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Болоховцеву Євгенія Олексійовича залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 30 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня ухвалення, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складений 13 червня 2025 року.

Головуючий В.Б. Яцина

Судді колегії Ю.М. Мальований

Н.П.Пилипчук