Провадження №2/447/767/25
Справа №447/1193/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2025 Миколаївський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бачуна О.І.

секретар судового засідання Данилів О.І.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

встановив:

в провадженні суду перебуває вищевказана цивільна справа.

Ухвалою суду від 17.04.2025 відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.

Від відповідача ОСОБА_2 надійшло клопотання про зупинення провадження у справі у зв`язку з його перебуванням на військовій службі за призовом під час мобілізації у в/у 3018 , що підтверджується довідкою №3148.

Сторони в судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Суд, вивчивши наведені у клопотанні аргументи та додані до нього документи, доходить висновку, що провадження у справі не підлягає зупиненню виходячи з такого.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Зупинення провадження у справі це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду, викликаний наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

У постанові Верховного Суду України від 01.02.2017 в справі № 6-1957цс16 зазначено, що «межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі».

Частиною 1 ст.251 ЦПК України передбачено перелік обов`язкових підстав для зупинення провадження, який є вичерпним.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст.251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі, перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Згідно п.2 ч.1 ст.253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п.2 ч.1 ст.251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Для зупинення судом провадження у справі з підстав, передбачених п.2 ч. 1 ст.251 ЦПК України, в матеріалах цивільної справи мають бути докази не лише перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, а й докази того, що такі підрозділи переведені на воєнний стан, зокрема приймають участь у виконанні бойових завдань.

Відповідно до довідки № 3418 від 21.05.2025, ОСОБА_2 дійсно проходить військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині № НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 з 03.02.2023.

У той же час, вказана довідка не містять відомостей про те, що військова частина № НОМЕР_1 Національної гвардії України, в якій проходив службу відповідач переведена на воєнний стан і бере безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації на території України.

Суд зазначає, що на момент вирішення питання про зупинення провадження у справі у матеріалах справи відсутня інформація про те, що відповідач бере безпосередню участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України.

Суд звертає увагу на те, що у разі зупинення провадження у справі, та захисту таким чином процесуальних права відповідача, суд на невизначений строк порушує права дітей на належне матеріальне утримання, а тому з метою дотримання справедливого балансу між захистом прав дітей та прав відповідача, дотримання розумного строку розгляду справи, вважає, що зупинення провадження у справі є недоцільним.

Також суд звернув увагу на та, що ОСОБА_2 перебуваючи у складі Збройних Сил України, може скористатися правом взяти участь у розгляді справи через представника уклавши угоду про правову допомогу з адвокатом.

Керуючись пунктом 2 частини 1 статті 251, пунктом 2 частини 1 статті 253, статтями 247, 260, 261 Цивільного процесуального кодексу України, суд

постановив:

Відмовити у клопотанні відповідача ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі у зв`язку з перебуванням на військовій службі .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Бачун О. І.