Справа№ 151/445/25
Провадження № 2-о/151/63/25
УХВАЛА

іменем України

19 червня 2025 року селище Чечельник

Чечельницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Токарчук Л.Г.

за участю секретаря судових засідань Бондаренко В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Чечельник Вінницької області у порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи : Управління соціального захисту населення Гайсинської районної державної адміністрації та Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, мотивуючи заяву тим, що вона в період з 01.09.1987 по 23.06.1992 більше 2 років 2 місяців проживала на території смт. Чечельник та с. Тартак Гайсинського (колишнього - Чечельницького ) району Вінницької області, яке відповідно до Постанови Кабінету Міністрів від 22.07.1991 року № 106 , Закону України ''Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи'' та до набрання чинності з 01.01.2015 року Закону України ''Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України'', відносилися до четвертої зони посиленого радіологічного контролю та до прийняття Постанови Верховної Ради України ''Про утворення та ліквідацію районів'' 17.07.2020 року № 807-ІХ відносилося до Чечельницького району та набула статусу потерпілої внаслідок аварії на ЧАЕС ІV категорії, що підтверджується Чорнобильським посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим Вінницькою облдержадміністрацією 21.03.1996. Однак після звернення до Пенсійного Фонду України із заявою про призначення пільгової пенсії, їй було відмовлено на підставі того, що з 01 вересня 1987 по 23 червня 1992 вона стаціонарно навчалася у Вінницькому Державному педагогічному інституті ім. М. Коцюбинського (сьогодні - Вінницький Державний педагогічний університет ім. М. Коцюбинського), оскільки м. Вінниця не належить до зони посиленого радіологічного контролю. Наразі повідомляє, що в період навчання довгий час за певних поважних причин та обставин проживала в смт. Чечельник та с. Тартак Гайсинського району (колишнього - Чечельницького) Вінницької області. А саме : на всі вихідні дні (субота, неділя) приїжджала додому (за 12 місяців кожного року - набігає 138 днів, що складає - 4,5 місяці щороку. Ввесь період навчання охоплює 4 роки 10 місяців. І вихідних в цей період припадає - 4.5х4 + 4.3=22,3 місяці, що складає 1 рік 10 місяців 9 днів. На період навчання щороку були зимові та літні канікули, які вона також проводила вдома (спочатку в смт. Чечельник, а після одруження з 03.06.1990 - в с. Тартак Чечельницького району : зимові канікули з 01.01. по 14.01. - за 4 роки - 14 днів х 4= 56 днів, що складає 1 місяць 16 днів; літні канікули - з 01.07. пo 31.08. - за 4 роки - 2 місяці х 4 = 8 місяців. В період навчання згідно архівної довідки № 28/507 від 29.04.2025 Вінницького ДНУ вона проходила три педагогічних практики в смт. Чечельник Вінницької області, територія якого відносилася до четвертої зони посиленого радіологічного контролю) : піонерська практика в таборі ''Юність'' Чечельницького району Вінницької області з 10.07.1990 по 20.08.1990 - це складає 1 місяць 10 днів; педагогічна практика в Чечельницькій середній школі з 01.04.1991 по 11.05.1991 - складає 1 місяць 10 днів; педагогічна практика в Чечельницькій середній школі №1 з 11.11.1991 по 14.12.1991 - загалом 1 місяць 3 дні. Крім того, в зв`язку з вагітністю та пологами їй було дозволено в квітні місяці 1991 достроково здавати літню сесію, згідно пп.1 п.2 Наказу № 65 від 04.04.1991 року по Вінницькому ДПІ, тому після здачі сесії та проходження вищезгаданої педагогічної практики з 11.05.1991 по 01.07.1991 (до літніх канікул) проживала в с. Тартак Чечельницького району - це загалом складає ще 2 місяці 20 днів. Додатково повідомила, що після здачі зимової сесії з 14.01.1992 по 21.06.1992 почалася процедура написання та захисту дипломної роботи. Оскільки 27.04.1991 у неї народилася донька (на час написання дипломної їй було 7 місяців), дипломну роботу писала також вдома і багато досліджень, тестів, таблиць проводила саме в Чечельницькій середній школі, в класі тодішньої вчительки математики ОСОБА_2 . Тема дипломної ''Нестандартне математичне мислення у дітей на уроках математики'' вимагала таких практичних тестувань на уроках та відповідних висновків. Загалом - це ще 5 місяців проживання в 4 зоні посиленого радіологічного контролю. Підсумовучи всі періоди проживання в 4 зоні посиленого радіологічного контролю під час навчання, загалом становить - 3 роки 3 місяці 27 днів. Якщо вилучити періоди, які дублюються : літні канікули з 10.07.1990 по 20.08.1990 з педагогічною практикою (1 місяць 10 днів) та вихідні з усіх перелічених періодів - 5 місяців 3 дні, то разом : 3 роки 3 місяці 27 днів - 5 місяців 3 дні = 2 роки 10 місяців 27 дні - загальний період проживання в 4 зоні посиленого радіологічного контролю (смт. Чечельник та с. Тартак колишнього Чечельницького району Вінницької області) під час навчання у Вінницькому ДПІ з 01.09.1987 по 22.06.1992. Просить встановити факт, що вона, в період стаціонарного навчання з 01.09.1987 по 23.06.1992 у Вінницькому Державному педагогічному інституті ім. М.Коцюбинського 2 роки 10 місяців проживала на територіях смт. Чечельник та с. Тартак Гайсинського району Вінницької області, які відповідно до Постанови Кабінету Міністрів від 22.07.1991 року № 106, Закону України ''Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи'' та до набрання чинності з 01.01.2015 року Закону України ''Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України'', відносилися до четвертої зони посиленого радіологічного контролю (4 зона ЧАЕС ), що має юридичне значення для набуття нею прав та соціальних гарантій, передбачених законодавством України (зокрема, виходу на пільгову пенсію ).

Ухвалою від 11 червня 2025 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі.

Заявниця у судове засідання не з`явилася, подавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник заінтересованої особи Управління соціального захисту населення Гайсинської районної державної адміністрації Діденко О.Л. у судове засідання не з`явився, подавши до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області Марчук М.О. у судове засідання не з`явився, проте 17.06.2025 до суду через систему ''Електронний суд'' надіслав пояснення, в яких просив розглянути справу у їх відсутність та відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 з огляду на те, що факт постійного проживання особи в зоні посиленого радіоекологічного контролю в судовому порядку не встановлюється, оскільки існує інший позасудовий порядок їх встановлення, а спір між заявницею та територіальним органом Пенсійного фонду України щодо права на призначення пенсії на пільгових умовах, відповідно до статті 55 Закону України ''Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи'' підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства, оскільки вказаний спір є спором публічно-правовим.

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що провадження підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до змісту ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, ч.1 ст.15 ЦК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як визначено частиною 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно ст.315 ЦПК України, в окремому провадженні суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно із роз`ясненнями, викладеними у листі Верховного Суду України від 01 січня 2012 року ''Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення'', справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Відповідно до п. 2) ч. 1 статті 55 Закону України ''Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи'' від 28.02.1991 № 796-ХІІ особам, які постійно працювали або постійно проживали в зоні посиленого радіологічного контролю, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України ''Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування'' за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу, а саме: особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють в зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони станом на 1 січня 1993 прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років - пенсійний вік зменшується на 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

Із заявлених ОСОБА_1 вимог про встановлення факту її проживання у 4 зоні посиленого радіоекологічного контролю в смт. Чечельник та с.Тартак Гайсинського (бувшого Чечельницького) району Вінницької області в період з 01.09.1987 по 23.06.1992 вбачається, що між заявницею та заінтересованою особою виник спір з приводу призначення пільгової пенсії у зв`язку з набуттям статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи. Встановлення факту проживання заявниці на території посиленого радіоекологічного контролю необхідно заявниці для отримання пенсії на пільгових умовах, отже встановлення факту ОСОБА_1 пов`язує з одночасним вирішенням спору про призначення пенсії, передбачених Законом України ''Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи''. Вказані обставини свідчать про наявність спору про право на отримання пенсії та пільг, який не підлягає вирішенню в порядку окремого провадження, повинен вирішуватися в порядку позовного провадження з дотриманням правил юрисдикції.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2020 року по справі № 287/167/18-ц викладено правовий висновок, згідно з яким перелік юридичних фактів, що підлягають установленню в судовому порядку, визначений у частинах першій та другій статті 315 ЦПК України, не є вичерпним. Не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Відмова відповідного органу в установленні таких фактів може бути оскаржена заінтересованою особою до суду. Чинним законодавством передбачено позасудовий порядок встановлення факту постійного проживання на територіях радіоактивного забруднення, який надає право на передбачені законом пільги. Установлений нормативно-правовими актами порядок призначення пенсії на пільгових умовах передбачає і встановлення органом ПФУ відповідного факту, а рішення вказаного органу щодо призначення підлягає оскарженню у встановленому законом порядку.

Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено право кожної особи звернутися до адміністративного суду, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси. Відповідно до частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (пункт 1 частини першої цієї статті).

Аналіз вищенаведених норм процесуального права дає підстави для висновку суду про те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У частині ч.4 ст. 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 162/760/17 (провадження № 14-550цс18) зроблено висновок про те, що відповідно до частин 3, 4 статті 15 Закону України ''Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи'' підставами для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Отже, законом передбачено позасудовий порядок установлення юридичного факту постійного проживання на територіях радіоактивного забруднення, про який просить заявниця.

Не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Водночас із заявлених вимог вбачається, що між заявницею і заінтересованою особою виник спір з приводу призначення заявниці пенсії на пільгових умовах, що передбачено статтею 55 Закону України ''Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи''.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, підсудні адміністративним судам.

Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито - закриває провадження у ній.

З аналізу вказаних вище норм права слід зробити висновок про те, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту її проживання у 4 зоні посиленого радіоекологічного контролю в смт. Чечельник та с. Тартак Гайсинського (бувшого Чечельницького) району Вінницької області в період з 01.09.1987 по 23.06.1992 не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, а спір між ОСОБА_1 та Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо права на призначення пенсії на пільгових умовах підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства. Аналогічний правовий висновок щодо юрисдикційності спору викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 162/760/17 (провадження № 14-550цс18).

Тобто, вирішення спору має розглядатися в позовному провадженні за правилами адміністративного судочинства, то згідно з вимогами частини першої статті 377, пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України провадження у справі підлягає закриттю.

Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись п.1) ч.1 ст.255, статтями 256, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 293, 294, 315, 319, 352, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи : Управління соціального захисту населення Гайсинської районної державної адміністрації та Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про встановлення факту, що має юридичне значення - закрити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Людмила ТОКАРЧУК