ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/54/25

Провадження № 22-ц/820/1314/25

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.

розглянув в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України цивільну справу № 686/54/25 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана її представником адвокатом Трубай Іриною Сергіївною на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 квітня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в :

У січні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому після уточнення позовних вимог, просила збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 березня 2021 року та стягувати, на її користь аліменти на утримання дітей, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі по 4 500 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

На підтримання заявлених позовних вимог позивачка посилалася, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільних дітей: ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 . На підставі рішення Хмельницького міськрайонного суд від 02 березня 2021 року стягнуто з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі по 1 500 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову 1 червня 2020 року і до повноліття дітей.

Проте вказувала, що на даний час її матеріальний стан змінився, потреби їх дітей із збільшення їх віку зросли, прожитковий мінімум на дитину відповідного віку теж зріс.

При цьому вказувала, що відповідач є працездатним та має належний стан здоров`я, інших дітей на утриманні немає, його майновий стан покращився, що дозволяє йому сплачувати аліменти у заявленому розмірі.

Таким чином вважаючи, що є всі обґрунтовані підстави для задоволення позову, позивачка просила змінити розмір стягнення аліментів, що стягуються із платника аліментів на утримання дітей.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 квітня 2025 року позов задоволено частково, змінено розмір стягуваних аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 березня 2021 року на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з 1 500 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на 2 000 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду у справі № 686/54/25 і до досягнення дітьми повноліття.

ОСОБА_1 не погодившись з таким рішенням суду, через свого представника адвоката Трубай І.С. подала апеляційну скаргу, посилається на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Представник апелянтки вказує, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення не надано належної оцінки тому факту, що матеріальний стан платника аліментів покращився, у зв`язку з набуттям у свою власність 8 земельних ділянок загальною площею 2,923 га та квартиру площею 34.6 м2 у період з 04 серпня 2022 року по 29 жовтня 2024 року та придбанням автомобіля, що дає підстави зробити висновок про те, що майновий стан відповідача з дати призначення аліментів, 5 травня 2021 року, суттєво покращився.

Разом з тим, зазначає, що відповідно до довідок наявних в матеріалах справи про доходи ОСОБА_2 сплачував аліментів на суму 54 000 грн. на рік, однак його дохід, наприклад, у 2024 році становив орієнтовно 400 126 грн. 63 коп.

Також посилається, що у відповідача є дохід у вигляді орендної плати за земельну ділянку на підставі договору оренди землі №21 від 11 жовтня 2019 року та враховуючи той факт, що ОСОБА_2 визнав той факт, що орендодавцем зазначений його батько, однак, насправді орендодавцем є він, суд першої інстанції необґрунтовано не взяв до уваги наявність вказаного додаткового доходу.

Посилається, що сума аліментів, яка надходить від відповідача є нижчою за прожитковий мінімум та зовсім не покриває витрат на забезпечення гідного життя дітям, що не було взято до уваги судом першої інстанції.

Крім того вказує, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення не надано належної оцінки недобросовісній поведінці відповідача, оскільки на думку апелянтки відповідач звільнився з роботи із наявністю судового спору, а відтак вважає таку поведінку відповідача недобросовісною.

Також при ухваленні судового рішення судом першої інстанції було зроблено необґрунтований висновок про стан здоров`я платника аліментів, оскільки на підтвердження незадовільного стану здоров`я відповідач надав лише виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 18 березня 2025 року, з якої не вбачається хронічності захворювання, додатково будь-яких інших виписок, довідок про наявність хронічних хвороб, захворювань за минулі роки відповідач не надав.

Крім того відповідач не надав чеків, квитанцій, які б підтверджували те, що відповідач змушений нести систематичні витрати на підтримання власного здоров`я, а тому апелянтка переконана, що висновок суду про незадовільний стан здоров`я відповідача не відповідає дійсності та наявним у матеріалах справи доказам.

Так апелянтка та її представник зауважують, що платник аліментів є працездатний, фізично здоровою особою, має майно, яке йому приносить дохід, та, беручи до уваги вік дітей: 2010, 2015, 2017 роки народження тому вважають, що сума аліментів у твердій грошовій сумі 4 500 грн. на одну дитину є розумною і достатньою для забезпечення матеріальних потреб дітей.

Тому ОСОБА_1 та її представник - адвокат Трубай І.С. просять скасувати рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 квітня 2025 року та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

ОСОБА_2 не погодившись з поданою апеляційною скаргою через свого представника адвоката Журбу М.В., подав відзив, вважає доводи викладені в апеляційній скарзі необгрунованими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи.

Вказують, що апелянтка разом з дітьми з початком широкомасштабної збройної агресії Російської федерації проти України виїхали за межі території України та постійно проживають в Іспанії, не виключно що отримують соціальні виплати, розмір яких значно перевищує дохід відповідача.

Також представник відповідача звертає увагу суду, що спільний син сторін, ОСОБА_9 який є повнолітнім та студентом 4 Курсу Київського національного економічного університету імені Вадима Гетьмана повністю перебуває на утриманні ОСОБА_2 , який надав докази відсутності заборгованості зі сплати аліментів надав докази перерахунку коштів та надсилання подарунків, підручників з шкільних предметів.

Вважають доводи апеляційної скарги про покращення матеріального стану платника аліментів, у зв`язку з набуттям у свою власність 8 земельних ділянок, квартири та придбанням автомобіля неогбгрунтованими, оскільки даний автомобіль був предметом спору між подружжя щодо поділу майна та апелянтка отримала грошову компенсацію.

Посилаються, що право власності на нерухоме майно було зареєстроване в реєстрі прав власності на нерухоме майно на підставі свідоцтва про право на спадщину яка відкрилась внаслідок смерті батька відповідача.

Зауважують, що відповідач звільнився з роботи у зв`язку з погіршенням стану здоров`я та який є особою з інвалідністю 2 групи, пенсія призначена довічно.

Крім того вважають, що апелянтка та її представник не навели у чому полягає незаконність і необґрунтованість рішення, невірна оцінка доказів, неправильне застосування закону, порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Таким чином ОСОБА_2 та його представник адвоката Журба М.В. просять залишити рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 квітня 2025 року без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, оскільки вважають рішення суду першої інстанції вмотивованим та обґрунтованим.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду зміні з огляду на наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , сторони у справі, є батьками трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 .

Відповідно до рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 березня 2021 року у справі № 686/13607/20, залишеним без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 05 травня 2021 року, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання дітей, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі по 1 500 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову 1 червня 2020 року і до повноліття дітей.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з даним позовом позивачка просила змінити розмір аліментів та встановити їх в твердій грошовій сумі по 4 500 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення ними повноліття, посилаючись на реальну матеріальну можливість відповідача сплачувати аліменти в заявленому розмірі у зв`язку з покращенням його матеріального становища та збільшенням витрат з утримання дітей з огляду на їх стан здоров`я та вікові зміни, зміною соціально-економічного стану у державі.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду.

Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13, постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 372/2393/17.

Вирішуючи спір суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо наявності підстав для зміни розміру аліментів, які стягуються за рішенням суду, однак задовольняючи позов частково та визначаючи розмір аліментів в сумі 2 000 грн., не врахував всі обставини передбачені ст. 182 СК України.

Як вбачається з матеріалів справи, у період з 2022 року по 2024 рік згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ОСОБА_2 в порядку спадкування отримав земельну ділянку кадастровий номер :01:004:1199 площею 0,129 га, земельну ділянку кадастровий номер :01:003:0481 площею 0,0429 га, земельну ділянку кадастровий номер :01:003:0482 площею 0,25 га, земельну ділянку кадастровий номер :03:011:0096 площею 1,5011 га та право оренди цієї земельної ділянки на строк до 11.10.2068 у орендаря СФГ «Кондратюк М.К.», закінчений будівництвом об`єкт загальною площею 99,5 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :01:003:0482, квартиру АДРЕСА_2 .

Також, як вбачається з повідомлення Головного сервісного центру МВС з 17 серпня 2021 року, у власності відповідача перебуває автомобіль RENAULT MEGANE SCENIC, 1461, (2018) № кузова НОМЕР_4 , тому суд апеляційної інстанції не приймає до уваги твердження відповідача про те, що зазначений автомобіль був предметом спору між подружжям щодо поділу майна, у зв`язку з чим апелянтка отримала грошову компенсацію, оскільки відповідних доказів цьому не надав.

Разом з тим відповідно до відомостей з державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового податку та військового збору слідує, що за період з січня 2021 року по грудень 2024 року заробітна плата ОСОБА_2 становить 696 959 грн. 80 коп., благодійна, в тому числі гуманітарна допомога 6 652 грн., виплати відшкодування, які здійснюються професійними спілками своїм членам 3 760грн., пенсійні внески, страхові внески 6 031 грн., допомога в зв`язку з похованням 16 070 грн., надання земельної частки (паю) в лізинг, оренду або суборенду 12 500 грн., вартість дарунків 2 675 грн., що разом склало 744 647 грн. 80 коп. за три роки.

Отримувана відповідачем пенсія за період липня грудня 2024 року склала 77 541 грн. 78 коп. (12 923 грн. 63 коп. на місяць), що підтверджується наданою відповідачем і наявною в матеріалах справи довідкою про доходи №9777 4274 9734 4725.

Таким чином суд апеляційної інстанції приймає до уваги доводи апеляційної скарги про покращення матеріального стану відповідача, у зв`язку з його набуттям у власність значної кількості об`єктів нерухомого та рухомого майна у вигляді земельних ділянок, квартири, житлового будинку, автомобіля у період з 04 серпня 2022 року по 29 жовтня 2024 року, що дає підстави зробити висновок про те, що майновий стан відповідача з дати призначення аліментів, 5 травня 2021 року, суттєво покращився.

Твердження відповідача про перебування на його утриманні старшого сина, який навчається у навчальному закладі, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, з огляду на те, що він досяг повноліття та має здатність самостійно забезпечувати своє існування, при цьому доказів на потребування додаткової допомоги з боку батька у зв`язку з навчанням матеріали справи не містять.

Із огляду на матеріали справи та обсяг письмових доказів наданих сторонами, враховуючи в першу чергу якнайкраще забезпечення інтересів дітей та те, що спільні діти сторін проживають разом із позивачкою і остання безумовно несе більші витрати на утримання дітей, також з врахуванням факту інфляції та зростання цін в України під час воєнного стану, як на продукти харчування, так і на одяг, ліки, комунальні послуги та інші речі, колегія суддів вважає можливим позовні вимоги задовольнити частково, встановивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі по 3 500 грн. щомісячно на утримання кожного з дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

За таких обставин та з підстав, передбачених вищевказаними нормами матеріального права, апеляційний суд, урахувавши якнайкращі інтереси дітей, які мають право на достатній рівень матеріального забезпечення, приходить до висновку про наявність підстав для збільшення розміру раніше стягуваних аліментів, визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі до 3 500 грн. на кожну дитину, щомісячно до досягнення дітьми повноліття, а тому рішення суду в цій частині підлягає зміні з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником адвокатом Трубай Іриною Сергіївною, задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 квітня 2025 року змінити, виклавши абзац другий резолютивної частини рішення в наступній редакції:

Змінити розмір стягуваних з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду від 02 березня 2021 року у справі № 686/13607/20 аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з 1 500 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на 3 500 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду у справі № 686/54/25 і до досягнення дітьми повноліття.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11 червня 2025 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова