10.06.2025 Єдиний унікальний номер 205/7342/24
Єдиний унікальний номер № 205/7342/24
Провадження № 2/205/13/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року м. Дніпро

Новокодацький районний суд міста Дніпра в складі:

головуючого судді Басової Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Пєтіної К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Батова Людмила Григорівна, Друга Дніпровська державна нотаріальна контора Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Дніпровська міська рада про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

05.06.2024 року позивач звернулась до Ленінського районного суду міста Дніпропетровська з вищезазначеним позовом, в якому з урахуванням уточнених вимог просила суд визнати за нею право власності на спадкове майно об`єкт спадщини квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на 2/3 частки квартири, (який є племінником тобто син померлої ОСОБА_4 , яка є рідною сестрою ОСОБА_1 ); визнати за позивачем право власності на спадкове майно об`єкт спадщини квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлої, ІНФОРМАЦІЯ_2 , (яка є рідною сестрою ОСОБА_1 ) на 1/4 частки квартири.

Позов мотивований тим, що 25.12.2000 року ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_1 видано свідоцтво про право власності на сім`ю у складі: ОСОБА_4 (дружина), ОСОБА_3 (син), ОСОБА_3 (син).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 помер. Після його смерті спадкоємцями за законом на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого державним нотаріусом Другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Циганко Є., що на підставі ст. 1261 ЦК України спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна є його син ОСОБА_3 , 2/3 частки, у т.ч. з урахуванням 1/3 частки майна, від якої відмовилась дружина ОСОБА_4 . Спадщина на яку видане це свідоцтво складається з частки спірної квартири. Свідоцтво про право на спадщину на 2/3 частки на частку квартири видане ОСОБА_5 . Свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частки на 1/3 частку квартири не видане.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . За життя своїм правом на отримання спадщини після смерті ОСОБА_5 не скористався.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 помер. 07.03.2024 року позивач звернулась до приватного нотаріуса ДМНО Батової Л.Г. з заявою про відкриття спадкової справи після смерті племінника ОСОБА_3 . Постановою державного нотаріуса Другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Циганко Є.Л. від 19.03.2024 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті племінника ОСОБА_3 , оскільки в матеріалах справи міститься інформація про прийняття спадщини спадкоємцями ближчої черги спадкування.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла рідна сестра позивача ОСОБА_4 , яка за життя склала заповіт, посвідчений 19.11.2008 року приватним нотаріусом ДМНО Міхеєвою Т.М., у якому заповіла усе належне їй майно ОСОБА_3 . Свідоцтво про право на спадщину за законом від 15.09.2010 року на 2/3 частки квартири на частину квартири на ім`я ОСОБА_3 (помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ): перехід частки 1/3 на частку від ОСОБА_5 ; перехід частки 1/3 на частку від ОСОБА_4 (за спадщиною від ОСОБА_5 ). 08.04.2024 року позивач звернулась до приватного нотаріуса ДМНО Батової Л.Г. з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 . Постановою приватного нотаріуса ДМНО Батової Л.Г. від 08.04.2024 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті рідної сестри ОСОБА_4 , у зв`язку з пропуском строку на прийняття спадщини.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 06 червня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження; залучено Дніпровську міську раду до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору.

06.08.2024 року до суду від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на позов, у якому просила в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування відзиву посилалась на те, що позивачем обрано невірний та неефективний спосіб захисту. Оскільки позивач отримала відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, то необхідно поновлювати строк на прийняття спадщини та змінити черговість спадкування. Розрахунок часток не відповідає дійсності. Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зареєстрований 07.08.2012 року був розірваний Новокодацьким відділом ДРАЦС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) 07.09.2021 року. 30.08.2023 року рішенням суду анульовано актовий запис про розірвання шлюбу № 84 від 07.09.2021 року.

У письмових поясненнях та запереченнях представник позивача, посилаючись на необґрунтованість доводів відзиву, просила позов задовольнити.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 12 листопада 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач та її представник адвокат Якуб С.А. у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином. До суду надійшла заява представника позивача адвоката Якуб С.А. з проханням відкласти розгляд справи у зв`язку з оскарження рішення в справі № 160/20151/22.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, натомість її представник адвокат Павленко І.О. письмово просила розглянути справу без її участі, в задоволенні позову просила відмовити в повному обсязі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Батова Л.Г. у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Другої Дніпровської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явився, письмово просив розглядати справу без участі його представника.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Дніпровської міської ради письмово просив розглядати справу без його участі, проти задоволення позову заперечував.

В силу положень частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, №11681/85, §35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Крім того, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Така правова позиція викладена Верховний Судом у постанові від 24.01.2018 року у справі № 907/425/16.

Матеріали справи містять достатньо доказів для її розгляду.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути дану справу без участі належним чином повідомлених учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, дійшов наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 25.12.2000 року Державним житлово-комунальним підприємством «Південне» згідно з розпорядженням від 25.12.2000 року № 1162-00 (а.с. 29).

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5 (а.с. 168). Після його смерті відкрилась спадщина на частину вищевказаної квартири. 15.09.2010 року державним нотаріусом Другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Циганко Є.Л. видано свідоцтво про право на спадщину за законом ОСОБА_3 на 2/3 частки на частку вищевказаної квартири. Свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частку частки квартири ще не видане.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 (а.с. 93). Після його смерті відкрилась спадщина на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 , належана на підставі свідоцтва про право власності на житло від 25.12.2000 року + 1/12, яку ОСОБА_3 прийняв після смерті батька ОСОБА_5 = 1/3).

Після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , 24.11.2011 року ОСОБА_4 звернулась до нотаріальної контори з заявою про відмову від спадщини на користь ОСОБА_3 (а.с. 92 зворот.), а 12.03.2024 року представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_6 звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті племінника ОСОБА_3 (а.с. 102).

Постановою державного нотаріуса Другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Циганко Є.Л. від 19.03.2024 року відмовлено у видачі на ім`я ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що вона не має права на спадкування у зв`язку з наявністю спадкоємця ближчої ніж вона, другої черги, який прийняв спадщину (а.с. 100-101).

Таким чином, спадщину у вигляді 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 успадкував ОСОБА_3 як спадкоємець другої черги за законом, оскільки проживав та був зареєстрований зі спадкодавцем на час його смерті (а.с. 96).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 (а.с. 160 зворот.). Після її смерті відкрилась спадщина на 1/4 частину спірної квартири.

08.03.2024 року позивач звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті сестри ОСОБА_4 (а.с. 158). Постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Батової Л.Г. від 08.03.2024 року відмовлено ОСОБА_1 у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини (а.с. 163).

Тобто спадщину у вигляді 1/4 частини спірної квартири після смерті ОСОБА_4 успадкував її син ОСОБА_3 , оскільки проживав та був зареєстрований зі спадкодавцем на час її смерті (а.с. 149).

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_3 (а.с. 130). Псля його смерті відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1 .

23.09.2022 року позивач звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті племінника ОСОБА_3 (а.с. 165).

25.12.2022 року з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_3 звернулась його дружина ОСОБА_2 (а.с. 172).

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстровано 07.08.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Покровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 36 (а.с. 173).

07.09.2021 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було розірвано.

Проте, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.08.2023 року в справі № 160/20151/22, яке набрало законної сили 02.10.2023 року, зобов`язано Новокодацький відділ ДРАЦС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) анулювати актовий запис про розірвання шлюбу № 84 від 07.09.2021 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 133-134).

Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

На підставі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно з ч. 2 ст. 1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

На підставі ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця (ст. 1263 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Приймаючи уваги те, що спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняв її син ОСОБА_3 , а після смерті ОСОБА_3 є спадкоємець першої черги за законом, дружина спадкодавця ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину у встановлений законом строк, то суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 , оскільки позивач є спадкоємцем третьої черги за законом, а в силу ч. 2 ст. 1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Таким чином, розглядаючи даний спір в межах заявлених вимог, оцінюючи здобуті по справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності зв`язку у сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд приймає до уваги те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, тому покладаються на позивача.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 15-16, 1216-1218, 1220, 1223, 1258, 1261-1263, 1268-1270 ЦК України, ст. ст. 4, 12-13, 77-81, 141, 258-259, 263-266, 315, 354 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: , місце проживання: АДРЕСА_4 ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Батова Людмила Григорівна (місцезнаходження: АДРЕСА_5 ), Друга Дніпровська державна нотаріальна контора Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (, місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Метробудівська, 1), Дніпровська міська рада (, місцезнаходження: м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 75) про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після завершення апеляційного перегляду.

Суддя Н.В. Басова