Справа № 462/9671/24 Головуючий у 1 інстанції: Галайко Н. М.
Провадження № 22-ц/811/448/25 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Шандри М.М.

суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.

розглянувши у м. Львові у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 27 січня 2025 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Державної міграційної служби у Львівській області про встановлення факту постійного проживання на території України,

ВСТАНОВИЛА:

24.12.2024 представник заявника ОСОБА_1 адвокат Решота В.В. звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України.

Просив встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Довгомостиська Яворівського р-ну Львівської обл., на території України станом на 24.01.1991.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 27 січня 2025 року заяву повернуто без розгляду.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що твердження суду першої інстанції про відсутність електронного кабінету у представника заявника не відповідає дійсності, оскільки адвокат Решота В.В. зареєстрував свій електронний кабінет у системі ЄСІТС 04 листопада 2019 року. Отже, суд першої інстанції допустив помилку, дійшовши висновку про відсутність електронного кабінету у представника заявника, що стало підставою для повернення заяви без розгляду. Стверджує , що у заяві адвокат Решота В.В. зазначив свій реєстраційний номер облікової картки платника податків, що надає суду можливість ідентифікувати особу заявника та перевірити інформацію щодо електронного кабінету в ЄСІТС. У цій справі суд мав постановити ухвалу про залишення заяви без руху, надавши заявнику строк для усунення виявлених недоліків. Лише усунена зазначених недолів у встановлений строк, суд мав би підстави для постановлення ухвали про повернення заяви без розгляду. Такий порядок дій забезпечив би дотримання принципів верховенства права, справедливості та пропорційності в процесі судочинства. Крім того, посилання на п. 2 ч. 4 ст. 183 ЦПК України (про те, що суд повертає заяву (клопотання, заперечення) її заявнику без розгляду у разі, якщо вона подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його), як на підставу постановлення ухвали про повернення заяви без розгляду, не вважає за доцільним, оскільки ця норма статті ЦПК України належить до глави «Заяви з процесуальних питань», та не може бути застосована до заяви у порядку окремого провадження. У цій справі суд першої інстанції повернув заяву без розгляду, мотивуючи це тим, у матеріалах заяви відсутні дані (відомості) про реєстрацію адвокатом електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі (ЄСІТС). Однак такий підхід є надмірно формальним, оскільки відсутність у заяві відомостей про електронний кабінет не впливає на зміст самої заяви, і при тому, що така підстава, як відсутність у заяві даних (відомостей) про реєстрацію адвокатом електронного кабінету в ЄСІТС є недоліком, який можна усунути, а не такою процесуальною дією, що має тягнути безумовне повернення заяви без розгляду.

Просить ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 27 січня 2025 року - скасувати, справу направити дляпродовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не подано.

Згідно з ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду таким вимогам не відповідає.

Згідно з ч.3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

З урахуванням наведеного, до заяви, поданої у порядку окремого провадження, застосовуються вимоги ст.175-177 ЦПК України.

Згідно з ч 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч. 6 ст. 14 ЦПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Апеляційним судом встановлено, що ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 27 січня 2025 року заяву повернуто без розгляду з тих підстав, що заява не містить відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету представника заявника.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду з огляду на таке.

Згідно вимог статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елементу права на справедливий суд згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Так у справі «Delcourt v. Belgium» (заява № N 2689/65) Європейський суд з прав людини зазначив, що у демократичному суспільстві у світі розуміння Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі:Конвенція), право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало меті та призначенню цього положення.

Згідно висновків, викладених в рішеннях Європейського суду з прав людини, занадто суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду («Perez de Raela Cavaniles v. Spain» (заява №28090/95), «Beles and others v. the Czech Republic» (заява № 47273/99), «RTBF v. Belgium» (заява №50084/06).

Європейський суд з прав людини в Рішенні від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" констатував, що право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету. Проявом цього права є забезпечення для кожної особи можливості звернутися до суду.

Як убачається з матеріалів справи, що у своїй заяві адвокат Решота В.В. зазначив свій реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП), що надає суду можливість ідентифікувати особу представника заявника та перевірити інформацію щодо електронного кабінету в ЄСІТС.

Тобто, матеріали справи містять відомості для перевірки наявності у представника заявника електронного кабінету в ЄСІТС.

При встановлених обставинах заява повернута без розгляду з формальних підстав.

З урахуванням викладеного, повернення без розгляду заяви виключно з тих підстав, що вона не містить відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету представника заявника, є по суті надмірним формалізмом у тлумаченні національного процесуального законодавства.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про повернення без розгляду заяви, чим допустив порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а тому судове рішення підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст постанови складено 13.06.2025.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.6 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 27 січня 2025 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено:13.06.2025

Головуючий

Судді