справа № 208/6187/24
провадження № 2-о/208/25/25
РІШЕННЯ

Іменем України

03 квітня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: Головуючого, судді Похвалітої С.М., за участю присяжних Криворотенко В.О., Донець О.Є., секретаря судового засідання - Шабельник Р.М., заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , де заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції «про оголошення фізичної особи померлою»,-

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся до суду із заявою про оголошення фізичної особи померлою, а саме, просить суд:

- оголосити його матір, ОСОБА_2 , громадянку України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце народження село Ніколо-Львівськ, Приморський край, Росія, яка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 - померлою.

В обґрунтування заяви заявник зазначає, що він, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

До початку військової агресії російської федерації та станом на 24 лютого 2022 року, він та його мати, ОСОБА_2 , проживали у місті Маріуполь Донецької області.

ОСОБА_2 проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

Вона проживала сама, бо його батько ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . До 2018 року заявник також проживав з батьками за вищезазначеною адресою.

Після 24 лютого 2022 року, внаслідок широмасштабного наступу та агресії російської федерації проти України, військові російської федерації із застосуванням зброї, військової техніки, артилерії, з нанесенням ракетних та авіаційно-бомбових ударів здійснили вторгнення в Україну. Місто Маріуполь почали обстрілювати ракетами, артилерійськими снарядами, та наносити авіаційно-бомбові удари. Місто опинилось у облозі, зникли зв`язок, світло, газ, вода, тощо. Місто Маріуполь постійно було під обстрілами.

З 1 березня 2022 року місто Маріуполь знаходилося повністю в оточені росіян. З 1 по 13 березня майже нікому не вдалося виїхати з міста, оскільки російські війська та підконтрольні їм збройні формування перекрили усі шляхи та посилили обстріли. В подальшому росіяни тримали місто в оточенні протягом семи тижнів.

Російські війська накривали місто щільним вогнем за координатами квадратами, знищували поступово мікрорайони та райони міста.

13.03.2022р. та у ніч на 14.03.2022р. саме околиці західної частини Центрального району міста Маріуполя були під масованими, постійними обстрілами.

ОСОБА_2 була інвалідом 2 групи, в неї було захворювання на цукровий діабет, потребувала щоденного прийому інсуліну, були проблеми із зором та суглобами, внаслідок чого погано пересувалася. У зв`язку із проблемами із здоров`ям, вона відмовлялася переховуватися під час артобстрілів в інших містах, ніж власна квартира. Заявник відвідував ОСОБА_2 кожного дня.

Мати перебувала у своїй квартирі на третьому поверсі п`ятиповерхівки.

Заявник зазначає, що вранці 13.03.2022р. прибіг до матері та приніс їй трошки харчів та води.

У цей день, ОСОБА_2 , як і завжди з початку повномасштабної агресії рф проти України, знаходилась у своїй квартирі

АДРЕСА_2 , приблизно о 23:00 годині 13.03.2024р. заявнику стало відомо про авіаційний удар російськими військами за місцем проживання його матері.

У зв`язку з відсутністю мобільного зв`язку у місті та постійними обстрілами їх району міста Маріуполь, зв`язатися з матір`ю він не міг. Обстріли були такими щільними, безперервними, що вночі дістатися до її будинку у заявника не було жодної можливості.

Лише о 09:00 годині наступного дня, коли тимчасово припинилися обстріли, заявнику вдалося потрапити за адресою проживання ОСОБА_2 , де він побачив, що другий під`їзд будинку, де знаходилась квартира АДРЕСА_3 , де саме і перебувала мати, повністю зруйнований. Плити перекриття обвалилися до підвалу. Квартири другого під`їзду будинку були зруйновані вщент та вигоріли. Крім того, квартири цього будинку продовжували горіти.

Плити перекриття підняти не було жодної можливості.

Станом на 14.03.2024р. внаслідок знищення російськими військами необхідної спецтехніки, служба МНС України в місті Маріуполь вже не працювала та нікуди не виїжджала.

Будинок АДРЕСА_4 горів ще наступну добу.

З 14.03.2022р. по 23.04.2022р. кожного дня заявник бігав до вищезазначеного будинку, намагаючись дізнатися долю матері, чи змогла вона врятуватися, розпитував людей, що ховалися у сусідніх будинках чи не бачили його мати після авіаудару. Мешканці сусідніх будинків йому відповідали, що у підвалі інших будинків його мати не перебувала та її ніхто не бачив.

Вже у травні 2022 року батько дружини заявника зміг дістатися до будинку АДРЕСА_4 , де перебувала мати заявника та побачив там на місці другого під`їзду будинку суцільний попіл.

Вже потім заявник дізнався, що останки загиблих ІНФОРМАЦІЯ_4 , поховали в братській могилі на Старо-кримському кладовищі біля міста Маріуполь.

У цьому ж будинку, саме вночі з 13.03.2022р. по ІНФОРМАЦІЯ_5 загинула також сусідка заявника 30-річна ОСОБА_4 , яка разом із 7-річним сином ОСОБА_5 , батьками ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , проживала у квартирі АДРЕСА_5 та на час прильоту ворожого снаряду знаходилася з батьком у своїй квартирі. Їх квартира була розташована на другому поверсі та була під квартирою, де перебувала мати заявника. ОСОБА_4 працювала спеціалістом відділу судової статистики Донецького апеляційного суду. Про загибель ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_6 на очах її батька було багато публікацій, в тому числі на офіційному сайті Судова влада України стаття «Суди в умовах війни: евакуація з Бахмуту і порятунок з Маріуполя Донецького апеляційного суду» від 18.07.2022, і на сайті Судово-юридичної газети в Україні від 04.04.2022 р. стаття «Трагічно загинула спеціаліст відділу судової статистики Донецького апеляційного суду», стаття з сайту Zmina.info.ua від 20.06.2022 розповідь батька « ОСОБА_9 була дуже холодною. Або нам так здається: історія маріупольця, який вижив під завалами розбомбленого будинку, але втратив доньку».

23.03.2022р. заявник із дружиною та донькою виїхали із палаючого Маріуполя до селища Мелекіне Маріупольського району Донецької області.

30.04.2022р. їм вдалось дістатися до неокупованої території України.

Наразі заявник перебуває у місті Кам?янське, Дніпропетровської області, де він працюю в органах МНС України.

Таким чином, останній раз заявник бачив мати вранці 13.03.2022 року в її квартирі.

Починаючи з 14.03.2022р. про її перебування заявнику невідомо, за телефонами, які належали його мамі зв?язок відсутній, сама вона жодного разу зі ним та близькими родичами не зв`язувалася.

Будинок АДРЕСА_4 , де знаходилася мати 13.03.2022р., демонтований окупаційною владою.

Отримати свідоцтво про смерть матері в Маріуполі заявник не міг, оскільки органи влади

України припинили свою роботу.

Через введений воєнний стан, активні бойові дії, які точаться по лінії зіткнення Сил оборони України з окупаційними російськими військами, розрив комунікаційних ланцюгів з російською федерацією та тимчасово окупованими територіями України, заявник не має можливості отримати документи про смерть своєї матері ОСОБА_2 .

Обставини авіаудару ворожим літаком рф по будинку АДРЕСА_4 , у результаті чого попадання авіабомби призвело до руйнування квартир у цьому будинку, зокрема квартири АДРЕСА_3 та зникнення ОСОБА_2 , дають підставу припускати смерть матері заявника ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_1 .

Оголошення померлою ОСОБА_2 необхідно заявнику для державної реєстрації смерті померлої особи, проведеної державним органом України та в подальшому має істотне значення для реалізації цілої низки прав.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у заяві.

Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 зазначила, що вона є дружиною заявника ОСОБА_1 . Станом на 13.03.2022 року вона з чоловіком та дитиною проживали в місті Маріуполь. Олексій кожен день ходив до матері - ОСОБА_2 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_1 у 5-ти поверховому будинку на 3- му поверсі. Мати ОСОБА_11 під час тривоги знаходилась вдома. Коли ОСОБА_11 пішов до матері, вінпомітив, що в будинок, де проживала його мати, ІНФОРМАЦІЯ_6 відбувся авіаудар. Стало зрозуміло, що мати ОСОБА_11 померла, оскільки після авіаудару не можливо було вийти з будинку, на зв`язок після події вона не виходила.

08 липня 2024 року ухвалою суду відкрито провадження по справі.

Вислухавши заявника, свідка, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частинами першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , актовий запис №609, його матір`ю зазначена ОСОБА_2 (а.с.11).

23 вересня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до начальника Кам`янського районного управління поліції із заявою, в якій просить розпочати пошуки його матері, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.12).

Відповідно до відповіді на адвокатський запит Департаменту адміністративних послуг

Маріупольської міської ради Донецької області від 17.04.2024 № 324-вих.24

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 11.12.1987 і по теперішній час (а.с.14).

24 вересня 2022 р. слідчим Кам`янського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області було розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000765, з правовою кваліфікацією за ч.1 ст.115 КК України. Відповідно до витягу з ЄРДР (номер кримінального провадження №0000765 від 24.09.2022р.) вбачається, що 24.09.2022 року до Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення від ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що 13.03.2022 р. приблизно в період часу з 23.00 год. по 00.00 год. по вул.Митрополитській, 108-24 у м.Маріуполі Донецької області відбувся обстріл військовослужбовцями РФ, в результаті якого було зруйновано житловий будинок по АДРЕСА_4 та зникла безвісти мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.13).

Відповідно до відповіді Кам`янського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області №44/21299 від 31.07.24 року вбачається, що кримінальне провадження №0000765 за ч.1 ст. 115 КК України на підставі ст.216 КПК України 15.11.2022 передано за підслідністю до слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м.Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях, останнє об`єднано з кримінальним провадженням №0000023 (а.с.45).

Відповідно до відповіді слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м.Маріуполь Донецької області) Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях №78/2/13-3529нт від 12.08.2024 року вбачається, що кримінальне провадження №0000765 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.438 КК України, постановою процесуального керівника об`єднано з кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000023 від 24.02.2022, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.110, ч.ч.1, 2 ст.437, ч.ч.1, 2 ст.438 КК України. Підставою внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань є заява про організацію розшуку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка безвісно зникла у м.Маріуполь Донецької області. Станом на теперішній час місцезнаходження ОСОБА_2 не встановлено, досудове розслідування триває (а.с.62).

Також в матеріалах справи міститься протокол допиту потерпілого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 24 вересня 2022 року, в рамках кримінальне провадження №0000765 від 24.09.2022 року, відповідно до якого ОСОБА_1 зазначив, що 13.03.22р. він перебував вдома по АДРЕСА_6 , на той час він з родиною приблизно на протязі останніх трьох діб проживали постійно в підвальному приміщенні будинку. Вдень, він, коли була можливість між обстрілами, ходив до своєї матері, щоб дізнатися, як вона себе почуває, їх будинки розташовані в одному районі міста приблизно в 10 хв. від його будинку. ІНФОРМАЦІЯ_6 на протязі дня та всієї ночі місто було під потужним обстрілом, та він тільки вранці зміг сходити до матері, у неї було відносно все гаразд, вона перебувала в квартирі. З квартири мама не виходила, він самостійно приносив їй їжу та воду. Йому відомо, що на протязі майже всієї ночі з 13.03.2022р. на 14.03.2022р. їх район міста був під постійним обстрілом РФ. Вранці 14.03.2022р. коли була можливість вийти на вулицю, він пішов до матері, та коли підійшов до її будинку то побачив, що будинок матері повністю вигорів, а другий під`їзд будинку повністю розрушений від даху будинку з 5 по 3 поверх, а перекриття нижче все повністю обрушилось у підвал будинку. Пройти в даний будинок не було можливості, так як будинок міг обрушитися. Мешканці з даного будинку, яким вдалося врятуватися, повідомили, що обстріл будинку відбувся приблизно в проміжок часу з 23:00 по 00:00 год. 13.03.2022р.. Серед мешканців, яким вдалося залишити свої домівки його матері не було. Він зрозумів, що вона загинула під час обстрілу будинку та перебуває під завалами в будинку. На той час у м.Маріуполі вже не було ніяких оперативних служб, в тому числі ДСНС, так як у місті вже були відсутні комунікації та місто було під постійними обстрілами. Тобто ніяких пошукових робіт в будинку матері не проводилося. Йому особисто не вдалося пройти до приміщення будинку, у зв`язку з його аварійним станом. Так як на той час в місті вже не працювали оперативні служби, в тому числі й поліція, то йому повідомили про загибель матері не було куди (а.с.70-77).

Згідно відповіді на адвокатський запит Виконавчого комітету Маріупольської міської ради

Донецької області від 24.03.2024 року № 12.8-714-06, станом на 15.05.2023 року, будинок АДРЕСА_4 , демонтований відповідно до супутникових знімків, наданих Національним центром управління та випробувань космічних засобів Державного космічного агентства України (а.с.16).

Обставини, що дають підставу припускати смерть ОСОБА_2

підтверджується також паперовими копіями електронних доказів з веб-сайтів, а саме:

- пост ОСОБА_12 у соціальній мережі «Facebook» про загибель людей та руйнацію будинку АДРЕСА_4 13.03.2022р. внаслідок обстрілів у місті Маріуполь (а.с.19-25)

- на сайті zmina.info від 22.06.2022 стаття ОСОБА_13 розповідь батька

ОСОБА_14 про події 13.03.2022 у будинку АДРЕСА_4 « ОСОБА_9 була дуже холодною. Або нам так здається»: історія маріупольця, який вижив під завалами розбомбленого будинку, але втратив доньку» (а.с.26-31).

Згідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п. 3 ч. 2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Відповідно до ст.305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

Згідно з ч.1 ст.308 ЦПК України суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.

Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.

Загальновідомою і такою, що не потребує доказуванню в силу ч. 3 ст. 82 ЦПК України є та обставина, що з 24.02.2022р. в України введено воєнний стан у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

У зв`язку з цим, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», на території України введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 днів.

В подальшому Указами Президента України воєнний стан неодноразово продовжувався і станом на час розгляду справи він не скасований та не відмінений.

За наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (частина друга статті 46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України).

Така правова позиція наведена у постановах КЦС ВС від 28.02.2024 у справі № 506/358/22 та від 13.03.2024 у справі № 204/7924/23.

Аналіз наведених правових позицій Верховного Суду свідчить про те, що оголошення фізичної особи померлою не потребує достовірних доказів, які б свідчили про факт смерті особи, а лише вимагає, щоб суд, оцінивши надані заявником докази, мав обґрунтовані припущення у тому, що смерть могла настати за обставин, які зазначено в заяві про оголошення фізичної особи померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Дослідивши надані заявником докази, суд вважає обґрунтованим припущенням те, що смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , настала ІНФОРМАЦІЯ_6 за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, з урахуванням обставин цієї справи, які свідчать про високу ймовірність настання смерті ОСОБА_2 , внаслідок бойових дій за обставин, які загрожували настанням їй смерті, з дня імовірної смерті ОСОБА_2 пройшло більш ніж шість місяців, тому ОСОБА_2 може бути оголошена померлою в порядку ч. 2 ст. 46 ЦК України.

У постанові КЦС ВС від 26.02.2024 у справі № 686/9938/23 зроблено правовий висновок про те, що шестимісячний строк, передбачений ч. 2 ст. 46 ЦК України слід обраховувати з моменту настання події імовірної смерті особи, а не з моменту закінчення дії воєнного стану на території держави.

За таких обставин, суд вважає обґрунтованим припущенням те, що ОСОБА_2 могла померти ІНФОРМАЦІЯ_6 за адресою: АДРЕСА_1 , за обставин, що дають підстави припустити її загибель у зв`язку з воєнними діями.

Визнання ОСОБА_2 померлою є необхідним для реалізації заявником своїх прав, а саме для того, щоб зареєструвати смерть матері в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримати свідоцтва про її смерть.

Таким чином, встановлені судом, на підставі належних та допустимих доказів, фактичні обставини справи переконують суд у тому, що заяву ОСОБА_1 слід задовольнити.

Разом з цим, суд вважає за необхідне роз`яснити, що відповідно до положень ч. 1 ст. 48 ЦК України, ч. 1 ст. 309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи, суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про оголошення її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про оголошення фізичної особи померлою. Така заява може бути подано особою, яку було оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись ст. ст. 4, 76-81, 89, 268, 272, 273, 293, 305, 308, 315, 319, 354, 355 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , де заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції «про оголошення фізичної особи померлою», задовольнити.

Оголосити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , уродженку с.Ніколо-Львівськ, Приморський край, Росія, яка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 померлою.

Датою смерті ОСОБА_2 вважати ІНФОРМАЦІЯ_6 , місцем смерті - м.Маріуполь, Донецька обл., Україна.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції, тобто до Дніпровського Апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Похваліта С.М.

Присяжні Криворотенко В.О.

Донець О.Є.