Справа № 629/3043/25
Номер провадження 2/629/983/25
19.06.2025 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:
головуючого - судді Попова О.Г.,
за участю секретаря судового засідання - Олексенко Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лозова Харківської області в порядку спрощеного позлвного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лозівської міської ради Харківської області, Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцями на час відкриття спадщини,-
Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить встановити факт постійного проживання на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцями: батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця російської федерації, Читинської області, Каримського району, села Каримське, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 та матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки України, Луганської області, Ровенківського району, села Дзержинський, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 ; встановити факт проживання на час відкриття спадщини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки України, Луганської області, Ровенківського району, села Дзержинський, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом зі спадкодавцем - її чоловіком, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця російської федерації, Читинської області, Каримського району, села Каримське, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Лозова Харківської області помер її батько ОСОБА_4 , а ІНФОРМАЦІЯ_4 її мати ОСОБА_5 . Остання після смерті свого чоловіка - ОСОБА_4 заяву до нотаріуса про прийняття спадку не подавала, фактично прийняла спадок бо проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Також не заявляла про свою відмову від спадщини. На час смерті батьків та на час відкриття спадщини, позивач постійно проживала разом з ними за адресою: АДРЕСА_1 , в квартирі, належній їм на праві власності. Доглядала за батьками, забезпечувала їх всім необхідним, піклувалася про них, бо вони в силу похилого віку та в зв`язку зі станом здоров`я, потребували сторонньої допомоги та підтримки. Після смерті батьків позивачка займалася їх похованням. Розпорядилася належними їм речами. У зв`язку з постійним проживанням разом з батьками на час їх смерті та на час відкриття спадщини вважала, що фактично прийняла спадщину, яка відкрилася після смерті батьків. Позивач звернулась до нотаріуса із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що залишилося після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 батька ОСОБА_4 . Постановою приватного нотаріуса Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Завадою М.В. № 51/02-32 від 23.01.2025 року позивачу відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька у зв`язку з тим, що заява про видачу свідоцтва про право на спадщину подана після спливу строків, передбачених ст. 1270 ЦК України. Після смерті батьків, позивач не заявляла про свою відмову від спадщини. Інших спадкоємців після смерті батьків, немає ні за законом, ні за заповітом. Окрім неї спадкоємцями за законом є діти її брата ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 та ОСОБА_2 , які заяв до нотаріальної контори не подавали. На підставі викладеного позивачка звертається до суду.
Позивачка у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, у якій просила проводити розгляд справи за її відсутності, позов задовольнити.
Представник Лозівської міської ради Харківської області у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, у якій просила проводити розгляд справи за її відсутності за наявними в матеріалах справи документами.
Представник Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області у судове засідання не з`явилася, надала заяву, у якій просила проводити розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала.
Треті особи у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином шляхом розміщення оголошення.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.
Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 батьками позивачки є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 батько позивачки ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Після смерті ОСОБА_4 залишилась спадщина у виді квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 44,5 кв.м. Право власності на зазначену квартиру відповідно до договору міни від 08.09.2011 року належить ОСОБА_4 .
Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР №006217 від 25.02.2004 року, ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 6,6049 га, розташованої на території Самійлівської сільської ради Близнюківського району Харківської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
ОСОБА_4 після смерті свого чоловіка заяву до нотаріуса про прийняття спадщини не подавала, фактично прийняла спадок, бо проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Також не заявляла про свою відмову від спадщини.
Мати позивачки - ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 .
Окрім позивачки, спадкоємцями за законом є діти її брата ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 та ОСОБА_2 , які заяв до нотаріальної контори не подавали.
Позивачка зазначає, що з жовтня 2018 року фактично проживала з батьками за адресою: АДРЕСА_1 , та після їх смерті залишилася проживати у даній квартирі. Вона доглядала за батьками, забезпечувала їх всім необхідним, піклувалася про них, бо вони в силу похилого віку та в зв`язку зі станом здоров`я потребували сторонньої допомоги та підтримки. Після смерті батьків позивачка займалася їх похованням, розпорядилася належними їм речами. У зв`язку з постійним проживанням разом з батьками на час їх смерті та на час відкриття спадщини вважала, що фактично прийняла спадщину, яка відкрилася після смерті батьків.
У січні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що залишилося після померлого батька ОСОБА_4 .
Постановою приватного нотаріуса Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Завадою М.В. № 51/02-32 від 23.01.2025 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька у зв`язку з тим, що вона не проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та заява про видачу свідоцтва про право на спадщину подана нею після спливу строків, передбачених ст. 1270 ЦК України. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, немає.
Вказане також підтверджується копією спадкової справи.
Свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у своїх письмових поясненнях, наданих до суду, підтвердили те, що позивачка з 2018 року фактично мешкала зі своїми батьками за адресою: АДРЕСА_1 , вони вели спільне господарство, займалися домашнім побутом. ОСОБА_1 опікувалася батьками, утримувала їх та квартиру. Також свідки вказали, що ніхто з родичів ОСОБА_1 не допомагав, догляд за батьками вона здійснювала самостійно.
Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.
Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
Тлумачення статей 1268,1269 ЦК України свідчить, що у разі, коли спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу.
Відповідно до статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
Частинами другою та шостою статті 29 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Фізична особа може мати кілька місць проживання.
Згідно із пунктами 3.21, 3.22 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.
Зміст наведених норм закону свідчить про те, що під постійним місцем проживанням спадкоємця із спадкодавцем розуміється як факт безпосереднього проживання спадкоємця із спадкодавцем на момент його смерті, так і факт наявності у спадкоємця на момент смерті спадкодавця зареєстрованого у передбаченому законом порядку права на постійне проживання з останнім за однією адресою.
Частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не саму реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.
Відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем та оцінені судом.
Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом у постановах від 10 січня 2019 року в справі № 484/747/17, від 07 червня 2022 року у справі № 175/4514/20.
Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд приходить до висновку що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст.12, 13, 76-81, 247, 258, 259, 264, 265, 268, 315 ЦПК України,
Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 разом зі спадкодавцями:
- батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем села Каримське Каримського району Читинської області, російської федерації, померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
- матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженкою села Дзержинський Ровеньківського району Луганської області, Україна, померлою ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки села Дзержинський Ровеньківського району Луганської області, Україна, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем - її чоловіком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем села Каримське Каримського району Читинської області, російської федерації, померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачка - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідачі:

- Лозівська міська рада Харківської області, адреса: Харківська область, м. Лозова, вул. Ярослава Мудрого, буд. 1,

- Близнюківська селищна рада Лозівського району Харківської області, адреса: Харківська область, сел. Близнюки, вул. Незалежності, буд. 39.

Треті особи:

- ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

- ОСОБА_3 , останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 .

Суддя Олексій Попов