13.06.2025 Єдиний унікальний номер 205/9093/25
Провадження № 2/205/4022/25
У Х В А Л А

про передачу справи на розгляд іншому суду

13 червня 2025 року м. Дніпро

Суддя Новокодацького районного суду міста Дніпра Терещенко Т.П., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

10 червня 2025 року представник позивача ОСОБА_3 сформувала в системі «Електронний суд» вищевказану позовну заяву, яка зареєстрована канцелярією суду 13 червня 2025 року.

Суддею через систему «Електронний суд» отримано відповіді № 1477379, № 1477417 від 13 червня 2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації сторін, відповідно до яких відсутні відомості щодо місця реєстрації відповідача ОСОБА_2 , а позивач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 28 березня 2017 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ознайомившись із позовною заявою та доданими до неї документами, вважаю, що цивільну справу необхідно передати на розгляд іншому суду з таких підстав.

Частиною 1 статті 27 та частиною 1 статті 28 ЦПК України передбачено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Отже, звертаючись до Новокодацького районного суду міста Дніпра, представник позивача зазначає, що місце реєстрації відповідача знаходиться на тимчасово окупованій території, а останнє відомим місцем проживання відповідача є АДРЕСА_2 , тобто представник позивача цим підтверджує про наявність зареєстрованого місця проживання відповідача.

Разом з тим, вимогами ЦПК України чітко визначено, що позови можуть пред`являтися позивачем лише за зареєстрованим місцем проживання чи перебування сторін.

Крім того, відповідно до постанови Верховного Суду від 24 червня 2024 року у справі №554/7669/21 Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду зазначив, що положення частини першої статті 27, частини першої статті 28 ЦПК України імперативно встановлюють, що визначення територіальної юрисдикції (підсудності) здійснюється з урахуванням зареєстрованого місця проживання або перебування фізичної особи сторони у справі, якщо інше не передбачено законом. Зазначена вимога процесуального закону унеможливлює зловживання процесуальними правами при визначенні підсудності. Отже в нормах ЦПК України передбачено використання лише зареєстрованого місця проживання, фактичне місце проживання фізичної особи не має правового значення. З огляду на викладене, використання для встановлення конкретного суду за визначеною територіальною підсудністю фактичної адреси проживання матиме наслідком невизначеність при вчиненні окремих процесуальних дій, адже фактичне місце проживання може змінюватись чи не щодня. Крім того, особа може мати більше ніж одне фактичне місце проживання, але зареєстроване може бути лише одне місце проживання.

Більш того, позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти (ч. 1 ст. 28 ЦПК України).

Відповідно до долучених до позовної заяви додатків, а саме: довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 23 серпня 2024 року № 1205-, № 1205-, № 1205- згідно з якими, ОСОБА_1 та її неповнолітні діти: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , є внутрішньо переміщеними особами, які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_3 , та фактично проживають за адресою: АДРЕСА_4 .

Згідно із ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Положеннями ч. 1 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» передбачено, що факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи затверджений постановою Кабінету Міністрів України «Про облік внутрішньо переміщених осіб» від 01 жовтня 2014 № 509, абзацом 2 пункту 1 якої визначено, що довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Пунктом 9 Правил реєстрації місця проживання, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 207 (в редакції, яка була чинна до 15 серпня 2017 року включно) передбачено, що відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання вносяться до паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист, а відомості про реєстрацію місця перебування - до довідки про звернення за захистом в Україні та довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (документ, до якого вносяться відомості про місце перебування) шляхом проставлення в них відповідного штампа реєстрації місця проживання/перебування особи за формою згідно із додатком 1.

Проте, 09 серпня 2017 року Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 579 Про внесення зміни до пункту 9 Правил реєстрації місця проживання, якою внесено зміни до пункту 9 «Правил реєстрації місця проживання», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 207 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру», а саме виключено в абзаці першому слова «та довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи».

Отже, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи не належить до переліку документів, до якого вноситься інформація про зареєстроване місце перебування особи.

У зв`язку з чим, встановлюючи зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання позивача, яка відповідно до ч. 1 ст. 28 ЦПК України має право звернутися до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу також за своїм зареєстрованим місцем проживання, та враховуючи відомості з Єдиного державного демографічного реєстру від 13 червня 2025 року відповідно до яких позивач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Частиною 9 статті 187 ЦПК України передбачено, що якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 1 статті 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи викладене, справа не підсудна Новокодацькому районному суду міста Дніпра та підлягає направленню за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Лисичанського міського суду Луганської області.

Розпорядженням Верховного Суду від 06 березня 2022 року за № 1/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність судових справ саме Лисичанського міського суду Луганської області на Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області.

Згідно із ч. 1 ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що місце реєстрації відповідача судом не встановлено, а позивач має зареєстроване місце проживання разом з неповнолітніми дітьми у м. Лисичанську Луганської області, вважаю за необхідне направити позовну заяву за підсудністю за місцем реєстрації позивача, з урахуванням зміни підсудності справ Лисичанського міського суду Луганської області до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області за місцем реєстрації позивача відповідно до вимог ст. 28 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 27, 28, 31, 32, 259, 260 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу передати на розгляд до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області (52700, Дніпропетровська область, м. Петропавлівка, вул. Героїв України, буд. 74-А).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її постановлення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Т.П. Терещенко

.