Справа № 183/3579/25
№ 2/183/3312/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2025 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Сороки О.В.

секретаря судових засідань Шевченко О.С.,

розглянувши, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання,-

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позиції сторін.

У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення сином 23- річного віку, за умови, що він буде продовжувати навчання.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що сторони в період з 08 липня 2006 року по 26 липня 2016 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який після розірвання шлюбу між сторонами, залишився проживати разом з матір`ю.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.10.2018 року у справі № 183/4139/16 з відповідача на користь позивача, на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягувалися аліменти у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 жовтня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент звернення до суду з цим позовом досяг повноліття, продовжує навчання в Національному технічному університеті «Дніпровська політехніка» на денній формі навчання на умовах договору, термін навчання до 30.06.2028 року.

Вартість одного року навчання сина складає 35000 гривень, стипендію він не отримує, у зв`язку з навчанням повноцінно не має можливості працювати. Крім того, позивач несе додаткові витрати на проїзд сина із селища Зарічного Самарівського району до м.Дніпра, а також на придбання посібників, підручників, тощо.

Позивач звертає увагу, що повнолітній син, що продовжує навчання фактично знаходиться на утриманні матері, яка здійснює оплату вартості освітньої послуги, придбання одягу, продуктів харчування, витрат на дорогу, а батько не приймає жодної участі у його утриманні, добровільно не надає допомогу синові, що продовжує навчання, тому ОСОБА_1 звернувся до суду з означеним позовом.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 25 квітня 2025 року відкрите спрощене позовне провадження (а.с. 14).

Позиція сторін в судовому засіданні, заяви та клопотання.

В судовому засіданні представник позивач адвокат Скороход Є.О. позов ОСОБА_4 підтримав, надав пояснення про те, що його довіритель самостійно утримує повнолітнього сина, що продовжує навчання, несе витрати на оплату освітній послуг у розмірі 35000 гривень на рік, несе витрати на проїзд сина до м.Дніпро, на методичну літературу, тощо.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, надавши пояснення про те, що ним, як і позивачем створено нову сім`ю. Як він, так і позивачка, мають на утриманні малолітніх дітей. Створивши нову сім`ю з ОСОБА_5 , він взяв зобов`язання не тільки щодо утримання їх спільної дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а й також утримує дитину дружини ОСОБА_7 від першого шлюбу. Він дійсно має постійний дохід, отримуючи пенсію та працюючи додатково, однак надавати допомогу повнолітньому синові у розмірі 1/4 частки не має змоги. Вважає, що аліменти у розмірі 1/8 частки від його заробітку (доходу) щомісяця буде зможуть покрити витрати на освітні послуги сина, з урахуванням спільного обов`язку батьків щодо утримання дитини, що продовжує навчання, та з урахуванням наявності інших утриманців. Крім того, відповідач звернув увагу на ту обставину, що син не несе витрати на навчання у виді проїзду до м.Дніпро, оскільки навчання відбувається «онлайн».

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши підстави позову, докази з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , являється сином ОСОБА_2 та ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 11).

ОСОБА_8 зареєструвала шлюб з ОСОБА_9 , внаслідок чого їй було присвоєне прізвище ОСОБА_10 (а.с. 19)

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду від 22.09.2016 року у справі № 183/4139/16 з відповідача на користь позивача, на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , були стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 липня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 17).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 досяг повноліття, і в цей же день позивачем пред`явлено позов про стягнення аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є студентом 1-го курсу Національного технічного університету «Дніпровська політехніка». Форма навчання денна на умовах договору, термін навчання до 30.06.2028 року, про що свідчить довідка навчального закладу від 04.04.2025 року (а.с. 20).

Між позивачем та Національним технічним університетом «Дніпровська політехніка» укладено договір про надання освітніх платних послуг, у відповідності до якого загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 140000 грн. (а.с. 21).

Правовідносини, що виникли між сторонами, з приводу у тримання дитини, що продовжує навчання, врегульовані наступними нормами закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка або син, а також самі дочка або син, які продовжують навчання.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Судом встановлено, що позивачка та її син зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9, 14).

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчання, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Як зазначав суд вище, правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу)

За таких обставин, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежного від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів із урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів із одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

В п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

У відповідності до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Отже, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Навчання, крім побутових витрат, також потребує значних коштів на придбання літератури, методичного матеріалу, щоденного виділення коштів на харчування та транспорт.

Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків.

Як зазначав суд вище, задля отримання аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання, необхідна сукупність чотирьох юридичних фактів, що підлягають доказуванню, відповідно до вимог ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 76 ЦПК України, докази встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України, судне бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до вимог ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Так, у позові позивач посилається на те, що здебільшого витрати на оплату освітніх послуг, витрат на проїзд до м.Дніпро, придбання методичногї літератури, тощо.

При визначенні розміру аліментів, суду не надано доказів матеріального становища позивача, однак суд бере до уваги подані відповідачем докази щодо наявності інших утриманців.

Так, сукупність поданих відповідачем доказів, з урахуванням пояснень в судовому засіданні щодо його доходів, свідчить про те, що він має стабільний заробіток у виді пенсії військовослужбовця та заробітної плати.

Доказів щодо стану здоров`я платника аліментів та їх отримувача, суду не подано.

Натомість, суду надані докази про те, що відповідач є батьком малолітньої ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В свою чергу, позивачем порушене питання про те, що син, в зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, а тому виходячи з засад, визначених Сімейним Кодексом України щодо спільного обов`язку батьків утримувати повнолітню дитину, що продовжує навчання, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина, що продовжує навчання, у розмірі 1/7 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно.

Виходячи з засад змагальності, визначених у ст. 12 ЦПК України, суд вважає, що визначеного розміру аліментів, з урахуванням спільного обов`язку батьків щодо своїх дітей, буде достатньо у даній спірній ситуації для забезпечення витрат, безпосередньо пов`язаних з навчанням дитини.

Також, у відповідності до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд вважає за необхідне визначити дату початку стягнень з дати звернення позивача до суду, а саме - з 17.04.2025 року.

Визначаючи кінцеву дату стягнення аліментів, суд вважає за необхідне визначити датою закінчення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , навчання. Водночас, суд враховує і можливість продовження отримання ним освіти, граничний термін сплати аліментів, визначений ст. 199 СК України, змістом позовних вимог. Внаслідок чого, вважає за необхідне призначити до стягнення з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина до дати закінчення навчання, а за умови продовження останнім навчання, - до досягнення 23 років.

Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн., оскільки позивач звільнена від сплати судових витрат на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Частинами 2, 3 та 4 ст.137ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Так, на підтвердження витрат на правову допомогу позивачем було надано договір про надання правової допомоги попередній розрахунок надання послуг адвоката з детальним описом наданих послуг, відповідно до якого визначено розмір витрат на правничу допомогу в сумі 4500,00 грн. (а.с. 26), які отриманні адвокатом по прибутковому ордеру № 1 від 05 квітня 2025 року (а.с. 27).

При визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020р. у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс-19).

Суд вважає, що необґрунтованими та неспівмірними є витрати на правничу допомогу, наведені попередньому розрахунку, оскільки вказані витрати не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Крім цього, зважаючи на складність справи, обсяг наданої правової допомоги, кваліфікацію адвоката, який здійснює свою діяльність протягом двох років, суд вважає, що вони не вимагали від адвоката значних зусиль та часу.

З врахування наведеного та вимог ч. 2 ст. 141, ч. 4 ст. 137 ЦПК України, враховуючи складність справи та обсяг виконаних робіт, дотримуючись принципів співмірності та розумності судових витрат, зважаючи на часткове задоволення позову, суд вважає, що обґрунтованим є розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2000,00 грн., яка підлягає стягненню з відповідача в користь позивача.

Керуючись ст. ст. 3, 5, 12, 77-82, 141, 258, 259, 264-265, 268 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період його навчання, у розмірі 1/7 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з 14 квітня 2025 року до закінчення учбового закладу, тобто до 30.06.2028 року, а за умови продовження навчання не більше ніж до досягнення ОСОБА_3 двадцятитрирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211 гривень, 20 копійок (одна тисяча двісті одинадцять гривень, 20 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 2000 гривень (дві тисячі гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя О.В.Сорока.