Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/1731/25
Провадження №: 2/332/1590/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2025 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючої судді Ретинської Ю.І., за участю секретаря судового засідання Карліної А.М., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду м. Запоріжжя із позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належала квартира АДРЕСА_1 , що складається з трьох жилих кімнат, загальною площею 66,2 кв.м, у тому числі жилої 39.2 кв.м. Право власності на вказану квартиру зареєстровано за Позивачем у Василівському районному Бюро технічної інвентаризації Василівської районної ради Запорізької області 18 грудня 2000 року.

26 грудня 2000 року між ОСОБА_1 , його дружиною ОСОБА_2 , їх донькою ОСОБА_4 , які є відповідачами у справі, укладено Договір дарування, за умовами якого Позивач подарував, а ОСОБА_2 та ОСОБА_5 прийняли у дар, у рівних долях кожен, 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 . Згідно технічного паспорта на зазначену квартиру Позивач має ідеальну частку 1/3 квартири. Таким чином, позивачу та відповідачам на праві спільної часткової власності у рівних долях кожному, належить по 1/3 частині квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Унаслідок бойових дій, пов`язаних з військовою агресією російської федерації проти України які відбуваються на території міста Василівки Запорізької області, квартиру АДРЕСА_1 було пошкоджено.

ОСОБА_1 , має право отримати компенсацію відповідно до ст.2 ЗУ «Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України» № 2923.

13 вересня 2024 року Позивач звернувся до державного реєстратора із заявою про проведення реєстрації належної йому квартири.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради Білай Олени Павлівни № 75838034 від 31 жовтня 2024 року відмовлено Позивачеві у проведенні реєстраційних дій за його заявою від 13 вересня 2024 року за реєстраційним номером 62924688, оскільки відомості про зареєстровані права стосовно об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні. Державним реєстратором для отримання інформації про права, зареєстровані до 1 січня 2013 року було надіслано запит до Бюро технічної інвентаризації, яке здійснювало проведення державної реєстрації прав власності на нерухоме майно відповідно чинного на той час законодавства. В строк, відведений для усунення недоліків, державним реєстратором не було отримано необхідну для проведення державної реєстрації прав інформацію.

Оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості щодо реєстрації права власності на квартиру, а отримати інформацію щодо зареєстрованого права власності на квартиру у БТІ з тимчасово окупованої території на даний час неможливо, позивач позбавлений можливості розпоряджатися своїм майном та не має можливості подати документи для отримання компенсації за зруйноване житло, у зв`язку з чим змушений звернутися до суду із цим позовом.

Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 17.04.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне провадження по справі, призначено підготовче судове засідання.

Позивач у підготовче судове засідання не з`явився, від представника позивача через електронний суд надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить справу розглянути у підготовчому засіданні в порядку ч. 3 ст. 200 ЦПК України у зв`язку із визнанням відповідачами позовних вимог.

Відповідачі у підготовче судове засідання не з`явилися, засобами поштового зв`язку надали зави про визнання позовних вимог, розгляд справи просили проводити без їх участі.

У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши докази у справі, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В підготовчому судовому засіданні відповідач позов про визнає у повному обсязі. За таких підстав суд, у відповідності з вимогами ч. 3 ст. 200 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження у зв`язку із визнанням позову відповідачем.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого.

Відповідно до ст.ст. 15,16 ЦК України, ст.ст. 4,5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України, в т.ч. шляхом визнання права власності.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Критеріями сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном із гарантіями ст.1 Першого протоколу до Конвенції є те, чи ґрунтувалося таке втручання на національному законі, чи переслідувало легітимну мету, що випливає зі змісту вказаної статті, а також чи є відповідний захід пропорційним легітимній меті втручання у право.

Втручання у право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно із законом і з легітимною метою, буде розглядатися як порушення ст.1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не буде встановлений справедливий баланс між інтересами суспільства, пов`язаними з цим втручанням, та інтересами особи, яка зазнає втручання в її право власності. Отже, має існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення. Справедливий баланс не буде дотриманий, якщо особа добросовісний набувач унаслідок втручання в її право власності понесе індивідуальний і надмірний тягар, зокрема якщо їй не буде надана обґрунтована компенсація чи інший вид належного відшкодування у зв`язку з позбавленням права на майно (рішення ЄСПЛ у справах «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року, «Кривенький проти України» від 16 лютого 2017 року).

Ст. 41 Конституції України гарантує, що кожен громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, яка набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Згідно з ст.ст. 316, 317 ЦК України правом власності є право особи наріч (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

23.02.2023 було прийнято Закон України «Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією рф проти України та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією рф проти України», який визначає правові та організаційні засади надання компенсації за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією рф проти України, з дня введення в Україні воєнного стану.

Крім того, постановою КМУ №381 від 21.04.2023 затверджено Порядок надання компенсації для відновлення окремих категорій об`єктів нерухомого майна, пошкоджених внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією рф, з використанням електронної публічної послуги є Відновлення.

За змістом вказаних нормативно-правових актів передбачена ними компенсація надається, зокрема, за умови, що відомості про право власності на пошкоджений об`єкт внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У разі відсутності такого запису первісно слід провести таку реєстрацію.

Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації» (п.3 ст.3 Закону).

Під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, державний реєстратор обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії (п.3.ч.3 ст.10 Закону).

Суд встановив, що позивачу на підставі дублікату договору дарування, виданого Запорізьким державним нотаріальним архівом 04 грудня 2000 року за №2-18, посвідченого Василівською державною нотаріальною конторою Запорізької області 10 листопада 1995 року за №1-1522, ОСОБА_1 на праві приватної власності належала квартира номер АДРЕСА_1 , що складається з трьох жилих кімнат, загальною площею 66,2 кв.м, у тому числі жилої 39.2 кв.м (а.с.22-23).

Згідно з реєстраційним написом право власності на вказану квартиру зареєстровано за Позивачем у Василівському районному Бюро технічної інвентаризації Василівської районної ради Запорізької області 18 грудня 2000 року.

26 грудня 2000 року між ОСОБА_1 , його дружиною ОСОБА_2 , їх донькою ОСОБА_4 , які є відповідачами у справі, укладено Договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Запорізької області Харченко Ю.Г. та зареєстрований у реєстрі за № 4125, за умовами якого Позивач подарував, а ОСОБА_2 та ОСОБА_5 прийняли у дар, у рівних долях кожен по 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 , що складається з трьох жилих кімнат, загальною площею 66,2 кв.м, у тому числі жилої 39.2 кв.м (а.с.20-21).

Згідно технічного паспорта на зазначену квартиру вбачається, що Позивач має ідеальну частку 1/3 квартири АДРЕСА_1 (а.с.14-17).

Окрім того, Позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується Довідкою від 09 вересня 2024 року № 2304- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_3 (а.с.44).

Починаючи з 24.02.2022 Указом Президента України, у зв`язку з військовою агресією рф проти України, постановлено введення в Україні воєнного стану із 05:30 год. 24.02.2022, продовження якого триває.

Відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться ( велися) бойові дії або тимчасово окупованих рф» №309 від 22.12.2022, с. Малинівка Малинівської сільської територіальної громади Пологівського району Запорізької області віднесена до території активних бойових дій з 04.03.2022.

Унаслідок бойових дій, які відбуваються на території міста Василівки Запорізької області, квартиру АДРЕСА_1 було пошкоджено.

Із метою реєстрації права власності на вказану квартиру в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно для подальшого отримання компенсації за й пошкодження внаслідок бойових дій, спричинених збройною агресією рф проти України, 13 вересня 2024 року Позивач звернувся до державного реєстратора із відповідною заявою за реєстраційним номером 62924688.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради Білай Олени Павлівни № 75120455 від 19 вересня 2024 року зупинено розгляд заяви Позивача від 13 вересня 2024 року за реєстраційним номером 62924688, оскільки відомості про зареєстровані права стосовно об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні, а тому державним реєстратором для отримання інформації про права, зареєстровані до 1 січня 2013 року надіслано запит до Бюро технічної інвентаризації, яке здійснювало проведення державної реєстрації прав власності на нерухома майно відповідно чинного на той час законодавства. Направлення запиту є підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви (а.с.41).

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради Білай Олени Павлівни № 75838034 від 31 жовтня 2024 року відмовлено Позивачеві у проведенні реєстраційних дій за його заявою від 13 вересня 2024 року за реєстраційним номером 62924688, оскільки відомості про зареєстровані права стосовно об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні. Державним реєстратором для отримання інформації про права, зареєстровані до 1 січня 2013 року було надіслано запит до Бюро технічної інвентаризації, яке здійснювало проведення державної реєстрації прав власності на нерухома майно відповідно чинного на той час законодавства. В строк, відведений для усунення недоліків, державним реєстратором не було отримано необхідну для проведення державної реєстрації прав інформацію (а.с.40).

Позивач зазначає, що архівні справи на паперових носіях щодо об`єктів нерухомого майна зберігалися в Бюро технічної інвентаризації в м. Василівка Запорізької області, яка включена у перелік територій, на якій ведуться (велися) бойові дії, або тимчасово окуповані російською федерацією, затверджений Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року №309 (зі змінами), та наразі знаходиться на тимчасово окупованій території. Будівля, у якій знаходилося Бюро технічної інвентаризації, зруйнована.

У зв`язку із чим позивач не має можливості надати для відповідних реєстраційних дій підтверджуючу довідку з Районного комунального підприємства «Василівське бюро технічної інвентаризації» Василівської районної ради Запорізької області, оскільки зазначене підприємство знаходиться на окупованій території.

Відповідно до інформаційної довідки № 414576760 від 21 лютого 2025 року відомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державному реєстрі іпотек, щодо права власності Позивача на 1/3 квартири номер АДРЕСА_1 відсутні (а.с.12-13).

Отже, наразі провести реєстрацію права власності Позивача на 1/3 квартири АДРЕСА_1 не вбачається за можливе, так як відсутня об`єктивна можливість отримання інформації в Бюро технічної інвентаризації щодо квартири, що в свою чергу обмежує гарантоване Позивачеві право на отримання від держави компенсації за пошкоджене внаслідок бойових дій житло.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.05.2020 у справі №916/1608/18 зазначила, що правила ст.392 ЦК України застосовуються не тільки у випадках, коли власник втратив документ, який засвідчує його право власності, а й у випадках, коли наявні в нього документи не дають змоги беззаперечно підтвердити своє право власності на нерухоме майно.

Так, суд вважає встановленим та доведеним, що позивач ОСОБА_1 правомірно набув право власності на 1/3 частину квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Відомості про позивача як власника вказаного будинку зазначені в технічному паспорті на квартиру АДРЕСА_4 , складеному в 15.10.1994. Позивач зареєстрований в зазначеній квартирі та проживав у ній до повномасштабного вторгнення рф на територію Україну та введення у зв`язку з цим воєнного стану в Україні.

Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 (зі змінами від 21.11.2023), територія м.Василівка Василівського району Запорізької області, є такою, що перебуває у тимчасовій окупації, у зв`язку з чим на вказаній території органи державної влади та органи місцевого самоврядування не здійснюють свою діяльність.

Вказані обставини підтверджуються належними та допустимими доказами.

На підставі вищевикладеного, виходячи з вимог діючого законодавства, завдань цивільного судочинства, принципів верховенства права, законності, пропорційності, справедливості та розумності, суд вважає необхідним захистити порушене право позивача шляхом визнання за ним права власності на 1/3 частину зазначеної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 76-80, 259, 263-265 , 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину квартири номер АДРЕСА_1 , загальною площею 66,2 кв. м., житловою площею 39,2 кв.м.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач 1: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач 2: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повний текст рішення виготовлено 13 червня 2025 року.

Суддя Ю.І. Ретинська