Справа № 201/5895/24
Провадження № 2/201/2835/2025

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 року місто Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра в складі:

головуючого судді Демидової С.О.,

з секретарем судового засідання Терновою А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська 22 травня 2024 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 19 вересня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб в країні Грузія за актовим записом №8, що підтверджується свідоцтвом про одруження № НОМЕР_1 , видане АРДС Тбіліськаслужба громадянського реєстру.

Від шлюбу сторони спільних дітей не мають.

Позивач вказує на те, що з відповідачем різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, втрачено почуття поваги та любові. Сторони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо, спільне господарство не ведуть.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 травня 2024 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.18-19)

Відповідно до ч.8 ст.187 ЦПК України, суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

23 травня 2024 року та 15 липня 2024 року (повторно) згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради та до Державної міграційної служби України, щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача.

28 серпня 2024 року надійшла відповідь з Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача. (а.с.27).

28 серпня 2024 року ухвалою судді позовну заяву залишено без руху, визначено недоліки та надано строк на їх усунення. (а.с.25-27).

30 серпня 2024 року від представника позивач надійшла заява, якою усунуто недоліки визначені ухвалою суду. (а.с.30-31).

Ухвалою судді від 02 вересня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу. (а.с.32-33).

20 січня 2025 року від відповідача надійшла заява про надання строку на примирення. (а.с.61).

20 січня 2025 року ухвалою суду сторонам надано строк на примирення до 20 травня 2025 року провадження у справі зупинено. (а.с.66-67).

Не погодившись з ухвалою суду від 20 січня 2025 представник позивача 27 січня 2025 року подала апеляційну скаргу на ухвалу суду. (а.с.75).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 01 квітня 2025 року, апеляційну скаргу задоволено, ухвалу скасовано. (а.с.94-96).

18 квітня 2025 року від представника позивача надійшла заява, в якій він просив здійснювати розгляд справи без його участі та участі позивача, наполягав на винесенні рішення.

З метою дотримання процесуальних строків передбачених ст. 210 ЦПК України, суд вважає за можливе винести рішення по даній справі.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про необхідність задоволення позову, з таких підстав.

Судом встановлено, що 19 вересня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб в країні Грузія за актовим записом №8, що підтверджується нотаріально перекладеним свідоцтвом про одруження № НОМЕР_1 , видане АРДС Тбіліська служба громадянського реєстру. (а.с.11-13).

Від шлюбу сторони спільних дітей не мають.

Спільне життя у сторін не склалося, сімейно-шлюбні стосунки припинені, спільне господарство не ведуть.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 25 СК України визначено, що жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Частиною 2 ст. 112 СК України унормовано, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Аналізуючи правовідносини, що існують між сторонами, суд вважає за необхідне зазначити про те, що позивачем та відповідачем висловлено чітке рішення про бажання розірвати шлюбу та неможливості подальшого спільного проживання у поданих до суду документах при пред`явленні позову та розгляді справи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що шлюб не може бути поновлено, а його подальше формальне існування суперечило б правам та інтересам сторін, в тому числі праву на вступ до іншого шлюбу.

Судові витрати розподілити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 СК України, ст. 13, 76-78, 81, 141, 263 265, 355 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який був зареєстрований 19 вересня 2019 в країні Грузія за актовим записом №8, що підтверджується нотаріально перекладеним свідоцтвом про одруження № НОМЕР_1 , видане АРДС Тбіліська служба громадянського реєстру,розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) сплачений судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 11 червня 2025 року.

Суддя С.О. Демидова