Єдиний унікальний номер 341/2075/24
Номер провадження 2/341/112/25
19 червня 2025 року м. Галич
Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого судді Васильцової Г.А.
за участю секретаря Габлей А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Галич цивільну справу за позовною заявою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Крохмалюк Світлани Степанівни до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей Бурштинської міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про позбавлення батьківських прав,
Представник позивачки адвокат Крохмалюк С.С. звернулася до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно неповнолітньої дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім того, позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати.
Позов обґрунтований тим, що ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 . У них народилася донька ОСОБА_4 . Рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 16.11.2022 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано. Після розірвання шлюбу донька залишилася проживати разом з матір`ю ОСОБА_1 . Позивачка зазначає, що ще у період, коли сторони перебували у шлюбі, ОСОБА_2 ухилявся від виховання дитини, не цікавився нею, її здоров`ям та розвитком, не надавав матеріальної допомоги для належного утримання дитини. Позивачка зазначає, що така поведінка відповідача є сталою та триває роками. Між відповідачем та донькою відсутній емоційний зв`язок та спілкування. Дитина про батька не згадує. Позивачка стверджує, що відсутність від відповідача матеріальної допомоги у вихованні дочки стало підставою для звернення до суду із позовом про стягнення аліментів. Судом видано виконавчий лист та стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання дочки у розмірі 3 500 грн. Однак, відповідач ухиляється від належного виконання рішення суду. Крім того позивачка зауважує, що деякий час намагалася зберегти спілкування відповідача з донькою, неодноразово просила телефонувати та відвідувати дитину, однак він цього не хотів. За таких обставин позивачка вимушена звернутися до суду із даним позовом.
Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 21 жовтня 2024 року відкрито провадження по справі та призначене підготовче судове засідання на 10 годину 30 хвилин 18 листопада 2024 року.
18 листопада 2024 року на електронну адресу суду надійшла заява від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Служби у справах дітей Бурштинської міської ради Івано-Франківської області, в якій повідомляють, проте що питання щодо позбавлення батьківських прав стосовно ОСОБА_2 буде розглядатися на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 02 грудня 2024 року, а засідання Виконавчого комітету Бурштинської міської ради Івано-Франківської області відбудеться в останніх числах грудня, а тому просять судове засідання призначене на 18 листопада 2024 року проводити без участі їх представника.
Крім того, 18 листопада 2024 року на адресу суду надійшла заява від представника позивачки адвоката Крохмалюк С.С., в якій просить підготовче судове засідання проводити без їх участі та просить призначити справу до судового розгляду.
Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 18 листопада 2024 року підготовче провадження було закрите та призначено справу до судового розгляду по суті.
17 грудня 2024 року на адресу суду надійшла заява від представника позивачки адвоката Крохмалюк С.С., в якій просить відкласти розгляд справи у зв`язку з тим, що службою у справах дітей Бурштинської міської ради не надано суду висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача.
Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 17 грудня 2024 року відкладено розгляд справи у зв`язку з заявою представника позивачки та призначено чергове судове засідання на 10 годину 30 хвилин 16 січня 2025 року.
15 січня 2025 року на електронну адресу суду надійшла заява від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Служби у справах дітей Бурштинської міської ради Івано-Франківської області, в якій повідомляють, проте що засідання комісії з питань захисту прав дитини щодо вирішення питання щодо позбавлення батьківських прав стосовно ОСОБА_2 було перенесено для вжиття додаткових заходів для розшуку батька з метою забезпечення його участі в засіданнях комісії та надання йому можливості висловити свою думку. Також повідомляють, що наступне засідання комісії відбудеться 03 лютого 2025 року, а засідання Виконавчого комітету Бурштинської міської ради Івано-Франківської області відбудеться в останніх числах лютого, а тому просять судове засідання призначене на 16 січня 2025 року проводити без участі їх представника.
Крім того, 15 січня 2025 року представник позивачки адвокат Крохмалюк С.С. надала суду заяву, в якій просить долучити до матеріалів справи перекладені з польської мови на українську мову, та нотаріально завірені копії документів, а також роздруківку переписки між позивачкою та відповідачем щодо дитини.
Протокольною ухвалою суду від 16 січня 2025 року оголошено перерву в судовому засіданні через не повідомлення належним чином відповідача, а також через відсутність висновку комісії Служби у справах дітей Бурштинської міської ради Івано-Франківської області. Чергове судове засідання призначено на 18 лютого 2025 року на 11 годину 00 хвилин.
18 лютого 2025 року на електронну адресу суду надійшла заява від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Служби у справах дітей Бурштинської міської ради Івано-Франківської області, в якій повідомляють, проте що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Бурштинської міської ради, яке відбулося 03 лютого 2025 року, було прийнято рішення рекомендувати органу опіки та піклування Виконкому Бурштинської міської ради затвердити висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав батька ОСОБА_2 відносно його малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в якому прийнято вважати за доцільне позбавлення батьківських прав батька ОСОБА_2 відносно його доньки ОСОБА_3 , про що додають витяг з протоколу №2 від 03.02.2025 року. Також інформують, що засідання Виконавчого комітету Бурштинської міської ради відбудеться в останніх числах лютого. Після письмового оформлення рішення про затвердження відповідного висновку зобов`язуються його надати суду.
Протокольною ухвалою суду від 18 лютого 2025 року оголошено перерву в судовому засіданні через відсутність висновку комісії Служби у справах дітей Бурштинської міської ради Івано-Франківської області. Чергове судове засідання призначено на 12 березня 2025 року на 10 годину 30 хвилин.
В судовому засіданні, призначеному на 12 березня 2025 року, представник позивачки адвокат Крохмалюк С.С. пояснила, що відповідач зі слів його батьків перебуває в Україні та знаходиться в м. Київ, працює на будівництві, має іншу сім`ю та виховує іншу дитину. Від дитини спільної з позивачкою він відмовився, не телефонує. Чому тривалий час не спілкується з нею їй не відомо. Ці обставини розпочалися ще до початку війни у країні. Також зазначила, що дитина разом з позивачкою наразі знаходяться за кордоном у Польщі. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі.
Протокольною ухвалою суду від 12 березня 2025 року задоволено клопотання представника позивача адвоката Крохмалюк С.С про допит свідків та оголошено перерву для їх виклику. Чергове судове засідання призначено на 10 квітня 2025 року на 10 годину 40 хвилин.
10 квітня 2025 року на адресу суду надійшла заява представника позивачки адвоката Крохмалюк С.С. про відкладення розгляду справи у зв`язку із неможливістю їй прибути в судове засідання через хворобу.
Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 10 квітня 2025 року відкладено розгляд справи у зв`язку з заявою представника позивачки та призначено чергове судове засідання на 10 годину 30 хвилин 30 квітня 2025 року.
У судовому засіданні, призначеному на 30 квітня 2025 року, представник Служби у справах дітей Бурштинської міської ради начальник служби Козар С.О. підтримала позовні вимоги заявниці щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та пояснила, що батько з дитиною не спілкується та не цікавиться нею, матеріально не допомагає. Служба у справах дітей на засіданні комісії затвердила висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його дочки ОСОБА_3 .
Протокольною ухвалою суду від 30 квітня 2025 року задоволено клопотання представника позивача адвоката Крохмалюк С.С про відкладення розгляду справи з метою зібрання додаткових документів через нові обставини, виявлені після допиту свідків. Оголошено перерву у судовому засіданні, а чергове судове засідання призначено на 27 травня 2025 року на 10 годину 00 хвилин.
27 травня 2025 року на адресу суду надійшла заява від представника позивача адвоката Крохмалюк С.С про відкладення розгляду справи через неможливість її прибуття у зв`язку із сімейними обставинами.
Крім того, 27 травня 2025 року на електронну адресу суду надійшла заява від представника Служби у справах дітей Бурштинської міської ради Василини Атаманюк про проведення розгляду справи, призначеної на 27 травня 2025 року без участі представника Служби у справах дітей. На виконання ухвали суду долучає висновок комісії з питань захисту прав дитини Виконавчого комітету Бурштинської міської ради Івано-Франківської області про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_3 . Служба у справах дітей підтримує вище зазначений висновок органу опіки та піклування, затверджений рішенням Виконавчого комітету від 25.02.2025 року №67, в повному обсязі.
Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 27 травня 2025 року відкладено розгляд справи у зв`язку з заявою представника позивачки адвоката Крохмалюк С.С. та призначено чергове судове засідання на 11 годину 00 хвилин 19 червня 2025 року.
30 травня 2025 року на адресу суду надійшло клопотання від представника позивача адвоката Крохмалюк С.С про долучення письмових доказів до матеріалів справи у відповідності до ч. 8, 10 ст. 83 ЦПК України.
19 червня 2025 року на адресу суду надійшла заява від представника позивача адвоката Крохмалюк С.С про розгляд справи без участі позивачки та її представника, позовні вимоги підтримують, просить їх задовольнити та не заперечують щодо заочного розгляду справи.
Представник третьої особи, яка не заявляє вимог до предмета спору Служби у справах дітей Бурштинської міської ради Івано-Франківської області у судове засідання, призначене на 19 червня 2025 року, не з`явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання призначені на 18 листопада 2024 року, 17 грудня 2024 року, 16 січня 2025 року, 18 лютого 2025 року, 12 березня 2025 року, 10 квітня 2025 року, 30 квітня 2025 року, 27 травня 2025 року, 19 червня 2025 року не з`являвся, відповідно до ст. 128 ЦПК України повідомлявся належним чином за місцем державної реєстрації проживання про дату, час та місце розгляду справи, однак на адресу суду поверталися поштові конверти з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», не повідомив суд про причини своєї неявки. Також суд додатково повідомляв відповідача про розгляд даної справи в телефонному режимі 19 грудня 2024 року, про що свідчить телефонограма наявна в матеріалах справи. Правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався, заяв до суду не надсилав.
Відзив відповідачем не подано, інших заяв та клопотань по справі від учасників справи до суду не надходило.
Заслухавши пояснення представника позивачки, допитавши свідків, вислухавши думку малолітньої ОСОБА_3 та вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цих Кодексом випадках.
Як вбачається з вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 8 ст. 7 Сімейного кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Судом встановлено, що батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про що свідчить копія свідоцтва про народження (а.с.8).
Рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 16 листопада 2022 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 розірвано. (а.с.9-11, 168-171).

Рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 24 травня 2023 року у справі №341/307/23 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання доньки задоволено (а.с.183-184).

26 червня 2023 року Галицьким районним судом видано виконавчий лист у справі №341/307/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі по 3 500,00 грн щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позову до суду, тобто з 17.02.2023 року до досягнення донькою повноліття (а.с.12).

05 жовтня 2023 року позивачкою було зареєстровано шлюб із ОСОБА_6 , після реєстрації якого вона залишила прізвище ОСОБА_1 (а.с.13).

Згідно нотаріально засвідченої довідки з місця навчання, перекладеної з польської мови на українську мову та зареєстрованої в Реєстрі за №16, від 25.11.2024 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає у АДРЕСА_1 та є ученицею 3-Д класу загальноосвітньої школи 1 ступеня № 3 імені Яна Павла ІІ в м. Всхова у 2024-2025 шкільному році. Зарахована на навчання до школи 01.09.2022 року (а.с. 63).

Відповідно до нотаріально засвідченої характеристики, перекладеної з польської мови на українську мову та зареєстрованої в Реєстрі за №14, від 09.12.2024 року ОСОБА_7 характеризується як старанна учениця, часто розповідає про свою «нову» сім`ю, проявляє емоційну реакцію, коли заходить про неї мова (а.с. 64).

З нотаріально посвідченої характеристики, перекладеної з польської мови на українську мову та зареєстрованої в Реєстрі за №17, від 09.12.2024 року вбачається те, що соціотерапевт школи помічала спочатку значні труднощі у дівчинки при налагодженні взаємин з іншими дітьми в результаті пережитого в Україні досвіду. На перших порах учениця відмовлялася виконувати завдання, якщо в них згадувався батько. Вона стверджувала, що має «поганого батька» і не буде писати, малювати чи виконувати інші завдання, пов`язані з ним. Відколи в її житті з`явився «новий тато ОСОБА_8 », ОСОБА_4 почала охоче виконувати завдання для нього. Основний зв`язок зі школою підтримує мати дівчинки. Батька учениці вона не зустрічала. На її думку, дитина не підтримує контакт з батьком. Вона відгукується про нього дуже негативно, з почуттям жалю та образи (а.с. 66).

Також в матеріалах справи наявні роздруківки онлайн-переписки позивачки з особою, ідентифікованою як « ОСОБА_9 » у мобільному застосунку «Viber» за період часу з червня 2021 року по березень 2022 року, згідно яких позивачка просить особу, ідентифіковану як « ОСОБА_9 » їй зателефонувати, щоб з ним поспілкувалася дитина (а.с. 68-76).

Допитана у судовому засіданні в якості свідка у порядку ст. 92 ЦПК України позивачка ОСОБА_1 , , пояснила, що з відповідачем відсутні будь які стосунки, як батько не спілкується з дитиною. Так відбувається з її народження. Проживав та працював у москві, коли дочка народилася. Перші два роки її життя він працював за межами України, приїжджав на короткі терміни додому (десь на 2 місяці). Коли повернувся назад почав вживати алкоголь. З двох рочків дочки не проживав з ними. Шлюб розірвали у 2020 році. Не було у нього відчуття сім`ї, у шлюбі не все їй розказував, на нього були заведені судові справи та їй відомо, що він був притягнений до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП та був позбавлений водійських прав. Після розлучення дитина залишилася з нею, а вона знайшла собі роботу за кордоном. У 2020 році, коли дочка хворіла, він жив у ОСОБА_10 , однак не бачився і не цікавився дитиною. Востаннє бачився з дочкою у 2021 році. З 2021 року фактично не спілкується з дитиною, не дзвонить і не пише. На даний час їй відомо, що відповідач працює у м. Києві, має іншу жінку та сім`ю. Вона йому не один раз телефонувала та його жінці, щоб він привітав дитину з днем народженням, але він говорити навіть не хотів. З батьками відповідача вона і дочка спілкуються добре, надсилають часто фото, їм відомо про все життя дитини. Із 2023 року вона перебуває у шлюбі з теперішнім чоловіком, він наразі воює, дитина називає його татом та має добрі з ним стосунки. Матеріальної допомоги від ОСОБА_2 дитина не отримує, аліменти з нього за рішенням суду стягувалися, однак він їх не платить.

Також, у судовому засіданні, за присутності матері, вислухана думка малолітньої ОСОБА_3 , 2015 року народження, яка пояснила, що ОСОБА_2 її тато, а також вона знає про справу в суді. У неї є ще тато ОСОБА_11 . ОСОБА_12 востаннє бачила у 5 років. Вона не має його номера телефону, але він не бере трубки коли дзвонить мама. Також не брала трубки і тата ОСОБА_9 дівчина. Він не хоче з нею говорити. Зараз вона живе у Польщі, ходить у 3 клас. Коли жила в Україні тато з ними не був, спав десь інде, не з ними. З татом ОСОБА_9 немає ніяких спогадів, бо він брехав їй, не дарував подарунків. Вона спілкується з бабусею та дідусем - батьками тата ОСОБА_9 , коли була в Україні приходила до них, зараз дзвонить їм, вони дарують їй подарунки. Тато ОСОБА_9 в іншому місті живе. Не думає, що він зміниться. Він пив алкоголь при ній і зараз зі слів бабусі та дідуся теж п`є.

Свідок ОСОБА_13 , у судовому засіданні пояснила, що є кумою позивачки, з відповідачем наразі не спілкується. Їй відомо, що ОСОБА_2 не спілкується з дитиною та не підтримує з нею зв`язків. Коли дзвонили до нього, щоб він привітав доньку, він не брав трубку, через що дівчинка плакала, що тато її не привітав. Він поїхав з ОСОБА_10 десь у 2021-2022 році та припинив повністю спілкування з усіма. Навіть коли дитина була у ОСОБА_10 у мами позивачки, він і тоді не спілкувався з нею, не відвідував її в лікарні, коли дитина хворіла. На той час мав гарні підробітки з ремонту дахів, працював з її чоловіком. До їх розлучення з позивачкою була гостею у них на святах, де помічала зі сторони відповідача байдужість до дитини, він приділяв їй мало уваги, не гуляв з нею. На день народження ОСОБА_14 у 2021 році тато ще був, однак, зі слів дитини, подарунку їй не подарував. Він тоді ніде не працював та жив за кошти позивачки. Позивачка з дочкою досить часто приїжджають з Польщі в Україну, але з ОСОБА_9 не бачаться. Працює він десь у Києві на будівельній фірмі. Відколи поїхав туди, він припинив також спілкування і з її чоловіком зокрема.

Свідок ОСОБА_15 , у судовому засіданні пояснила, що є близькою подругою позивачки. З відповідачем не спілкується наразі. Він не хоче бути батьком дитині та не намагається ним бути. ОСОБА_16 дзвонила колишньому чоловіку та його теперішній дружині, щоб той поспілкувався з ОСОБА_14 , бо дитина цього дуже хотіла. Був випадок коли дитина серйозно захворіла на нирки, але він, як тато, коштів на лікування не давав та відповідав, щоб ОСОБА_16 робила що хоче. Він часто відпочивав з друзями, а дитина та сім`я його не цікавили. Він не брав участі в житті дитини, ніколи не водив ОСОБА_14 до садочку та не забирав її. Вона, на прохання позивачки, сама часто забирала дитину з садочку. Батьки відповідача знають, що ОСОБА_14 приїхала та кличуть її до себе в гості. Коли ОСОБА_16 працювала за кордоном, вона неодноразово просила його, щоб він провідав дитину. Вона є сусідкою мами позивачки та стала свідком того, як в стані алкогольного сп`яніння відповідач приїхав до будинку останньої та став тягнути дитину за собою. ОСОБА_14 тоді його злякалася та сховалася. Він часто вживає алкогольні напої. Коли його бачила, то він завжди був у стані алкогольного сп`яніння. Наразі відповідач також перестав спілкуватися і з її чоловіком, з яким раніше товаришував. Їй невідомі факти, щоб ОСОБА_16 перешкоджала ОСОБА_9 у спілкуванні з дитиною.

Згідно із висновком комісії з питань захисту прав дитини, затвердженим рішеннями Виконавчого комітету Бурштинської міської ради від 25.02.2025 року № 67 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визначено вважати за можливе і доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.145-146).

01.05.2025 року Центром психологічної допомоги дітям «Серденько» проведено психологічну характеристику психоемоційного стану та сімейних відносин ОСОБА_3 , 2015 року народження. Як вбачається із зазначеної характеристики під час проведення дослідження застосовано ряд методик. Методика на виявлення дитячих страхів виокремила, що дівчинка має страх, зокрема, біологічного батька ОСОБА_9 «може будь-що зробити, вдарити мене», було таке, що чоловік бив маму ОСОБА_14 . Біологічний батько ОСОБА_9 фігурує як об`єкт конкретного страху з елементами загрози фізичної шкоди та нестабільності, не прогнозованості. Слова дитини «може вдарити мене», «бив маму» свідчать про травматичний досвід. За результатами діагностики актуального стану, індивідуальних особливостей та почуттів було визначено, що психоемоційний стан дитини є стійким, виявлено високий рівень емоційної чутливості, потребу в емоційній безпеці та підтримці. Дівчинка має тісний емоційний зв`язок із мамою, відчимом (татом ОСОБА_17 ) та бабусею, відчуває від них прийняття, довіру, захист. Натомість до біологічного батька ОСОБА_9 виявляє відчуження, страх, недовіру та глибоку образу, що підтверджується як проектними, так і вербальними методиками. Загалом, емоційний стан дитини вразливий, але збережено ресурси адаптації та здатність до встановлення довірливих стосунків у безпечному середовищі. Сімейна ситуація характеризується сприйняттям родини як стального середовища і прагненням, щоб тато ОСОБА_11 був для дівчинки рідним татом. Наявні емоційно близькі стосунки з мамою. Окрім цього, визначено виражений емоційний розрив та пережитий негативний досвід у стосунках з біологічним татом ОСОБА_9 , що супроводжується страхом і відчуттям знецінення. Також виявлено позитивний компенсаторний вплив мами й тата ОСОБА_18 на психологічне самопочуття дитини (а.с. 157-161).

Як вбачається з відповіді начальника Галицького відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Віктора Шеленко від 06.05.2025 року №17772 на примусовому виконанні відділу перебуває виконавче провадження: ВП 73023550, в якому державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження від 12.10.2023 року на підставі виконавчого листа №341/307/23 від 26.06.2023 року, виданого Галицьким районним судом Івано-Франківської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі у розмірі 3 500,00 гривень щомісячно, починаючи з 17.02.2023 року і проводити до досягнення дитиною повноліття. Визначений розмір аліментів щорічно підлягає індексації відповідно до закону. Заборгованість по вищевказаному виконавчому документі станом на 01.05.2025 року становить 91 978,15 гривень. На виклики державного виконавця боржник не з`являється. Згідно даних державних реєстрів об`єктів нерухомого майна, земельних ділянок та транспортних засобів за боржником не зареєстровано. З метою забезпечення виконання даного рішення та усунення можливостей здійснювати відчуження будь-якого майна, що належить боржнику, накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно. Державний кордон України боржник за період з 12.10.2023 року до 05.05.2025 року не перетинав. 18.03.2024 року відомості про ОСОБА_2 внесено до Єдиного реєстру боржників. Також, 18.03.2024 року державним виконавцем винесено вмотивовано постанови: про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, про встановлення тимчасового обмеження у прав користування вогнепальною, мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, про встановлення тимчасового обмеження у праві полювання. 18.03.2024 року, 13.08.2024 року, 06.05.202 року винесено постанову про арешт коштів боржника. Згідно відповіді Пенсійного фонду України боржник доходів не отримує, однак згідно відповіді Державної податкової служби він отримує дохід у Відокремленому структурному підрозділі «Рубіжанський фаховий коледж» Державного закладу «Луганський національний університет імені Тараса Шевченка». 05.05.2025 року державним виконавцем винесена постанова про накладення на боржника штрафу за несплату аліментів в розмірі 18 395,63 гривень. 06.05.2025 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, та надіслана до Відокремленому структурному підрозділі «Рубіжанський фаховий коледж» Державного закладу «Луганський національний університет імені Тараса Шевченка». (а.с. 162--163)

Згідно розрахунку державного виконавця зі сплати аліментів, відповідач має заборгованість по сплаті аліментів за період з 17.02.2023 року до 01.05.2025 року, яка становить 91 978,15 грн (а.с. 164).

ОСОБА_2 притягався до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що свідчить постанова Галицького районного суду Івано-Франківстької області від 27 березня 2019 року (а.с.181-182).

Відповідно до ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини.

Відповідно ч. 1 ст. 180 СКУ, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 155 ч. ч. 1 та 2 СК України визначено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

У принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Частиною 5 ст. 12 цього ж закону передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи викладене та згідно ст.ст. 280, 281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Таким чином, оглянувши всі надані докази, як по одинці так і в сукупності, суд приходить до висновку, що дійсно батько неповнолітньої дитини - відповідач по справі, тривалий час ухиляється від своїх обов`язків по вихованню, утриманню та розвитку дитини, які передбачені ст.ст. 150, 180 СК України.

Крім того, суд вважає винною поведінку батька, визнає свідоме нехтування батьком своїх батьківських обов`язків, оскільки він не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, не приймає участі у підготовці до самостійного життя, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти, не над утримує свою дитину.

Ухилення відповідача від виховання дитини суперечить її інтересам, перешкоджає її нормальному вихованню в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї родини і сім`ї.

З урахуванням викладеного, враховуючи поведінку відповідача, який свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, не приділяє уваги доньці, фактично самоусунувся навіть від спілкування із донькою, має негативну характеристику, оскільки притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зловживає алкогольними напоями, про що свідчать покази свідків, суд вважає, що захист прав неповнолітньої дитини шляхом позбавлення відповідача батьківських прав є виправданим і таким, що відповідає інтересам дитини.

Окрім цього, суд зазначає, що відповідач не позбавлений права ініціювати питання поновлення батьківських прав згідно ст. 169 Сімейного кодексу України.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем, як батьком неповнолітньої доньки, своїми батьківськими обов`язками щодо дитини є підставою для позбавлення його батьківських прав.

Керуючись ст. ст. 150, 155, 164, 165, 166, 171, 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, ст. ст. 12, 13, 81-82, 89, 141, 209, 223, 247, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов представника позивача ОСОБА_1 адвоката Крохмалюк Світлани Степанівни до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей Бурштинської міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення, шляхом подачі апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення.

Дата складення рішення суду 19.06.2025 року.

СуддяГанна ВАСИЛЬЦОВА