Справа № 569/6811/25
13 червня 2025 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Першко О.О.,
секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 адвоката Григоренка Андрія Олександровича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Айконс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Журид Сергій Миколайович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Кудрановський Юрій Володимирович, приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
У С Т А Н О В И В:
17 травня 2025 року представником позивача Григоренком А.О. сформовано в системі «Електронний суд» заяву про ухвалення додаткового рішення, яка надійшла до суду 19 травня 2025 року, в якій він просить стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 25 000 грн 00 коп.
Представник позивача адвокат Григоренко А.О. в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце його проведення, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу. В заяві про ухвалення додаткового рішення представник позивача адвокат Григоренко А.О. просив розглянути справу без участі позивача та його представника. А також 13 червня 2025 року подав заяву про розгляд справи без його та позивача участі.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Журид С.М. в судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлений належним чином. що підтверджується довідкою про доставку електронного документу.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Кудрановський Ю.В. в судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. в судове засідання не з`явилася, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлена належним чином.
Дослідивши заяву, матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України).
За приписами ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат визначається: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, щодо закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
За положеннями ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.
Представник позивача Григоренко А.О. 14 квітня 2025 року подав заяву, в якій зазначив, що докази понесення витрат на правову допомогу будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Рішення суду в даній справі ухвалено 13 травня 2025 року, а докази, що підтверджують розмір понесених позивачем судових витрат, представником позивача Григоренком А.О. сформовані в системі «Електронний суд» 17 травня 2025 року та зареєстровані канцелярією 19 травня 2025 року.
Так, на підтвердження витрат за надання правничої допомоги представником позивача Григоренком А.О. подано докази, а саме: Договір № 19-03/25 про надання правової допомоги від 19 березня 2025 року; додаток № 1 до договору № 19-03/25 про надання правової допомоги від 19 березня 2025 року, в якому сторони погодили, що гонорар адвоката становить 2 000 грн за одну годину надання правової допомоги; Акт № 1 приймання-передачі правової допомоги (послуг) договору наданих послуг № 19-03/25 про надання правової допомоги від 19 березня 2025 року, в якому зазначено, що сторони погодили розмір гонорару в розмірі 15 000 грн за надання правової допомоги та «гонорар успіху» за позитивне вирішення справи в розмірі 10 000 грн; звіт про витрачений час на надання правової допомоги як Додаток № 1 до Акта № 1 від 15 травня 2025 року, в якому зазначено детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Таким чином, представником позивача Григоренком А.О. підтверджено понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу.
При цьому, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.
Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 27 лютого 2023 року у справі № 726/1142/22.
Разом з цим під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи (частина третя статті 141 ЦПК України).
У частині третій статті 141 ЦПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила під час вирішення питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. У такому випадку суд повинен конкретно визначити, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести обґрунтування такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну потребу судових витрат для конкретної справи.
Близькі за змістом висновки сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21.
У постановах від 19 лютого 2022 року № 755/9215/15-ц та від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та потрібності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
Критерії оцінки реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та неодмінності), а також розумності їхнього розміру застосовують з огляду на конкретні обставини справи, тобто є оціночним поняттям. Вирішення питання оцінки суми витрат, заявлених до відшкодування, на предмет відповідності зазначеним критеріям є завданням того суду, який розглядав конкретну справу і мав визначати суму відшкодування з належним урахуванням особливостей кожної справи та всіх обставин, що мають значення.
Суд наголошує, що подання доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом таких витрат у зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критеріям реальності адвокатських витрат (їхньої дійсності й потрібності) та розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи.
Врахувавши конкретні обставини цієї справи, суд дійшов переконання, що зазначені адвокатом витрати на професійну правничу допомогу не відповідають критерію розумності їхнього розміру з огляду на те, що правовідносини між сторонами та норми, які їх регулюють не є складними для розуміння, а у даній категорії спорів по суті спірних питань існує усталена правова позиція, тому розмір витрат на професійну правничу допомогу слід зменшити до 3 000 грн 00 коп.
За таких обставин, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 3 000 грн 00 коп.
Керуючись статями 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 270, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд
У Х В А Л И В:
Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Григоренка Андрія Олександровича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Айконс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Журид Сергій Миколайович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Кудрановський Юрій Володимирович, приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Айконс» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 (три тисячі) гривень 00 копійок.
У задоволенні решти вимог відмовити.
Апеляційна скарга на додаткове рішення може бути подана безпосередньо в Рівненський апеляційний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне судове рішення складено 13 червня 2025 року.
Суддя О.О. Першко