Справа № 473/1953/25
РІШЕННЯ

іменем України

"17" червня 2025 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючої - судді: Ротар М.М., за участі секретаря судового засідання: Ніколаєнко Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, стягуваних на утримання неповнолітньої дитини

встановив:

У квітні 2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання спільної дитини сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , які були стягнуті з нього відповідно до судового наказу, який був виданий 05.03.2025 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку та доходів щомісячно, посилаючись на те, що в нього змінився сімейний стан, 22.08.2023 року він одружився з ОСОБА_4 та вони мають сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яких він також повинен утримувати.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 16 квітня 2025 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі, справу призначено до судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, від представника позивача адвоката Вуїв О.В. надійшла заяву про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

За таких обставин суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Представник позивача проти розгляду справи в порядку заочного провадження не заперечувала.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного.

Відповідно до положень, що містяться у частинах 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою ВР України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року і набула чинності 27 вересня 1991 року) держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтями 180, 181 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 5) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Стаття 192 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пункт 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснює, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина 2 статті 77 ЦПК України).

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є батьком дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . (копія свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , видане 16 вересня 2013 року).

Судовим наказом Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області № 473/1128/25 від 05.03.2025 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини його заробітку та усіх видів доходу, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 березня 2025 року і до повноліття дитини.

Обґрунтовуючи своє звернення до суду позивач посилався на те, що він 22 серпня 2023 року одружився та у нього народився син ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 , видане 22 серпня 2023 року, копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 , видане 06 січня 2024 року, довідкою про склад сім`ї від 08.04.2025 року №145.(а.с.12-14).

Крім того відповідно до довідки про обставини травми ОСОБА_1 , яка була видана ВЧ НОМЕР_4 від 06 травня 2025 року, останній 03 травня 2025 року одержав вогнепальне поранення: неповну травматичну ампутацію правого передпліччя в нижній третині.

Отже, проаналізувавши вищенаведені та надані сторонами докази по цій справі, в їх сукупності, суд вважає, що є підстави для зменшення розміру аліментів, оскільки позивачем надані докази зміни матеріального стану платника аліментів, при збільшенні кількості утриманців та погрішення стану здоров`я.

А тому суд вважає за можливе зменшити розмір аліментів, що стягнуті на підставі судового наказу №473/1128/25 від 05.03.2025 року, визначивши його у щомісячному розмірі в 1/6 частині від усіх видів заробітку та доходів позивача. Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12,13,81, ст.ст. 264,265,268,354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, стягуваних на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, визначених судовим наказом №473/1128/25 Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 05 березня 2025 року, та стягувати з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 РНОКПП НОМЕР_6 , яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку та інших доходів щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів після проголошення рішення.

Повний текст рішення виготовлено 18 червня 2025 року.

Суддя М.М. Ротар