Справа № 452/1824/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2025 року м. Самбір

Суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Бікезіна О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , орган опіки та піклування виконавчого комітету Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області, про визнання осіб недієздатними та встановлення опіки над ними,

В С Т А Н О В И Л А:

До Самбірського міськрайонного суду Львівської області надійшла заява ОСОБА_1 в якій він просить визнати недієздатними: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призначити його опікуном над ними.

Перевіривши заяву та додані до неї документи, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (що є джерелом права для суду) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, не є абсолютним і може бути обмежено рішеннями суду (Golder v. the United Kingdom, § 38; Stanev v. Bulgaria (Станєв проти Болгарії), §§ 230). Теж саме застосовується у справах щодо критеріїв прийнятності заяви, що за своїм характером регулюються державою, яка користується певною свободою розсуду у цьому питанні (Luordo v. Italy (Луордо проти Італії), § 85). Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України»).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Справи про визнання особи недієздатною мають спеціальний порядок розгляду та вирішення, пов`язаний як з необхідністю захисту інтересів особи, яка не може набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання, так і з необхідністю встановлення психічного стану такої особи.

Згідно з ч. 3 ч. 4 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Так, відповідно до частини третьої статті 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Частиною третьою статті 297 ЦПК України передбачено, що у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, стосовно якої розглядається справа про визнання її недієздатною, її адвоката та представника органу опіки та піклування (частина 1 ст. 299 ЦПК України).

Згідно зі статтею 50 ЦПК України, позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; 2) права та обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права і обов`язки.

Згідно ч. 1 ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Враховуючи, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, а тому у відповідності до вимог ст. 188 ЦПК України в одній заяві можуть бути об`єднані декілька вимог, пов`язаних між собою метою звернення, колом суб`єктів, характером заінтересованості тощо.

Разом з тим, подана ОСОБА_1 заява про визнання недієздатними ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є його бабою по батьковй лінії, так і ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є його бабою по материній лінії, та призначення його опікуном над ними, вимогам про об`єднання не відповідає.

Коло суб`єктів, залучених заявником до справи не відповідає ч. 1 ст. 299 ЦПК України, оскільки заінтересована особа ОСОБА_2 , яку заявник просить визнати недієздатною, не має жодного відношення до розгляду питання про визнання недієздатною іншої заінтересованої особи ОСОБА_3 , і навпаки.

Обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, про які зазначає заявник у заяві щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , є суто індивідуальними, підтверджуються різними доказами, зокрема, медичними документами.

Згідно частини 1 статті 298 ЦПК Україн и суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу, на час проведення якої провадження у справі зупиняється (ст. 252 ЦПК України). Підставою для його поновлення є надходження експертного висновку, разом з тим одночасне проведення експертизи щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не передбачено.

Як зазначено в Постанові ВС від 18 серпня 2023 року у справі № 910/21280/21 року «об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також запобігти можливості ухвалення різних рішень за однакових обставин».

Позиція Верховного Суду з цього питання є сталою, неодноразово викладена в постановах від 24.04.2023 у cправі № 916/1522/22, від 04.04.2023 у cправі № 911/1757/21, від 30.03.2023 у справі № 910/4501/22, від 19.12.2022 у справі № 921/318/22 та в інших, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2019 у справі № 911/414/18.

Отже, заява ОСОБА_1 про визнання недієздатними ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та призначення його опікуном над ними: не об`єднана однорідними вимогами, оскільки такі ґрунтуються на різних правових підставах для кожної з заінтересованих осіб та не є пов`язаними між собою; не об`єднана єдиним колом суб`єктів; не дає можливість досягти процесуальної економії, оскільки таке об`єднання суттєво утруднює розгляд справи.

З урахуванням наведеного, вважаю, що заявником порушено правило об`єднання в одне провадження вимог про визнання недієздатними двох осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Згідно п. 2) ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадку, коли порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу).

Згідно ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. ст. 185, 188, 260, 261, 297, 353 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И Л А:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , орган опіки та піклування виконавчого комітету Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області, про визнання осіб недієздатними та встановлення опіки над ними повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя