ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді БондарЯ.М.

суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.

секретар судового засідання Лідовська А.А.

сторони

позивач - ОСОБА_1

відповідач- ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справі, цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник адвокат Діденко Володимир Євгенович на ухвалу Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 листопада 2024 року, якою зупинено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, ухвалену суддею Боріс О.Н. у м.Кривому Розі Дніпропетровської області, повне судове рішення виготовлено 01 листопада 2024 року,

УСТАНОВИВ

У провадження Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з жовтня 2024 року перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Розгляд справи призначений на 01 листопада 2024 року.

У судовому засіданні відповідач заявив клопотання про зупинення провадження у справі, посилаючись на його перебування у складі ЗСУ з 05.07.2022 року по теперішній час.

Представник позивача заперечував проти клопотання відповідача, посилаючись на те, що відповідачем не доведено той факт, що його частина де він проходить службу переведена на воєнний стан, або залучена до проведення антитерористичної операції.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 листопада 2024 року зупинено провадження у справі №212/10032/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - до припинення перебування відповідача ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан.

Позивач ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Діденка В.Є. оскаржила ухвалу суду в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі представник позивача, посилаючись на незаконність судового рішення, ухваленого з порушенням норм процесуального права, просить скасувати ухвали суду першої інстанції і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

При цьому, скаржник зазначає, що згідно наданих довідок відповідач проходить службу у складі Національній гвардії України.

Представник позивача вказує, що матеріали справи не містять достовірних доказів на підтвердження того, що відповідач перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, оскільки він не надав наказ по особовому складу. Довідка про безпосередню участь відповідача в 2023 році підтверджує лише обставину, яка мала місце у минулому, та викликаючи безумовні повагу та вдячність, але не свідчить, що в цей час військова частина Національної гвардії, в якій проходить службу відповідач, переведена на воєнний стан або залучена до проведення антитерористичної операції.

Аналогічна позиція міститься в постанові Верховного Суду 14 лютого 2024 року по справі № 466/8799/22 , однак суд першої інстанції наведеного не врахував.

Окрім того, суд не врахував відсутність будь яких фактичних даних, які унеможливлюють розгляд справи про розірвання шлюбу. Подібний безальтернативний підхід суду свідчить про обмеження доступу до правосуддя та призводить до порушення розумності строків розгляду справи. Дискримінаційний критерій судової тяганини запроваджується стосовно конкретної категорії осіб- військовослужбовців-«нестроковиків», але будь які розумні підстави для подібного обмеження відсутні. Відповідач з`являвся у кожне судове засідання не навів вагомих підстав для зупинення провадження у справі, мотивуючи своє бажання примиритись з позивачкою. Однак, разом з тим, своїм правом на примирення не скористався, що свідчить лише про бажання відповідача затягнути розгляд справи на не визначений строк.

У відзиві на апеляційну скаргу представника позивача Діденка В.Є., відповідач ОСОБА_2 , посилаючись на законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення без змін.

17 червня 2025 року через підсистему «Електронний суд» від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Діденка В.Є. надійшла заява про проведення апеляційного розгляду справи, призначеного на 09:20 годин 17 червня 2025 року без участі позивача та її представника. Апеляційну скаргу підтримує та просить її задовольнити.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених позовних вимог, відзиву на апеляційну скаргу, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника позивача Діденка В.Є. підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, з огляду на таке.

Судом встановлено, що відповідно до довідки начальника відділення кадрової роботи військової частини НОМЕР_1 від 06.08.2024 №863 ОСОБА_2 відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 з 05 липня 2022 року по теперішній час.

Окрім того, відповідно до довідки №3960 від 20.12.2023 командира військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_2 у період з 24.04.2023 по 26.07.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Зупиняючи провадження у справі до припинення перебування відповідача ОСОБА_2 на військовій службі під час мобілізації, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач проходить службу у лавах Збройних Сил України та, що є безумовною підставою для зупинення провадження у даній справі, у відповідності до положень п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України. Наявність таких обставин, згідно норм цивільно-процесуального законодавства, свідчить про обов`язок суду зупинити провадження у справі.

Проте, колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції та погоджується з доводами позивача, викладеними в апеляційній скарзі, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положення цієї статті ґрунтуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист прав і свобод людини і громадянина судом (стаття 55).

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Право на звернення до суду (право на захист у процесуальному розумінні) гарантується Конституцією України та законами України.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та вирішення питань, пов`язаних з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі, врегульовано Положенням.

Відповідно до пункту 12 Положення встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Результат аналізу пункту 12 Положення дає підстави зробити висновок про те, що встановлення відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом, оформлюється письмовими наказами по особовому складу.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 листопада 2022 року у справі №753/19628/17, провадження №61-9218св22, від 29 березня 2023 року, у справі №756/3462/20, провадження №61-7918св22.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Матеріали справи не містять достовірних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, оскільки він не надав наказ по особовому складу.

Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що Довідка Військової частини НОМЕР_1 від 06.08.2024 за №863 про перебування молодшого сержанта на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 з 05 липня 2022 року по теперішній час, не є достатньою підставою для зупинення провадження у справі відповідно до пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України.

Довідка №3960 від 20.12.2023 командира військової частини НОМЕР_1 про те, що солдат ОСОБА_2 у період з 24.04.2023 по 26.07.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в м.Покровськ Донецької області підтверджує лише обставину, яка мала місце у минулому.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про зупинення провадження у справі, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з передачею справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Таким чином, місцевий суд порушив вищенаведені норми процесуального права під час вирішення питання про зупинення провадження у цій справі.

З огляду на викладене наявні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 374, 379, 381 - 384 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник адвокат Діденко Володимир Євгенович, задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 листопада 2024 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення виготовлено 17 червня 2025 року.

Головуючий: Я.М. Бондар

Судді: В.П. Зубакова

В.О. Остапенко