Справа № 159/1015/25
Провадження № 2/159/740/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі

головуючого судді - Смалюха Р.Я.,

за участю

секретаря судового засідання Клевецької О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26/411), від імені якого діє представник Мишевська Наталія Миколаївна (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26/411) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (далі ТОВ «Бізнес Позика» або позивач або кредитор або товариство або кредитодавець) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 або відповідач або боржник або позичальник), в якому просить стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість за кредитним договором № 488652-КС-004 від 19.06.2024 у розмірі 57450,66 грн (далі- кредитний договір).

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 19.06.2024 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір № 488652-КС-004 про надання кредиту в розмірі 33 000,00 грн, шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписаний у порядку визначеному ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію". Кредитор свої зобов`язання виконав надавши відповідачу кредит, водночас позичальник свої обов`язки не виконував у зв`язку з чим станом на 08.02.2025 утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 57450,66 грн з яких 26 274,90 грн заборгованості по тілу кредиту, 31175,76 грн заборгованості за процентами.

Оскільки на даний час відповідач заборгованість не погасив, керуючись статями 11, 16, 526, 525, 530, 625, 610, 626, 628, 629, 1048, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), позивач просить стягнути борг у судовому порядку.

Також позивач просить стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати.

Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечив позовні вимоги зазначаючи, що позивач не додав первинні бухгалтерські документи, які б свідчили про видачу кредиту, а також на його переконання позивач безпідставно здійснив нарахування процентів за ставкою 1,5 % на день, що суперечить вимогам Закону України «Про споживче кредитування». Крім того відповідач вважає безпідставним стягнення з нього комісії, вважає її такою що суперечить вимогам ЗУ «Про банки і банківську діяльність». Відповідач зазначає, що заборгованість за кредитним договором має бути зменшено мінімум на 9900,00 грн з яких 4950,00 грн комісії.

Відповідач подав контррозрахунок кредитної заборгованості, відповідно до якого заборгованість по кредитному договору може складати не більше 22582,54 грн.

Ухвалою від 24.02.2025 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, судове засідання призначив 21.03.2025, задовольнив клопотання позивача, витребував докази у АТ КБ «Приватбанк».

Судове засідання 21.03.2025 не відбулося у зв`язку з неявкою учасників процесу та не надходженням до суду витребуваних доказів, суд переніс розгляд справи на 21.04.2025.

25.03.2025 до суду надійшли витребувані докази від АТ КБ «Приватбанк».

31.03.2025 до суду повернулося поштове відправлення № 141, яким

21.04.2025 у судове засідання сторони не прибули, у зв`язку з відсутністю у суду інформації про належне повідомлення відповідача про судове засідання, суд відклав судовий розгляд на 05.05.2025.

05.05.2025 надійшло клопотання від представника відповідача, про відкладення судового засідання у зв`язку з необхідністю підготувати відзив на позову. Суд відклав судове засідання на 23.05.2025.

23.05.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву з клопотанням про надання додаткового строку на його подання, а також клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи у зв`язку з його зайнятістю в іншому судовому засіданні.

Ухвалою від 23.05.2025 суд відклав судове засідання на 06.06.2025.

26.05.2025 до суду надійшла відповідь на відзив, а 06.06.2025 заперечення на відповідь на відзив.

31.05.2025 відповідач у справі був належно повідомлений про судове засідання 06.06.2025, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення 637.

06.06.2025 представник відповідача подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Верховний Суд у своїх постановах від 13 листопада 2020 року у справі № 359/5348/17 (провадження № 61-18620св19) та від 8 грудня 2021 року у справі № 369/10161/19 (провадження № 61-3468св21) наголосив, що якщо учасники судового процесу, зокрема сторони чи їхні представники, не з`явилися на судове засідання, але суд дійде висновку, що наявних матеріалів достатньо для ухвалення законного та обґрунтованого рішення, розгляд справи може бути завершено без її відкладення. Основним критерієм для відкладення справи є не відсутність сторони або її представника, а неможливість вирішення спору в межах відповідного судового засідання.

У цій справі суд вважає, що наявних матеріалів достатньо для прийняття законного та обґрунтованого рішення, тому вирішення спору по суті може відбутися без відкладення розгляду справи.

Суд ухвалив здійснювати розгляд (формування та зберігання) справи у змішаній (паперовій та електронній) формі.

У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового процесу за допомогою технічних засобів звукозапису не проводилася.

Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

У паспорті споживчого кредиту зазначено умови кредитування, які передбачають надання кредиту шляхом безготівкового перерахунку коштів у розмірі 33000,00 грн на 16 тижнів (113 днів), з фіксованою процентною ставкою 547,5 % річних. Зазначений графік платежів у період з 03.07.2024 по 04.12.2024, зазначені штрафні санкції за прострочення платежів. Також у паспорті зазначені прізвище та ініціали відповідача із вказівкою на дату 19.06.2024. Паспорт підписано одноразовим ідентифікатором «UA-8812».

Відповідно до Пропозиції укласти договір (оферти) № 488652-КС-004 про надання кредиту від 19.06.2024, Прийняття (акцепту) пропозиції (оферти) щодо укладення Договору №488652-КС-004 про надання кредиту від 19.06.2024, Договору №488652-КС-004 про надання кредиту від 19.06.2024 строк кредиту становить 24 тижні (п. 2.3), сума кредиту- 33000,00 грн (п. 2.1, 2.6), стандартна процентна ставка за кредитом складає 1.5% в день, а знижена ставка 1,15013537% в день (п. 2.4), строк дії договору до 04.12.2024 (п. 2.7), комісія за надання кредиту складає 4950,00 грн (п. 2.5). Сторони домовились, що знижена процентна ставка зазначена у п. 2.4 застосовується, якщо позичальник сплачує платежі відповідно до графіка платежів зазначеного у п. 3.2.3 договору, однак у разі виникнення прострочки понад 7 днів, застосовується стандартна процентна ставка (п. 3.2, 3.2.2). Відповідно до графіка платежів (п. 3.2.3) позичальник зобов`язався сплачувати що 14 днів суму в розмірі 7150,00 грн (нараховані проценти + тіло кредиту або комісія). Зокрема відповідач мав сплатити 03.07.2024 - 1456,90 грн комісії, 17.07.2024 1836,44 грн комісії, 31.07.2024 1656,66 грн.

В реквізитах цих документів зазначені прізвище, ім`я та по батькові відповідача, його адреса проживання, дані паспорта та РНОКПП.

Відповідно до візуальної форми послідовності дій клієнта щодо укладення позивачем та відповідачем кредитного договору, його укладення відбувалося в електронній формі в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства на сайті https://my.bizpozyka.com. З цієї послідовності дій вбачається, що відповідач зайшов в особистий кабінет за допомогою свого мобільного пристрою та передав товариству інформацію обраних ним умов кредиту. Обробивши цю інформацію товариство надало відповідачу паспорт споживчого кредиту, який був підписаний ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором UA-1639. Після чого відбулось формування шаблону оферти та акцепту, після чого відбулося акцептування позичальником умов оферти шляхом надсилання товариству акцепту та підписання договору одноразовим ідентифікатором UA-1639. Після укладення договору, товариство направило (розмістило) підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа. Договір та Правила кредитування відправлені позичальнику на електронну пошту, вказану як електронний засіб зв`язку та розміщені в особистому кабінеті.

В анкеті клієнта сформованої позивачем 11.02.2025 зазначені особисті дані відповідача, місце його проживання та реєстрації, РНОКПП, дата народження, місце народження, реквізити паспорта, номери телефонів та адреса електронної пошти, а також номер банківської картки для перерахунку коштів НОМЕР_1 .

Інформаційною довідкою №465/02 від 10.02.2025 виданою ТОВ «Платежі онлайн» та випискою за банківською карткою НОМЕР_1 , що належить відповідачу, за період 19.06.2024 підтверджується зарахування відповідачу на його картковий рахунок у АТ КБ «Приватбанк» кредитних коштів в розмірі 33 000,00 грн.

Крім того позивач долучив копії картки платника податків відповідача, його копію паспорта громадянина України НОМЕР_2 .

Відповідно до Правил відкриття кредитної лінії, затвердженої керівником позивача 02.04.2024 плата за користування кредитом встановлюється, у формі процентів та комісії за видачу кредиту. Проценти за користування кредитом та комісія за видачу кредиту сплачуються у розмірі та у строки, які визначені в оферті з врахуванням проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності заявника та узгоджуються сторонами в договорі.

Відповідно до розрахунку наданого позивачем проценти за користування кредитними коштами перестали нараховуватись 03.12.2024. За період користування кредитом позивач нарахував відповідачу процентів на суму 31 175,76 грн, а також відповідач зобов`язаний повернути суму кредиту в розмірі 26274,90 грн.

Крім того, з вказаного розрахунку видно, що відповідач частково сплачував по кредитному договору кошти, а саме: 7150,00 грн 02.07.2024, 7084,60 грн 17.07.2024, 7088,96 грн 31.07.2024, 7117,80 грн 14.08.2024, 7150,00 грн 28.08.2024, 7150,00 грн 11.09.2024.

Відповідач не заперечував факту укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів.

Контррозрахунокм кредитної заборгованості, наданого відповідачем, стверджується про можливість існування кредитної заборгованості за кредитним договором в розмірі 22 581,54 грн.

Свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи ТОВ «Бізнес позика» від 25.05.2020, випискою з ЄДР від 04.11.2022, розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг №1593 від 11.05.2017, листом національного банку України, витягом з Державного реєстру фінансових установ підтверджується, що позивач є фінансовою установою, та вправі здійснювати інші види кредитування та грошового посередництва (вед 64.92, 64.19).

Розглянувши та оцінивши подані учасниками справи обґрунтування та заперечення позовних вимог, пояснення та докази, суд дійшов висновку, що спір у справі виник у сфері договірних правовідносин, а саме щодо виконання грошових зобов`язань за кредитним договором.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно положень ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Відповідно до положень ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

У справі № 561/77/19 від 16.12.2020 р. Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив: «Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України.) Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним у письмовій формі. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.205, 207 ЦК України). Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі».

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 р. у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 р. у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 р. у справі №127/33824/19.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» в редакції на момент укладення кредитного договору, Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;

електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Кредитний договір №488652-КС-004 від 19.06.2024 підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «UA-1639», який був власноручно введений відповідачем для електронного підпису. Зазначений підпис підтверджує, що відповідач ознайомився та погодився з усіма умовами договору. Отже, сторони погодили усі істотні умови та уклали в належній формі кредитний договір.

Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 524/5556/19 від 12.01.2021 р. дійшов такого висновку: «Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами».

Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Отже, відповідач за допомогою електронних засобів, доступ до яких був отриманий ним особисто і за власною ініціативою, ознайомився з усіма умовами кредитного договору, мав достатньо часу і можливостей для такого ознайомлення, погодив ці умови, а отже, взяв на себе передбачені договорами зобов`язання.

Щодо правомірності встановленої в умовах кредитного договору комісії за надання кредиту в розмірі 4950,00 грн (п. 2.5) суд зазначає таке.

З 10 червня 2017 року набрав чинності Закон України «Про споживче кредитування». У зв`язку з цим статтю 11 Закону України «Про захист прав споживачів» було викладено в новій редакції, відповідно до якої цей Закон застосовується до правовідносин у сфері споживчого кредитування лише в тій частині, яка не суперечить положенням спеціального Закону.

Незважаючи на це, частини перша, друга та п`ята статті 18 Закону «Про захист прав споживачів» залишилися чинними. Водночас, враховуючи ультраактивну дію цього Закону, наслідки включення до договору умов щодо плати за надання інформації про кредит мають оцінюватися на предмет відповідності нормам Закону «Про споживче кредитування».

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 цього Закону, загальні витрати за споживчим кредитом охоплюють усі витрати споживача, включаючи відсотки, комісії та інші обов`язкові платежі, які сплачуються за додаткові або супутні послуги кредитора та кредитного посередника (за наявності) у процесі отримання, обслуговування та погашення кредиту.

Частина друга статті 8 зазначеного Закону уточнює, що до загальних витрат включаються також комісії кредитора, пов`язані з обслуговуванням кредитної заборгованості, розрахунково-касовим обслуговуванням, юридичним оформленням тощо.

Отже, Закон України «Про споживче кредитування» прямо передбачає можливість встановлення у кредитному договорі комісії за обслуговування кредиту.

З метою реалізації положень пункту 4 частини першої статті 1 і частини другої статті 8 цього Закону, Правління Національного банку України постановою № 49 від 8 червня 2017 року затвердило Правила розрахунку загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі Правила про споживчий кредит). Одночасно було визнано такою, що втратила чинність, попередню постанову НБУ № 168 від 10 травня 2007 року щодо порядку надання інформації про умови кредитування та сукупну вартість кредиту.

Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, -щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.

Відповідно до Правил відкриття кредитної лінії, затвердженої керівником позивача 02.04.2024 плата за користування кредитом встановлюється, у формі процентів та комісії за видачу кредиту. Проценти за користування кредитом та комісія за видачу кредиту сплачуються у розмірі та у строки, які визначені в оферті з врахуванням проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності заявника та узгоджуються сторонами в договорі.

Отже, суд дійшов висновку, що узгоджена сторонами кредитного договору комісія за видачу кредиту є платою за проведення кредитодавцем оцінки кредитоспроможності заявника.

Оскільки позикодавцем провадилися зазначені дії, а саме було проведено оцінку фінансового стану позичальника, оформлено документи (кредитну справу) позивач правомірно включив одноразову комісію з позичальника за видачу кредиту.

Аналогічних висновків дійшов Верховного Суду у постановах від 12.03.2025 у справі 522/9983/15-ц (провадження №61-15543св23) та від 17 червня 2021 року у справі № 756/14941/18-ц (провадження № 61- 5326св21).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).

Умовами кредитного договору передбачено видачу кредиту в розмірі 33000,00 грн на реквізити платіжного засобу відповідача. Як суд встановив вище, кредитні кошти в розмірі 33000,00 грн надійшли на картковий рахунок відповідача в АТ КБ «Приватбанк» 19.06.2024.

Строк користування кредитними коштами встановлений до 04.12.2024.

Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а аза відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до п. 2.5 та п. 3.2.3 кредитного договору відповідач зобов`язався сплатити кредитору комісію в розмірі 4950,00 грн.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до кредитного договору розмір процентної ставки є фіксованим та становить 1,15013537% в день знижена процентна ставка та 1,5% в день стандартна процентна ставка.

Строк кредитування становить 24 тижні з 19.04.2024 по 04.12.2024.

Водночас, Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 3498-IX, який набув чинності 24.12.2023, пунктом 5 розділу І цього закону, внесені зміни до ст. 8 та Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування».

Так, ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено ч. 5, у якій зазначено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

А Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» доповнені п. 17 у якому зазначено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України"Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати:

протягом перших 120 днів - 2,5 %;

протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Водночас у п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" зазначено, що дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

Тобто, вимоги п. 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", діють лише щодо договорів про споживчий кредит, які були укладені до набрання чинності цим Законом (до 24.12.2023) і лише, якщо строк їх дії продовжувався після набрання чинності цим Законом.

У зв`язку з наведеним, суд дійшов висновку, що оскільки кредитний договір у цій справі був укладений 19.06.2024, тобто після набуття чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", то на нього не поширюється п. 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним.

На підставі наведеного, умови кредитного договору у цій справі, щодо нарахування процентів у розмірі більшому ніж 1% на день від суми кредиту не відповідають вимогам ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», а тому за час користування кредитним коштами слід застосовувати процентну ставку у розмірі 1% в день.

З наданого позивачем розрахунку суд встановив, що відповідач частково сплачував по кредитному договору кошти, а саме: 7150,00 грн 02.07.2024, 7084,60 грн 17.07.2024, 7088,96 грн 31.07.2024, 7117,80 грн 14.08.2024, 7150,00 грн 28.08.2024, 7150,00 грн 11.09.2024.

Отже, суд дійшов висновку, що у відповідача існує така заборгованість:

- з 19.06.2024 по 02.07.2024 позивачу мали бути нараховані проценти в розмірі 4290,00 грн (33000,00 грн тіла * 1% на день *13 днів). Крім того відповідно до графіку він мав сплатити 1456,90 грн комісії. Відповідно до розрахунку заборгованості відповідач 02.07.2024 сплатив 7150,00 грн, отже 1403,10 грн (7150,00 грн 4290,00 грн процентів 1456,90 грн комісії) пішло в погашення тіла кредиту.

Отже, станом на 03.07.2024 заборгованість по тілу кредиту складала 31596,90 грн (33000,00 грн 1403,10 грн).

- з 03.07.2024 по17.07.2024 позивачу мали бути нараховані проценти в розмірі 4739,54 грн (31596,90 грн тіла * 1% на день *15 днів). Крім того відповідно до графіку він мав сплатити 1836,44 грн комісії. Відповідно до розрахунку заборгованості відповідач 17.07.2024 сплатив 7084,60 грн, отже 508,62 грн (7084,60 грн 4739,54 грн процентів 1836,44 грн комісії) пішло в погашення тіла кредиту.

Отже, станом на 17.07.2024 заборгованість по тілу кредиту складала 31088,28 грн (31596,90 грн 508,62 грн).

- з 02.07.2024 по17.07.2024 позивачу мали бути нараховані проценти в розмірі 4739,54 грн (31596,90 грн тіла * 1% на день *15 днів). Крім того відповідно до графіку він мав сплатити 1836,44 грн комісії. Відповідно до розрахунку заборгованості відповідач 17.07.2024 сплатив 7084,60 грн, отже 508,62 грн (7084,60 грн 4739,54 грн процентів 1836,44 грн комісії) пішло в погашення тіла кредиту.

Отже, станом на 17.07.2024 заборгованість по тілу кредиту складала 31088,28 грн (31596,90 грн 508,62 грн).

- з 17.07.2024 по 31.07.2024 позивачу мали бути нараховані проценти в розмірі 4352,36 грн (31088,28 грн тіла * 1% на день *14 днів). Крім того відповідно до графіку він мав сплатити 1656,66 грн комісії. Відповідно до розрахунку заборгованості відповідач 31.07.2024 сплатив 7088,96 грн, отже 1079,94 грн (7088,96 грн 4352,36 грн процентів 1656,66 грн комісії) пішло в погашення тіла кредиту.

Отже, станом на 31.07.2024 заборгованість по тілу кредиту складала 30008,34 грн (31088,28 грн 1079,94 грн).

- з 31.07.2024 по 14.08.2024 позивачу мали бути нараховані проценти в розмірі 4201,17 грн (30008,34 грн тіла * 1% на день *14 днів). Відповідно до розрахунку заборгованості відповідач 14.08.2024 сплатив 7117,80 грн, визначена договором комісія була сплачена раніше. Отже 2916,63 грн (7117,80 грн 4201,17 грн процентів) пішло в погашення тіла кредиту.

Тому, станом на 14.08.2024 заборгованість по тілу кредиту складала 27091,71 грн (30008,34 грн 2916,63 грн).

- з 14.08.2024 по 28.08.2024 позивачу мали бути нараховані проценти в розмірі 3792,84 грн (27091,71 грн тіла * 1% на день *14 днів). Відповідно до розрахунку заборгованості відповідач 28.08.2024 сплатив 7150,00 грн, тому 3357,16 грн (7150,00 грн 3792,84 грн процентів) пішло в погашення тіла кредиту.

Тому, станом на 28.08.2024 заборгованість по тілу кредиту складала 23734,55 грн (27091,71 грн 3357,16 грн).

- з 28.08.2024 по 11.09.2024 позивачу мали бути нараховані проценти в розмірі 3322,84 грн (23734,55 грн тіла * 1% на день *14 днів). Відповідно до розрахунку заборгованості відповідач 11.09.2024 сплатив 7150,00 грн, тому 3827,16 грн (7150,00 грн 3322,84 грн процентів) пішло в погашення тіла кредиту.

Тому, станом на 11.09.2024 заборгованість по тілу кредиту складала 19907,39 грн (23734,55 грн 3827,16 грн).

- з 11.09.2024 по 04.12.2024 позивачу мали бути нараховані проценти в розмірі 16921,28 грн (19907,39 грн тіла * 1% на день *85 днів).

На підставі наведеного, суд дійшов висновку, шо вимога позивача по стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором по тілу кредиту в розмірі 19907,39 грн та нарахованих процентах в розмірі 16921,28 грн, є підставною

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст. 16 ЦК України).

Підсумовуючи наведене, вивчивши матеріали справи, повно, всебічно, об`єктивно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази безпосередньо досліджені в судовому засіданні, з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а у сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку, застосувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, виходячи з мотивів наведених вище, керуючись внутрішнім переконанням суд дійшов висновку про те, що відповідач порушив умови кредитного договору щодо погашення процентів та тіла кредиту, а тому позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором належить задовольнити частково стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 36828,67 грн з яких: 19907,39 грн заборгованості по тілу кредиту, 16921,28 грн заборгованості по процентах; у стягненні 6367,51 грн заборгованості за тілом кредиту та 14254,48 грн за процентами, належить відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивач сплатив судовий збір в мінімальному його розмірі 2422,40 грн, то його належить стягнути з відповідача в повному обсязі, не залежно від розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 12, 76-81, 141, 247, 262-265, 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» заборгованість за кредитним договором № 488652-КС-004 від 19.06.2024 у розмірі 36 828,67 грн, з яких:

-19907,39 грн заборгованості по тілу кредиту;

-16921,28 грн заборгованості по процентах за період з 11.09.2024 по 04.12.2024.

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» у стягненні з ОСОБА_1 6367,51 грн заборгованості за тілом кредиту та 14254,48 грн заборгованості по процентах.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» судовий збір у сумі 2422,40 грн.

Копію рішення направити сторонам у справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або проголошення рішення судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26/411; );

Представник позивача Памірський Максим Анатолійович ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 );

Відповідача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 );

Представник відповідача ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП: НОМЕР_5 )

Повне судове рішення складене 16.06.2025.

Головуючий:Р. Я. СМАЛЮХ