Справа № 346/2887/25
Провадження № 2/346/1793/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2025 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Калинюк О.П., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 , яка подана в його інтересах адвокатом Оліградським Мирославом Васильовичем, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про встановлення факту не прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

09.06.2025 року цей представник позивачки звернувся із вказаною позовною заявою.

Вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі, встановлено, що подана заява підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства, проте подана без додержання вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України, внаслідок чого підлягає залишенню без руху на підставі ч. 1 ст. 185 ЦПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити:

-зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Так, представником позивачки заявлено вимогу встановлення факту не прийняття спадщини відповідачами.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фатів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що відповідно до статей 255, 271 Цивільного процесуального Кодексу України 1501-06, 1502-06, 1503-06, 1504-06 ) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх

встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Проте, означеною постановою Пленуму ВСУ не передбачено встановлення заявленої представником позивачки вимоги щодо встановлення факту не прийняття спадщини.

Частиною 1 статті 315 ЦПК України зазначено, що суд розглядає справи про встановлення факту:

1) родинних відносин між фізичними особами;

2) перебування фізичної особи на утриманні;

3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню;

4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;

5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу;

6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;

7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;

8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті;

9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Проте, нормою статті 325 ЦПК України також не передбачено встановлення заявленої представником позивачки вимоги щодо встановлення факту неприйняття спадщини.

Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фатів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року також передбачено, що при вирішенні вимог про встановлення факту прийняття спадщини і місця її відкриття суд має виходити з положень статей 526 і 549 ЦК, згідно з якими місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме - місце знаходження майна або його основної частини. Діями ж, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини або подача ним протягом цього строку до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про її прийняття.

Вказана позиція узгоджується з висновками, викладеними у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 19.02.2025 року, винесеною у справі № 673/674/23.

Таким чином, пред`явленя представником позивачки вимога не відповідає змісту порушеного права та характеру відповідного порушеного права.

Зважаючи на викладені вище обставини, суддя дійшов висновку про залишення позовної заяви без руху з наданням позивачці строку для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

На підставі наведеного, керуючись ст.175, 177, 185, 258 - 261 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

позовну заяву ОСОБА_1 , яка подана в його інтересах адвокатом Оліградським Мирославом Васильовичем, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про встановлення факту не прийняття спадщини залишити без руху, про що повідомити позивачку і надати їй строк для усунення вищевказаних недоліків шляхом подачі належно оформленої позовної заяви з усуненням недоліків, зазначених у мотивувальній частині цієї ухвали.

Вказаний строк не може перевищувати семи днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Інакше позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: https://kmm.if.court.gov.ua/sud0909/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Калинюк О. П.