ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/2703/24 Провадження № 2/636/1054/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року м. Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області в складі:

головуючого судді Карімова І.В.,

за участю секретаря судового засідання Ріпи І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чугуєві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Турчак Марина Валеріївна до Приватного акціонерного товариства (ПрАТ) «Підсереднє» про визнання відсутнім права оренди,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПрАТ «Підсереднє» про визнання відсутнім права оренди землі, а у вересні 2024 року ОСОБА_1 в особі свого представника адвоката Турчак М.В. уточнив позов, доповнивши його вимогою про стягнення з відповідача грошових коштів в розмірі 18624 грн., подавши заяву через підсистему «Електронний суд».

В обґрунтування позову посилався на те, що він є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :02:000:0677 площею 5,7996 га, яка розташована на території Підсереднянської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області. 01.01.2007 року між ОСОБА_1 як орендодавцем та орендарем ВАТ «Підсереднє» (правонаступником якого є ПрАТ «Підсереднє») був укладений договір оренди вищевказаної земельної ділянки терміном на 10 років, а тому строк його дії сплив 23.11.2017р. Відповідно до пункту 21 договору оренди землі , після припинення дії договору орендар у 30-ти денний термін повертає земельну ділянку орендодавцеві у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду. Проте після закінчення строку договору оренди та станом на день подання позовної заяви відповідач не повернув належну йому земельну ділянку. Надалі позивачу стало відомо про те, що відповідач самостійно та без його (позивача) відома зареєстрував додаткову угоду від 26.04.2016 до договору оренди землі. Відповідно до інформаційної довідки № 372154820 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на земельну ділянку позивача зареєстровано право оренди, підставою якої є договір оренди від 01.01.2007р. та додаткова угода б/н від 26.04.2016р. Однак ним ( ОСОБА_1 ) як власником земельної ділянки не було виявлено волю на укладення додаткової угоди до договору оренди, тому вважає, що відповідач продовжує безпідставно використовувати земельну ділянку, чим порушує його права щодо вільного користування власним майном. У зв`язку із зазначеними обставинами позивач у травні 2021 року звернувся з позовом до ПрАТ «Підсереднє» про повернення земельної ділянки та скасування державної реєстрації додаткової угоди до договору оренди землі. Рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 16.01.2024 року по справі № 616/339/21, яке набрало законної сили, встановлено на підставі проведеної судової почеркознавчої експертизи, що оспорювану додаткову угоду ОСОБА_1 не підписував, а відтак вказана угода є неукладеною. Однак вказаним рішенням суду у задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено з огляду на правову позицію ВП ВС від 29.11.2023 р. - у зв`язку з неналежним способом захисту прав. У зв`язку із чим позивач вважає, що у відповідача відсутнє право оренди належної йому земельної ділянки, тому звернувся до суду з вищевказаними позовними вимогами.

15.05.2024 року та 15.09.2024 року представник ПрАТ «Підсереднє» Янченков О.С. через підсистему «Електронний суд» надав відзиви на позовні заяви ОСОБА_1 , в яких просив відмовити у задоволенні заявлених вимог, посилаючись на те, що позивач не надав будь-яких доказів на підтвердження його доводів про те, що він не підписував додаткову угоду від 26.04.2016 року до договору оренди землі від 01.01.2007 року, та вважає, що вказаний підпис ОСОБА_1 навмисно змінив при підписанні для подальшого маніпулюванні цим.

При цьому ОСОБА_1 не повідомив суд про те, що за період з 2017-2021 роки використання належної останньому земельної ділянки відповідач виплатив йому орендну плату в розмірі 60 000, 00 грн. у вигляді попередньої оплати. За 2021р. підприємством також перераховано на карту позивача 12 430,00 грн., при цьому утримуючи та сплачуючи податок та військовий збір. Тому вважає додаткову угоду від 26.04.2016 р. до договору оренди землі від 01.01.2007 року укладеною, чинною та відповідно і її реєстрацію. Щодо вимог уточненої позовної заяви в частині стягнення з відповідача грошових коштів в розмірі 18624,00 грн. представник ПрАТ «Підсереднє» погодився з доводами позивача, та зазначив, що 18.09.2024 року підприємство добровільно перерахувало зазначену суму коштів у вигляді оплати орендної плати за користування земельною ділянкою на рахунок ОСОБА_1 в АТ КБ «Приват Банк» відповідно до платіжної інструкції № 1649 від 18.09.2024. Також представник позивача не погоджується з вимогою про необхідність стягнути на користь позивача судових витрат з надання професійної правничої допомоги в розмірі 30 000,00 грн., оскільки вони нічим не обґрунтовані, а також заперечує проти стягнення з відповідача судового збору. Також просив розглянути справу за відсутністю представника відповідача.

14.03.2025 року до суду через підсистему «Електронний суд» від представника позивача ОСОБА_2 надійшли додаткові пояснення у справі, в яких остання підтвердила факт добровільного перерахування позивачу ПрАТ «Підсереднє» грошових коштів в розмірі 18624,00 грн., вважаючи, що відповідач фактично погодився з тим, що такі грошові кошти мають бути стягнуті на користь ОСОБА_1 як безпідставно набуті. В частині заявлених позовних вимог щодо визнання відсутнім права оренди представник позивача підтвердила позицію сторони позивача, зазначивши, що сам лише факт отримання позивачем орендної плати не означає того, що додаткова угода від 26.04.2016 року є укладеною, а відповідно до ч.2 ст. 205 ЦК України конклюдентними діями може підтверджуватися лише укладення договору в усній формі.

29.05.2025 року до суду через підсистему «Електронний суд» від представника позивача Турчак М.В. надійшло клопотання про розгляд справи за відсутністю сторони позивача із зазначенням підтримання позовних вимог в частині визнання відсутнім права оренди землі та їх задоволення за заявленими підставами. В частині позовних вимог про стягнення з ПрАТ «Підсереднє» на користь ОСОБА_1 грошових коштів в розмірі 18 624,00 грн. просить закрити провадження. Питання щодо розподілу судових витрат вирішити після основного рішення у справі.

Ухвалою судді Чугуївського міського суду Харківської області від 22 квітня 2024 року відкрито провадження у зазначеній справі, розгляд якої визначено проводити в загальному позовному провадженні.

Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 14.03.2025 року підготовче провадження закінчено та справа призначена до розгляду по суті.

Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 29.05.2025 року закрито провадження у вказаній справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ПрАТ «Підсереднє» про стягнення грошових коштів в розмірі 18 624,00 грн.

У судове засідання учасники справи не з`явились, повідомлені про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст.ст. 218-230 ЦПК України, надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю, підтримали свої правові позиції у справі. У зв`язку із зазначеним суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ст.247 ЦПК України.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані учасниками справи докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 5,7996 га, кадастровий номер :02:000:0677, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Підсереднянської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, що підтверджується інформаційною довідкою № 372154820 від 31.03.2024 з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. 01.01.2007 року між ОСОБА_1 та ВАТ «Підсереднє» був укладений договір оренди землі, який зареєстрований 23.11.2007р., строком на 10 років (п.8), щодо земельної ділянки площею 5, 7996 га з кадастровим номером :02:000:0677, яка знаходиться на території Підсереднянської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області (п.1) та належить ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ХР №063069, виданого 01.03.2005р. Орендна плата становить 1, 5 % від нормативної грошової оцінки та сплачується до 20 числа першого за звітним роком місяця (п.9, 11). Згідно п.35 договору оренди його дія припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено, тобто строк дії договору оренди землі сплив 23.11.2017р. Згідно п.21 договору після припинення його дії орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані не гіршому порівняно з тим, у якому він її одержав.

Відповідно до акту приймання-передачі земельної ділянки до договору оренди землі від 01.01.2007 р. орендодавець ОСОБА_1 передав, а орендар ВАТ «Підсереднє» прийняв у строкове платне користування (оренду) земельну ділянку загальною площею 5,7996 га, яка знаходиться на території Підсереднянської сільської ради Харківської області для використання згідно з цільовим призначенням та умовами вищевказаного договору.

В матеріалах справи міститься копія додаткової угоди до договору оренди землі, зареєстрованого 23.11.2007 р. за №36 у Великобурлуцькому РВ ХРФ ДП «ЦДЗК при Держкомземі України» від 26.04.2016р. між ОСОБА_1 та ВАТ «Підсереднє», відповідно до якої внесено зміни та доповнення до договору оренди землі №б/н від 01.01.2007р., зареєстрованого 23.11.2007р., зокрема строк дії договору оренди становить 25 років, а орендна плата сплачується в розмірі 7% від нормативної грошової оцінки та складає 12437, 00 грн. Рішення про держану реєстрацію додаткової угоди, індексний номер 30894136, вчинене 11.08.2016р., що підтверджується інформаційною довідкою № 372154820 від 31.03.2024 з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

Як вбачається з копії рішення Машівського районного суду Полтавської області від 16.01.2024 року по справі № 616/339/21, провадження № 2/948/26/24, яке набрало законної сили, у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПрАТ «Підсереднє» про повернення земельної ділянки та скасування державної реєстрації додаткової угоди до договору оренди землі було відмовлено з огляду на правову позицію ВП ВС від 29.11.2023 р. - у зв`язку з неналежним способом захисту прав. При розгляді вказаної цивільної справи судом була призначена судова почеркознавча експертиза, яка була проведена експертом Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім.. засл. Проф.. М.С. Бокаріуса», на вирішення якої поставлено питання: чи виконаний підпис від імені ОСОБА_1 на додатковій угоді від 26.04.2016р. до договору оренди землі б/н від 01.01.2007р. в графі «Орендодавець» ОСОБА_1 чи іншою особою?

Згідно висновку експерта № 20716 від 17.10.2023 року підпис від імені ОСОБА_1 у додатковій угоді від 26.04.2016р. до договору оренди землі №б/н від 01.01.2007р., зареєстрованого 23.11.2007р. за № 36 у Великобурлуцькому РВ ХРФ ДП «ЦДЗК при Держкомземі України», у розділі «Підписи сторін», в рядку «Орендодавець» - виконано не ОСОБА_1 , а іншою особою.

У зв`язку із зазначеним судом встановлено та зроблений висновок про те, що оспорювану додаткову угоду ОСОБА_1 не підписував, а відтак вказана угода є неукладеною.

Відповідно до приписів частини 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і означається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені неправильно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень.

Зазначені правові висновки викладені у постановах Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 11.12.2019 по справі №320/4938/17, від 19.12.2019 по справі №520/11429/17, від 10.11.2021 по справі № 520/14775/15-ц.

У зв`язку із зазначеним суд враховує преюдиційний характер рішення Машівського районного суду Полтавської області від 16.01.2024 року по справі № 616/339/21, провадження № 2/948/26/24, яке набрало законної сили, оскільки обставини, встановлені ним не доказуються при розгляді даної справи, у якій беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлені ці обставини.

Посилання представника ПрАТ «Підсереднє» у відзиві на позов на те, що позивач не надав будь-яких доказів на підтвердження його доводів про те, що він не підписував додаткову угоду від 26.04.2016 року до договору оренди землі від 01.01.2007 року, та вважає, що вказаний підпис ОСОБА_1 навмисно змінив при підписанні для подальшого маніпулюванні цим, суд вважає безпідставними та такими, що спростовуються вищенаведеними доказами. Доводи відповідача щодо отримання позивачем коштів за користування належною йому земельною ділянкою (орендна плата), не можуть слугувати підтвердженням укладання додаткової угоди від 26.04.2016 р., прояву волевиявлення наміру позивача приймати умови додаткової угоди та продовжувати договірні відносини, оскільки факт підписання позивачем додаткової угоди оренди землі спростовано висновком вказаної вище судової почеркознавчої експертизи.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 02.12.2020 року по справі № 626/2734/18.

Надаючи правову оцінку установленим обставинам у справі, суд виходить з наступного.

Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно з ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами.

Частиною другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України і відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 16 Закону України «Про оренду землі» установлено, що укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається в письмовій формі.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 210 ЦК України, ст.125 ЗК України договір оренди земельної ділянки є вчиненим із моменту його державної реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19).

У пункті 55 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 листопада 2023 року у справі № 513/879/19, провадження № 14-49цс22, зазначено, що рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень є підставою для внесення відомостей (записів) про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; після початку відображення таких відомостей (записів) у цьому реєстрі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень вичерпують свою дію. Тому належним способом захисту прав орендодавця, який у цих спірних правовідносинах вважає, що зареєстроване право оренди відсутнє, є його вимога до особи, за якою зареєстроване право оренди, про визнання відсутнім права оренди. Відповідно до пункту 9 частини першоїстатті 27 Закону №1952-ІVсудове рішення про задоволення такої вимоги є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про припинення права оренди відповідача.

Підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника(-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами (постанова Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 січня 2020 року в справі № 674/461/16-ц, провадження № 61-34764св18).

Звертаючись до суду із зазначеним позовом, ОСОБА_1 та його представник адвокат Турчак М.В. посилаються на те, що додаткова угода від 26.04.2016 до договору оренди землі позивач не підписував, що підтверджується висновком експерта № 20716 від 17.10.2023 року та преюдиційним рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 16.01.2024 року по справі № 616/339/21, провадження № 2/948/26/24, яке набрало законної сили.

Таким чином, додаткову угоду від 26.04.2016 до договору оренди землі від 01.01.2007 р. необхідно вважати неукладеною, оскільки судом встановлено що ОСОБА_1 не виявляв свою волю до вчинення цього правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків, тому правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином позивачем не набуті, а правовідносини за ним не виникли. І внаслідок чого у відповідача відсутнє право оренди належної позивачу земельної ділянки.

У зв`язку із зазначеним суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання відсутнім права оренди земельної ділянки підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України сторона позивача зробила заяву про надання доказів витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, тому питання про судові витрати буде вирішено судом шляхом ухвалення додаткового рішення у справі.

Керуючись статтями 12, 81, 82, 133, 137, 141, 223, 259, 264-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Турчак Марина Валеріївна до Приватного акціонерного товариства «Підсереднє» про визнання відсутнім права оренди задовольнити.

Визнати відсутнім право оренди Приватного акціонерного товариства «Підсереднє», , на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :02:000:0677 площею 5,7996 га, яка розташована на території Підсереднянської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, що належить на праві власності ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його оголошення до Харківського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений також у разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації : АДРЕСА_1 . Представник позивача: адвокат Турчак Марина Валеріївна, РНОКПП НОМЕР_2 , адреса для листування: 61001, м. Харків, майдан Героїв небесної Сотні, буд.14/1.

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Підсереднє», , адреса: 62608,Харківська область, Купянський район, с. Підсереднє, вул.. Центральна,10.

Представник відповідача: Янченков Олександр Снргійович, РНОКПП НОМЕР_3 , адреса для листування: 61037, м. Харків, пр.. Героїв Харкова,122-Б.

Повний текст рішення складений « 06 » червня 2025 року.

Суддя І.В. Карімов