Справа 206/915/25
Провадження 2/206/1038/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

11 червня 2025 року м. Дніпро

Самарський районний суд міста Дніпра у складі: головуючого судді Гаркуші В.В., за участю секретаря судового засідання Цибань Є.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за позовом представника Позивача адвоката Синюка С.Л. в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

21.02.2025 представник позивача адвокат Синюк Станіслав Леонідович звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 , в якій просить суд:

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 267 929,34 грн матеріальної шкоди;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5 000 грн моральної шкоди;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати та витрати на правову допомогу.

I. Стислий виклад позиції позивача

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 14 жовтня 2024 року приблизно о 7 годині 40 хв., на автодорозі Н-01 (Київ-Знам`янка) водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ-2104» д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не переконався в безпечності своїх дій, не дотримався безпечної дистанції руху та вчинив зіткнення з автомобілем «Toyota Land Cruiser Prado 150» д.н.з. НОМЕР_2 , що належить позивачу, внаслідок чого автомобілі отримали значні механічні пошкодження.

Вина водія ОСОБА_2 у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди встановлена Постановою Обухівського районного суду Київської області від 29 жовтня 2024 року.

Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована за полісом 220686351, укладеним з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» з лімітом відповідальності за шкоду майну в розмірі 160 000,00 грн та франшизою 3 200,00 грн.

За результатами проведеного авто-товарознавчого дослідження, відповідно до звіту № 20591 від 30 жовтня 2024 року, вартість матеріального збитку для відновлювального ремонту автомобіля «Toyota Land Cruiser Prado 150» д.н.з. НОМЕР_2 становить 409 429,34 грн.

Страхова компанія ПрАТ СК «ПЗУ Україна» 05.02.2025 року здійснила виплату позивачу страхового відшкодування в максимальному розмірі з урахуванням франшизи, а саме: 160 000,00 грн - 3 200,00 грн = 156 800,00 грн.

Окрім вартості ремонту автомобіля, позивач також зазнав додаткових витрат: 5 000,00 грн за проведення авто-товарознавчого дослідження, 7 500,00 грн за послуги евакуатора та 2 800,00 грн за перебування автомобіля на штрафмайданчику.

Таким чином, загальний розмір збитків, що не покриваються страховим відшкодуванням, становить 267 929,34 грн.

Крім того, позивач зазнав моральної шкоди внаслідок негативних переживань, пов`язаних із пошкодженням автомобіля та неможливістю його використання, що негативно позначилося на його психоемоційному стані та повсякденному ритмі життя. Розмір моральної шкоди позивач оцінює в 5 000,00 грн.

Позивач звертався до відповідача з метою добровільного врегулювання спору, однак позитивної відповіді не отримав (а.с. 1-4 з обороту).

Позивач та його представник у судове засідання не зявився. Представник позивача, адвокат Синюк С.Л. подав суду заяву про розгляд справи без їх з позивачем участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує (а.с. 67).

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав.

В матеріалах справи містяться конверти, повернуті поштою з відміткою «повертається, за закінченням терміну зберігання» . Також суд завчасно (12.05.2025) повідомляв Відповідача, шляхом оголошення на сайті «Судова влада України» (а.с. 66). Отже, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. У зв`язку з чим суд вважає можливим застосувати положення ст.280 ЦПК України та розглянути справу заочно.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 15 квітня 2025 року було відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами занального позовного провадження (а.с. 61-62).

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази.

Факт дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобілів під керуванням позивача та відповідача, яка сталася 14 жовтня 2024 року, підтверджується схемою ДТП, постановою Обухівського районного суду Київської області від 29 жовтня 2024 року та іншими матеріалами справи (а.с. 10-12).

Вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди встановлена постановою Обухівського районного суду Київської області від 29 жовтня 2024 року, яка набрала законної сили (а.с. 12).

Розмір матеріальної шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу позивача, підтверджується звітом про оцінку № 20591 від 30 жовтня 2024 року, з якого вбачається, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «Toyota Land Cruiser Prado 150» д.н.з. НОМЕР_2 становить 409 429,34 грн (а.с. 18-36).

Факт виплати страхового відшкодування в розмірі 156 800,00 грн підтверджується наданими платіжними документами (52-53).

Витрати позивача на проведення авто-товарознавчого дослідження у сумі 5 000,00 грн підтверджується договором про проведення оцінки майна від 22.10.2024, актом приймання-передачі виконаних робіт та платіжною інструкцією (а.с. 39-41).

Витрати позивача на послуги евакуатора (4 000,00 грн та 3 500,00 грн) та перебування автомобіля на штраф майданчику (2 800,00 грн) підтверджуються листом Обухівського Управління Національної поліції, актом приймання-передачі виконаних робіт та відповідними платіжними документами (а.с. 42-50).

IV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (праві власності, іншому речовому праві, договорі підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно з ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно п.п. 1.3, 1.7, 1.8 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу; забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована; страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору.

Відповідно до ст. 3 Закону, обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону).

Згідно ст. 6 Закону, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст. 9 Закону, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені у договорі страхування.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

Так, згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст. 5 ЦПК України, суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, загальний розмір збитків, що підлягають відшкодуванню відповідачем, становить: 409 429,34 грн (вартість відновлювального ремонту) - 156 800,00 грн (страхове відшкодування) + 5 000,00 грн (авто-товарознавче дослідження) + 4 000,00 грн (послуги евакуатора) + 3 500,00 грн (послуги евакуатора) + 2 800,00 грн (витрати на штрафмайданчик) = 267 929,34 грн.

Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно зі ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Позивач зазначає, що внаслідок пошкодження його автомобіля та неможливості ним користуватися він зазнав негативних емоційних переживань, відчуття тривоги при знаходженні в будь-якому транспорті, що негативно позначилося на його психоемоційному стані та повсякденному ритмі життя.

Суд вважає, що вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди є обґрунтованими, а розмір заявленої моральної шкоди в сумі 5 000,00 грн є співмірним із заподіяними моральними стражданнями та відповідає засадам розумності і справедливості.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин справи та наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди в розмірі 267 929,34 грн та моральної шкоди в розмірі 5 000,00 грн.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В матеріалах справи міститься квитанція від 20.02.2025 року на суму 2144,00 грн, як факт підтвердження сплати судового збору за подання позовної заяви до суду (а.с. 55).

В той же час, суд зазначає, що відповідно до пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позову майнового характеру, що підлягає оцінці, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не більше п`яти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання позову немайнового характеру (в частині стягнення моральної шкоди), відповідно до пункту 3 частини першої статті 4 Закону, ставка збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 01.01.2025 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3?028 грн.

Отже: за вимогою про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 267?929,34 грн судовий збір складає: 267?929,34 ? 1% = 2?679,29 грн. за вимогою про стягнення моральної шкоди 3?028 ? 0,4 = 1?211,20 грн, загальна сума 3?890,49 грн.

Враховуючи, що позов подано в електронній формі через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, застосовується понижуючий коефіцієнт 0,8 (частина третя статті 4 Закону), тож сума збору: 3?890,49 ? 0,8 = 3?112,39 грн.

Таким чином, недоплата судового збору становить: 3?112,39 2?144,00 = 968,39 грн.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (частини перша друга статті 133 ЦПК України).

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Як передбачено ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно з ч. 3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки).

Для визначення розміру компенсації витрат на правову допомогу стороною повинен бути наданий розрахунок із зазначенням часу, який був витрачений на виготовлення документів правового характеру, а також дані щодо фактично понесених і документально підтверджених витрат на правову допомогу.

Проте, суду не надано будь-яких документів на підтвердження суми витрат на правничу допомогу. В позовній заяві вказано, що такі докази будуть надані в процесі розгляду справи або протягом п`яти днів після винесення судом рішення по справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Враховуючи зазначене, суд не вирішує питання про судові витрати на стадії прийняття рішення, що не позбавляє права Позивача звернутись до суду з заявою про винесення додаткового рішення у встановлений законом строк, надавши докази, що підтверджують розмір понесених судових витрат.

Керуючись ст.?22, 23, 1166, 1167, 1187, 1194 993, 1194 ЦК України, ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 274 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1.Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди задовольнити повністю.

2.Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) матеріальну шкоду в розмірі 267 929 (двісті шістдесят сім тисяч дев`ятсот двадцять дев`ять) грн 34 коп.

3.Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) моральну шкоду в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто Самарським районним судом міста Дніпра за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя В.В. Гаркуша