Справа № 577/51/25
Провадження № 2-о/577/48/25

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2025 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді Кравченка В.О.

присяжних Кашук Т.М.

Очкасова В.І.

за участю секретаря

судового засідання Степаненко Л.В.

представника заявника

адвоката Юсан І.О.

представника органу опіки

та піклування Ільїнської Л.В.

адвоката особи, стосовно якої розглядається

справа про визнання недієздатною ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_2 , заінтересовані особи Виконавчий комітет Конотопської міської ради, як орган опіки та піклування, особа, стосовно якої розглядається

справа про визнання недієздатною ОСОБА_3 про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення опіки,-

ВСТАНОВИВ:

Звернувшись до суду з вищевказаною заявою ОСОБА_2 просить визнати недієздатним ОСОБА_3 , а його призначити опікуном.

На обґрунтування у зверненні вказано, що ОСОБА_3 є рідним братом ОСОБА_2 , інвалідом 1-ї групи та страждає на психічне захворювання, внаслідок чого потребує постійного догляду і турботи, які може забезпечити лише заявник, тому як їх батько помер, а мати має незадовільний стан здоров`я.

Наведені обставини і стали підставою звернення до суду.

ОСОБА_2 подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, вимоги підтримує.

Представник заявника адвокат Юсан І.О. підтримала вимоги, фактично пославшись на обставини викладені вище. При цьому додала, що ОСОБА_2 на даний час є військовослужбовцем ЗСУ по мобілізації і дане рішення необхідно останньому для звільнення з військової служби.

Заінтересовані особи: представник Виконавчого комітету Конотопської міської ради Ільїнська Л.В. та адвокат особи, стосовно якої розглядається справа про визнання недієздатною ОСОБА_1 , кожен окремо, вважають, що вимоги підлягають задоволенню і це буде відповідати інтересам недієздатного.

Суд, вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши представлені докази дійшов висновку про часткове задоволення звернення виходячи із такого.

Матеріали справи свідчать, що заявник ОСОБА_2 є братом ОСОБА_3 , місце реєстрації у зазначених осіб різне (а.с. 7-16). ОСОБА_3 страждає хронічним психічним розладом у виді «Помірної розумової відсталості (імбецильність)» і за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а також надавати пояснення по суті справи (а.с. 41-43).

Згідно подання Орган опіки та піклування Конотопської міської ради вважає за доцільне призначити ОСОБА_2 опікуном ОСОБА_3 у разі визнання останнього недієздатним за рішенням суду (а.с. 50).

Із військового квитка ОСОБА_2 видно, що він є військовослужбовцем ЗСУ по мобілізації і на даний час проходить службу у в/ч НОМЕР_1 (а.с. 30-33).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, наведена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 41 ЦК України (далі ЦК) над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Положеннями статті 55 ЦК визначено, що опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Опіка встановлюється над фізичною особою, яка визнана недієздатною (ст. 58 ЦК).

Частиною першою статті 60 ЦК унормовано, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна (частина перша статті 300 ЦПК України).

Аналіз частини першої статті 60 ЦК України та частини першої статті 300 ЦПК України надає можливість дійти висновку, що обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 736/1508/17 (провадження № 61-39361св18).

Відповідно до статті 62 ЦК опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

Положеннями статті 63 ЦК закріплено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Згідно частини першої статті 67 ЦК опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.

При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88.

Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог Цивільного процесуального кодексу України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (постанова Верховного Суду від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20).

Судом установлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є рідними братами по матері. Останній на теперішній час виявляє хронічний, стійкий психічний розлад у формі помірної розумової відсталості, відповідно до свого психічного стану, нездатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у зв`язку з чим потребує постійного стороннього догляду та нагляду, тобто потребує опіки.

Звертаючись із заявою про визнання ОСОБА_3 недієздатним, встановлення над ним опіки і призначення опікуна, ОСОБА_2 вказав, що його брат в силу фізичного стану не може усвідомлювати своїх дій та керувати ними, а також стверджував, що доглядає за ним зараз і бажає в подальшому доглядати.

Суд виходить із того, що, вирішуючи питання про призначення повнолітній особі опікуна або піклувальника, суд не діє самостійно. Орган опіки та піклування зобов`язаний подати до суду висновок про необхідність встановлення опіки та піклування щодо повнолітньої особи.

Документами, за наявності яких органи опіки і піклування призначають опікуна, є довідки про стан здоров`я майбутнього опікуна, довідка про місце проживання майбутнього опікуна і його заява про прийняття на себе обов`язків про опіку, акт перевірки умов життя майбутнього опікуна та висновок від органів опіки та піклування за місцем проживання опікуна про можливість виконувати опікунські обов`язки, довідка лікувальної установи про відсутність в сім`ї майбутнього опікуна (піклувальника) захворювань, що перешкоджають влаштуванню до нього особи, що потребує опіки.

Отже, орган опіки і піклування, надаючи рекомендацію щодо призначення опікуна недієздатній особі, має перевірити його можливість (побутову та фізичну) виконувати опікунські обов`язки, що й було виконано органом опіки у даній справі.

В той же час, якщо призначення опікуна особі при визнанні її недієздатною є обов`язком суду (за наявності подання на таку особу органу опіки та піклування), то призначення особи опікуном можливе лише за її письмовою згодою, від якої вона завжди вправі відмовитися, подавши до суду відповідну заяву.

За наведених обставин, відмова у призначенні особи опікуном недієздатної особи (за наявності відповідного подання органу опіки та піклування) судом має бути мотивованою з посиланням на відповідні законодавчі та/чи нормативні акти.

Згідно подання Орган опіки та піклування вважає за доцільне призначити ОСОБА_2 опікуном ОСОБА_3 в разі визнання останнього недієздатним.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 з 2024 року проходить військову службу за межами м. Конотопа, а тому не зрозуміло яким чином він здійснював та може продовжувати щоденний сторонній догляд за психічно хворим братом ОСОБА_3 , на чому фактично наполягає орган опіки та піклування. При цьому доказів того, що мати внаслідок незадовільного стану здоров`я не може бути опікуном над сином, або відмовляється від опікунства, хоча фактично здійснювала таку опіку протягом 2024-2025 років під час перебування ОСОБА_2 на військовій службі, суду не представлено. Відсутнє дослідження цього питання органом опіки та піклування і в матеріалах справи, а також у поданні.

Слід зауважити, що довідка про наявність певних хвороб у ОСОБА_4 (матері ОСОБА_3 ) жодним чином не свідчить про неможливість здійснення нею опіки над сином.

На переконання суду в даному випадку основною ціллю розглядуваного звернення є не догляд за недієздатним, а можливість, у випадку задоволення, використання судового рішення для звільнення з військової служби під час воєнного стану, про що вказав представник заявника у судовому засіданні.

З огляду на викладене вимоги в частині визнання ОСОБА_3 недієздатним підлягають задоволенню, а в решті слід відмовити.

Керуючись: ст.ст. 263-265, 295-300 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати недієздатним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_1 .

В решті вимог відмовити.

Оплату за проведення експертизи в сумі 5453 грн. 54 коп. віднести на рахунок держави.

Строк дії рішення визначити два роки з моменту набрання законної сили.

Рішення може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення виготовлено 20.06.2025 року (п`ятниця).

Суддя Кравченко В. О.