Справа № 296/4645/25
УХВАЛА

"12" травня 2025 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Сингаївського О.П.,

за участі секретаря судового засідання Григурко А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Житомира подання Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про розшук боржника,

установив:

До Корольовського районного суду м. Житомира звернувся надійшли матеріали вказаного подання, де головний державний виконавець Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Васильківська О. просить оголосити розшук боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виконавчому провадженні ВП № 65991632 з примусового виконання рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області № 274/7152/20 2/0274/558/21 від 24.02.2021 щодо стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на її користь у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 22.10.2020 і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення - двадцяти трьох років.

Подання обґрунтоване тим, що на виконанні у Корольовському відділі державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває вказане виконавче провадження № 73852192.

У зв`язку з несплатою аліментів, 26.11.2021 державною виконавчою службою до Єдиного реєстру боржників були внесені відомості про боржника ОСОБА_1 , який згідно відомостей виконавчого листа зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

В матеріалах виконавчого провадження наявне пояснення боржника від 29.09.2022, де останній вказує, що він фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 разом із своєю сестрою ОСОБА_3 , ніде не працює, доходів не отримує, про розмір заборгованості зі сплати аліментів повідомлений (копію вказаного пояснення до подання не додано).

У поданні вказано, що державним виконавцем з метою виконання рішення суду вжито всіх заходів примусового характеру, а також, в ході проведених державним виконавцем дій, спрямованих на виконання судового рішення було встановлено, що боржник рішення суду так і не виконує.

З метою перевірки майнового стану боржника державним виконавцем неодноразово направлялися запити до реєстраційних установ, а саме: до Пенсійного фонду України, Державної фіскальної служби України, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Міністерства внутрішніх справ України, Державної прикордонної служби України, Державної міграційної служби України (копії запитів направлених до Державної фіскальної служби України, Державної міграційної служби України, а також, відповіді ДФС України від 20.02.2025 до подання не додано).

Крім того, у поданні зазначено, що «26.11.2021 та 27.02.2023 винесено постанову про арешт коштів боржника та направлена на виконання до банківських установ, що підключені до автоматизованої системи виконавчого провадження. Усіма банками-учасниками обміну, постанови повернуто без виконання через відсутність відкритих рахунків» (на підтвердження вказаних обставин, до подання доказів не додано).

24.02.2025 державним виконавцем направлено вимогу до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління ДМС України в Житомирській області щодо надання інформації про місце реєстрації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно відповіді, що надійшла до відділу 27.02.2025, боржник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

26.02.2025 державним виконавцем здійснено вихід за адресою ймовірного місця проживання боржника: АДРЕСА_2 .

В результаті проведених виконавчих дій та наданих письмових пояснень сестри боржника ОСОБА_3 встановлено, що боржник ОСОБА_1 дійсно тимчасово проживав у її помешканні протягом нетривалого часу у 2022 році за адресою АДРЕСА_2 . На даний час фактично за цією адресою та адресою його реєстрації не проживає, місце його знаходження їй не відоме, майна, належного йому на праві власності немає, про що складено акт державного виконавця.

Отже, знаходження боржника ОСОБА_1 невідоме. Всі заходи державного виконавця для встановлення місця знаходження останнього виявилися безрезультатними.

З метою недопущення порушень прав та законних інтересів сторін у виконавчому провадженні виникла службова необхідність в оголошенні розшуку боржника ОСОБА_1 .

В судове засідання сторони не з`явилися.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

При вивченні матеріалів справи встановлено, що на виконанні у Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження № 65991632 з примусового виконання рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області № 274/7152/20 2/0274/558/21 від 24.02.2021 щодо стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на її користь у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 22.10.2020 і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення - двадцяти трьох років.

Статтею 36 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини. Розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Відповідно до ч. 1ст. 438 ЦПК України, розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

В процесі примусового виконання рішень, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. При цьому, виконавець під час здійснення виконавчого провадження наділений досить широким колом повноважень, які визначені ч. 3 ст. 18 Законом України «Про виконавче провадження», в тому числі правом на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних.

Тобто, перш ніж звертатися до суду з поданням про оголошення розшуку боржника, виконавець самостійно вживає заходів щодо встановлення місця проживання боржника.

Підставою для звернення виконавця до суду з поданням про розшук боржника, є відсутність відомостей про місце перебування та проживання боржника-фізичної особи. Виконавцем здійснюється перевірка місця проживання боржника, місця реєстрації якщо вони відрізняються. Про встановлення факту відсутності боржника за місцем реєстрації (проживання) складається акт. Додатково здійснюється перевірка майнового стану, надсилаються запити про встановлення факту працевлаштування та отримання доходів. Виходячи із зазначених норм, суд зобов`язаний перевірити, які саме заходи вчинені державним виконавцем для виконання рішення суду, і чи вчинялись вони взагалі, а також перевірити достовірність інформації виконавця щодо неможливості встановити місце проживання чи перебування боржника. Суд може прийняти рішення про розшук боржника тільки в разі, якщо особі, що здійснює виконавче провадження, не відоме місце проживання, перебування, місцезнаходження боржника, зокрема вжитими державним виконавцем заходами не виявлено таку особу за місцем її реєстрації, проживання, роботи, навчання, тощо.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що звернення державного виконавця до суду із поданням про розшук боржника повинно бути доведено відповідними документами, що підтверджують підстави та наявність невиконаного виконавчого провадження з вини боржника.

В матеріалах справи відсутні документальні докази того, чи отримував боржник постанову про відкриття виконавчого провадження, документи виконавчого провадження та виклики до державного виконавця за період здійснення виконавчого провадження.

Отже, суду не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що державним виконавцем вживались дії для належного повідомлення боржника про необхідність з`явитись до державного виконавця, що боржник отримував чи відмовлявся від отримання викликів, а також, що боржник ухилявся від такої явки.

Також матеріали справи не містять доказів вжиття державним виконавцем всіх можливих заходів щодо встановлення місця перебування боржника, зокрема звернення у порядку ст. 438 ЦПК України з поданням про привід боржника і відповідно не надано відповідних матеріалів органів поліції щодо наявності чи відсутності боржника за місцем проживання.

Таким чином, з досліджених доказів вбачається, що державним виконавцем не було здійснено всіх можливих заходів щодо встановлення фактичного місця проживання (перебування) боржника, а також не надано будь-яких об`єктивних доказів про ухилення боржника від виконання покладених на нього зобов`язань.

За таких обставин суд не вбачає достатніх підстав для оголошення розшуку боржника, у зв`язку з чим доходить висновку про відмову в задоволенні подання.

Керуючись ст. 18, 36 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 247,258-261,438,353,354 ЦПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні подання Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про розшук боржника - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О. П. Сингаївський