РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 рокуселище Петрове Справа № 941/218/25
Провадження № 2/941/245/25

Петрівський районний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого судді - Колесник С. І.

при секретарі - Проценко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Петрове в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», від імені якого діє Киричук Галина Миколаївна, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості посилаються на те, що 06.04.2017 року між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №01, за яким відповідачці було видано кредит у сумі 39941,32 грн. Крім того, 01.12.2020 року між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 701, за яким відповідачці було видано кредит у сумі 39400,00 грн. Відповідачка не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідачки перед позивачем станом на 01.12.2024 року склала: по кредитному договору від 06.04.2017 року № 01 60448,21 грн., з яких: 39941,32 грн. заборгованість за кредитом; 20506,89 грн. заборгованість за процентами; 0 грн. заборгованість за комісією; по кредитному договору від 01.12.2020 року № 701- 50356,92 грн., з яких: 32832,88 грн. заборгованість за кредитом; 10,44 грн. заборгованість процентами; 17513,6 грн. заборгованість за комісією. У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань позивач направив письмову вимогу відповідачці на адресу місця проживання, яку вона зазначила у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачкою погашена не була. Враховуючи викладене представник позивача просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість у сумі 110805,13 грн. та витрати зі сплати судового збору у сумі 2422,40 грн.

Ухвалою судді від 19.03.2025 року позовну заяву Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін та призначено справу до розгляду по суті.

Представник позивача в судове засідання не з`явилась, однак в позовній заяві просила суд здійснити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про місце та час розгляду справи належно повідомлена за адресою місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку відповідно до п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України.

Представник відповідача Лапшин В.В. в судове засідання не з`явився,однак надав суду заяву про розгляд справи без його участі та участі відповідачки, крім того вказаною заявою заявив про часткове визнання позову, в якому визнав факт отримання відповідачкою та неповернення основної суми кредитів, однак заперечив проти нарахованої комісії та частини процентів. Так, на думку представника відповідача, матеріали справи не містять підтверджень, що саме Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладання договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (в редакції від 12 жовтня 2016 року) розуміла відповідачка та ознайомилась і погодилась саме з нею, підписуючи заяву про приєднання №01. Крім того, сама Заява на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №01 не містить істотних умов, які притаманні кредитному договору, тому не можливо стверджувати, що ОСОБА_1 уклала саме кредитний договір, на підставі чого відсутні підстави для стягнення процентів по договору. Також зазначає, що по договору №701 встановлено розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 2.99% (п.4 Заяви), але в чому саме полягає обслуговування кредитної заборгованості Заява не містить. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цю Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладання договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб розуміла відповідачка та ознайомилась і погодилась саме з нею, підписуючи заяву про приєднання №701.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Частинами 1, 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Судом встановлено, що 06.04.2017 року між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та ОСОБА_1 згідно поданої Заяви №01 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб було укладено кредитний договір; ОСОБА_1 зазначила в заяві, що просить відкрити на її ім`я поточний рахунок та надати кредитну картку, встановити кредитний ліміт у розмірі 1000,00 грн.

Згідно довідки про збільшення кредитного ліміту по договору №01 від 06.04.2017 року відповідачці було встановлено кредитний ліміт з 06.04.2017 року - 1000,00 грн., який в подальшому неодноразово змінювався, зокрема з 26.02.2022 року кредитний ліміт встановлено на суму 39941,32 грн.

Згідно Заяви №01 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб відповідачка прийняла пропозицію банку на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в повному обсязі. Згоду на укладення договору про надання банківських послуг відповідачка особисто засвідчила своїм підписом.

Однак, зі змісту вищевказаної Заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, вбачається, що строк Кредитного ліміту, процентна ставка за користуванням Кредитним лімітом, розмір Мінімального платежу та інші умови надання та обслуговування кредитної картки встановлюються відповідно до умов ДКБО в залежності від типу Кредитної картки.

Таким чином, всі умови отримання кредиту, видання кредитної картки, умови використання кредитної картки, процентна ставка, розмір мінімального платежу, відповідно умови повернення кредиту, встановлюються Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, який в свою чергу був розміщений на сайті самого Банку. Однак, в публічній пропозиції АТ «ПУМБ» на укладання договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (в редакції від 12 жовтня 2016 року), яка долучена до матеріалів справи, відсутній підпис відповідачки.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цю Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладання договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб розуміла відповідачка та ознайомилась і погодилась саме з нею, підписуючи заяву про приєднання.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретний запропонований відповідачу договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, наданий банком договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин.

Отже, надана позивачем роздруківка Публічної пропозиції АТ ПУМБ на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, в редакції, що діє з 01.10.2016 року, не може бути належним доказом у справі, та не може бути прийнята до уваги, оскільки вказана Публічна пропозиція не містить в собі підпису відповідача, при цьому, її зміст повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

Відповідна правова позиція Великої Палати Верховного Суду викладена у постанові від 03.07.2019 року у справі №342/180/17, провадження №14-131цс19.

Крім того, суд враховує те, що в матеріалах справи відсутній паспорт споживчого кредиту - інформація, яка надається споживачу до укладення договору, таким чином відсутнє підтвердження про розмір процентної ставки, яка підлягала застосуванню за договором №01 від 06.04.2017 року.

Натомість Банк надав розрахунок заборгованості з якого вбачається, що за весь період часу Банк нараховував та стягував відсотки, сума стягнутих відсотків складає 31324,65 грн.

Однак, враховуючи вищевказане, сума заборгованості по відсоткам не може бути стягнута, а сума сплачених відсотків підлягає зарахуванню в рахунок суми заборгованості по тілу кредиту за договором №01 від 06.04.2017 року: 39941,32 грн. - 31324.65 грн. = 8616.6 грн. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сума у розмірі 8616.6 грн. сума заборгованості по тілу кредиту, а щодо стягнення заборгованості за відсотками по вказаному договору слід відмовити.

Також, 01.12.2020 року між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та ОСОБА_1 згідно поданої Заяви № 701 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб було укладено кредитний договір; ОСОБА_1 зазначила в заяві, що просить надати їй споживчий кредит в сумі 39400,00 грн., строком на 24 місяці, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 2,99 %, розмір процентної ставки 0,01%.

Відповідачка зазначила в заяві, що підписанням цієї заяви беззастережно підтверджує, що приймає публічну пропозицію АТ "ПУМБ" на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ "ПУМБ": в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування.

Відповідно до платіжної інструкції №TR.45960408.265773.8810 від 01.12.2020 року АТ «ПУМБ» перерахувало кошти на рахунок ОСОБА_1 на суму 39400,00 грн., призначення платежу: надання кредитних коштів за договором № 701 від 01.12.2020 року.

Згідно виписки/особового рахунку з 01.12.2020 року по 01.12.2024 року відповідачка користувалась грошовими коштами позивача, однак свої зобов`язання за цим договором в повному обсязі не виконала, у зв`язку з чим наявна заборгованість.

Позивач, звертаючись до суду з позовом про стягнення з відповідача на його користь заборгованості обраховує її у розмірі 50356,92 грн., з яких: 32832,88 грн. заборгованість за кредитом; 10,44 грн. заборгованість процентами; 17513,6 грн. заборгованість за комісією.

Згідно правової позиції, висловленої Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12 грудня 2018 року у справі №755/11648/15-ц, якщо договір, у тому числі кредитний, укладений на задоволення особистих потреб фізичної особи і не пов`язаний з підприємницькою діяльністю такої фізичної особи чи виконанням ним обов`язків як найманим працівником, такий договір є споживчим і наявність судового спору щодо цього договору не впливає на його характер, як споживчого, відтак і сам спір у будь-якому випадку стосується прав сторони договору, як споживача, а вирішення такого спору, незалежно від його ініціатора, має ґрунтуватися та враховувати і вимоги Закону України «Про захист прав споживачів».

Згідно ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування".

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

Вказане узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду в постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.

Разом з тим, відповідно до частин першої-другої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на дату укладення договору в цій справі) продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Згідно з частиною 6 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцю будь-які платежі, не зазначені у договорі про споживчий кредит.

До загальних засад цивільного законодавства належать справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України).

Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Як вбачається з матеріалів справи, щомісячна комісія за обслуговування кредиту визначена у розмірі 2,99 % від суми кредиту.

Загальна заборгованість відповідачки за комісією станом на 01 грудня 2024 року позивачем обраховано у розмірі 17513,60 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку, що встановивши у кредитному договорі № 701 від 01.12.2020 року сплату комісійної винагороди за обслуговування кредиту щомісячними платежами, що у загальному розмірі складає 17513,60 грн., банк не повідомив, які саме послуги за вказану плату надаються позичальнику. Розмір такої комісійної винагороди, з огляду на обставини справи (зокрема, розмір кредиту та процентів), вносить істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу, що в сукупності свідчить про те, що вказані умови кредитного договору є несправедливими.

При цьому, згідно з розрахунком заборгованості за комісією, яка обрахована у розмірі 17513,60 грн., є суттєвим порівняно із розміром заборгованості відповідача за кредитом, що обрахована у розмірі 32832,88 грн., що вочевидь не можна визнати справедливим та розумним.

Водночас, АТ «ПУМБ» не було позбавлене можливості надати докази на підтвердження справедливості умов договору щодо встановленої комісії, зокрема, з урахуванням переліку та обсягу послуг, які надаються позичальнику за таку плату. Разом з тим, наявні в матеріалах справи документи взагалі не містять будь-якого опису послуг, за які банком встановлена комісія.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що банк не повідомив позичальника, які саме послуги за вказану плату йому надаються, розмір комісійної винагороди вносить істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу, тобто умови кредитного договору в частині розміру комісії за обслуговування кредиту є несправедливими.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги АТ «ПУМБ» про стягнення з відповідача заборгованості по комісії за обслуговування кредиту у розмірі 17513,60 грн.

Крім того, як вбачається з розрахунку заборгованості, за рахунок сплачених відповідачем коштів позивачем частково погашено її заборгованість за комісією у розмірі 4712,24 грн. замість погашення заборгованості за тілом кредиту на вказану суму.

Оскільки судом встановлено безпідставність вимог позивача про стягнення комісії, суд приходить до висновку, що вказані кошти мають бути зараховані в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту.

Тому заборгованість за тілом кредиту становить: 32832,88 грн. 4712,24 грн. = 28120,64 грн.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що розмір заборгованості за кредитним договором № 701 від 01.12.2020 року становить 28131,08 грн., з яких: заборгованість за кредитом 28110,64 грн., заборгованість за процентами 10,44 грн.

Тому позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором № 701 від 01.12.2020 року підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 28131,08 грн.

Всього з відповідача на користь позивача за двома договорами підлягає до стягнення заборгованість у розмірі 36747,68 грн.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених відносно них позовних вимог.

Оскільки судом позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених відносно нього вимог підлягають до стягнення судові витрати у розмірі 803,27 грн.

У Х В А Л И В:

Позов Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», від імені якого діє Киричук Галина Миколаївна, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» () заборгованість за кредитним договором № 01 від 06.04.2017 року в розмірі 8616,60 гривень та за кредитним договором № 701 від 01.12.2020 року в розмірі 28131,08 грн., а всього 36747,68 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» () судовий збір в розмірі 803,27 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після відмови у відкритті апеляційного провадження, повернення апеляційної скарги, залишення її без розгляду, ухвалення іншого рішення, яким закінчується апеляційне провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено 05 червня 2025 року.

Суддя С.І.Колесник