справа № 489/9776/24
провадження №2/489/881/25
УХВАЛА

про передачу справи до іншого суду

11 червня 2025 року м. Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

за участю секретаря судового засідання Воробйова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» про захист прав споживачів,

встановив:

У грудні 2024 року позивач звернулась до суду з позовом в якому просить визнати дії відповідача щодо визначення об`єму спожитого газу за адресою: АДРЕСА_1 за граничними нормами та зобов`язати здійснити перерахунок спожитого природного газу, відповідно до норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників по об`єму споживача за період з 16.12.2021.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 16.12.2024 вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду, та відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та справу призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 14.04.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання, призначене на 11.06.2025, сторони, які повідомлялись про час та місце розгляду справи, не з`явились, що не перешкоджає вирішенню питання про підсудності справи, потреба у вирішенні якої виникла в суду після ознайомлення з матеріалами справи.

Позивач причини своєї неявки не повідомила, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялась у встановленому законом порядку.

Представник відповідача надала до суду клопотання в якому просить відкласти судове засідання посилаючись на зайнятість в іншому судовому процесі, що не перешкоджає вирішенню питання щодо підсудності спору, а тому суд не вбачає підстав для відкладення судового засідання.

У відповідності до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до частини першої статті 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 10.04.2019 у справі № 638/1988/17 Верховний Суд виходив з того, що житлово-комунальні послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна, а тому спори з приводу заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна повинні пред`являтися за місцем знаходження цього майна за правилами виключної підсудності.

У постанові від 09.09.2020 у справі № 910/6644/18 Верховний Суд дійшов висновку про те, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає (постанова Верховного Суду від 14.12.2020 у справі № 2/1519/8500/11, провадження № 61-18680св19).

Правові висновки щодо застосування положень цивільного та господарського процесуального законодавства України про виключну підсудність справ у спорах, що виникають з приводу нерухомого майна, викладено і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 у справі № 911/2390/18 (провадження № 12-73гс20), згідно з якими «з аналізу логічної послідовності змін до формулювання положень процесуального законодавства щодо правил розгляду позовів за виключною підсудністю випливає її спрямованість на визначення виключної підсудності в цілому для всіх спорів, які виникають у межах відповідних правовідносин у зв`язку з нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору. Виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. Словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення».

Із позову вбачається, що між сторонами виник спір з приводу правомірності визначення об`єму спожитого природного газу споживачем та приведення його у відповідність до норм споживання природного газу за відсутності у споживача лічильника обліку споживання газу за адресою: АДРЕСА_1 , яка територіально належить до Центрального району міста.

Таким чином, на спірні правовідносини поширюються правила виключної підсудності, передбачені положеннями положень статті 30 ЦПК України, а тому даний спір повинен розглядатися судом за місцем знаходження нерухомого майна, що відповідає наведеним вище висновкам Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду.

Згідно пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Направлення матеріалів справи за підсудністю до належного суду відповідає критерію «судом встановленим законом» визначеного статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В пункті 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, якщо після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності, суд ухвалою суду передає справу на розгляд іншому суду.

Крім того, відповідно до статті 378 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Отже, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, що є безумовною підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Враховуючи наведе, суд приходить до висновку про непідсудність даного спору Інгульському районному суду міста Миколаєва, а тому справа підлягає передачі за правилами виключної підсудності до Центрального районного суду міста Миколаєва.

Відповідно до статті 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Керуючись статтями 30, 31, 32, 187, 260 ЦПК України, суд

ухвалив:

Передати матеріали цивільної справи №489/9776/24 (провадження №2/489/881/25) за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» про захист прав споживачів за підсудністю до Центрального районного суду міста Миколаєва.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складання повного тексту ухвали. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 11.06.2025.

Суддя І.В. Коваленко