Справа № 521/9701/25
Номер провадження № 2/521/5211/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2025 року

Суддя Хаджибейського районного суду м. Одеси Бобуйок І.А., дослідивши матеріали справи за заявою ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Сервіс Плюс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , про зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

12.06.2025 року представник позивачки ОСОБА_3 звернувся з вищевказаним позовом про зобов`язання вчинити певні дії, у якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність ТОВ «Керуюча компанія «Сервіс плюс» у ненаданні протягом встановленого законом строку відповіді на заяву ОСОБА_1 , отриману та зареєстровану ТОВ «Керуюча компанія «Сервіс плюс» за №963 від 20.08.2024 року;

- зобов`язати ТОВ «Керуюча компанія «Сервіс плюс» письмово повідомити ОСОБА_1 про результати розгляду її заяви, отриманої та зареєстрованої відповідачем за №963 від 20.08.2024 року і суть прийнятого рішення;

- зобов`язати ТОВ «Керуюча компанія «Сервіс плюс» письмово надати ОСОБА_1 : детальний розрахунок нарахованих та отриманих ТОВ «КК «Сервіс плюс» коштів по особовому рахунку № НОМЕР_1 квартири за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01.05.2022 р. по теперішній час, помісячно; документально підтверджені підстави нарахувань у 2024-2025 роках за послуги «УБПТ», «Вивіз ТПВ» ТОВ «КК «Сервіс плюс» по особовому рахунку № НОМЕР_1 квартири за адресою: АДРЕСА_1 (засвідчені копії рішень зборів співвласників багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 , що врегульовують правовідносини з ТОВ «КК «Сервіс плюс», копії укладених договорів та/або інших документів щодо правомірності нарахувань, які помісячно здійснюються по особовому рахунку № НОМЕР_1 ); пояснення щодо припису «Оплату через ГЕРЦ не проводити» в рахунках з оплати послуг на користь ТОВ «КК «Сервіс плюс»; обґрунтовану відповідь щодо правомірності одночасного нарахування у 2024-2025 роках платежів на оплату послуг «УБПТ`на користь ТОВ «КК «Сервіс плюс» та послуг «УБПТ» та користь КП «ЖКС «Черьомушки».

Вивчивши матеріали цивільної справи, суд відмовляє у відкритті провадження по справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства на підставі ч. 1 п. 1 ст. 186 ЦПК України.

Відповідно до ст. 125 Конституції України, судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Судова юрисдикція це інститут права, покликаний розмежувати між собою як компетенцію різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського й адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є предмет спору, характер спірних матеріальних правовідносин і їх суб`єктний склад. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Предметна юрисдикція це розмежування компетенції судів, які розглядають справи за правилами цивільного, кримінального, господарського й адміністративного судочинства. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання, тобто діяти в межах установленої законом компетенції.

Згідно зі ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін зазвичай є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

При вирішенні питання про те, чи є правовідносини господарськими, а спір - господарським, необхідно виходити з визначень, наведених у статті 2 та частині першій статті 3 ГК України, відповідно до яких як господарську діяльність розуміють діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямовану на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Учасниками відносин у сфері господарювання є суб`єкти господарювання, споживачі, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією, а також громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками суб`єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності.

Господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 липня 2021 року у справі № 711/2266/19 (провадження № 61-16179св20).

Статтею 20 ГПК України, визначено коло справ, які підлягають розгляду в господарському суді, зокрема й справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, у тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

В своїх вимогах позивачка просить:

- визнати протиправною бездіяльність ТОВ «Керуюча компанія «Сервіс плюс» у ненаданні протягом встановленого законом строку відповіді на заяву ОСОБА_1 , отриману та зареєстровану ТОВ «Керуюча компанія «Сервіс плюс» за №963 від 20.08.2024 року;

- зобов`язати ТОВ «Керуюча компанія «Сервіс плюс» письмово повідомити ОСОБА_1 про результати розгляду її заяви, отриманої та зареєстрованої відповідачем за №963 від 20.08.2024 року і суть прийнятого рішення;

- зобов`язати ТОВ «Керуюча компанія «Сервіс плюс» письмово надати ОСОБА_1 : детальний розрахунок нарахованих та отриманих ТОВ «КК «Сервіс плюс» коштів по особовому рахунку № НОМЕР_1 квартири за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01.05.2022 р. по теперішній час, помісячно; документально підтверджені підстави нарахувань у 2024-2025 роках за послуги «УБПТ», «Вивіз ТПВ» ТОВ «КК «Сервіс плюс» по особовому рахунку № НОМЕР_1 квартири за адресою: АДРЕСА_1 (засвідчені копії рішень зборів співвласників багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 , що врегульовують правовідносини з ТОВ «КК «Сервіс плюс», копії укладених договорів та/або інших документів щодо правомірності нарахувань, які помісячно здійснюються по особовому рахунку № НОМЕР_1 ); пояснення щодо припису «Оплату через ГЕРЦ не проводити» в рахунках з оплати послуг на користь ТОВ «КК «Сервіс плюс»; обґрунтовану відповідь щодо правомірності одночасного нарахування у 2024-2025 роках платежів на оплату послуг «УБПТ» на користь ТОВ «КК «Сервіс плюс» та послуг «УБПТ» та користь КП «ЖКС «Черьомушки».

Враховуючи те, що позивачка є власницею 1/2 квартири у багатоквартирному будинку, спір стосується захисту її прав, як співвласниці майна багатоквартирного будинку, порушених, на її думку, протиправною бездіяльністю відповідача, що фактично стосуються господарської діяльності ТОВ «КК «Сервіс плюс», а тому цей спір є найбільш наближеним (подібним) до спорів, пов`язаних з діяльністю юридичної особи, отже, повинен розглядатися за правилами господарського судочинства.

Вищевказане відповідає висновкам, викладеним в постанові Верховного Суду від 02.02.2021 у справі №755/21681/15-ц.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Позивачка стверджує, що відповідач, зокрема, направляє позивачці рахунки на оплат послуг по особовому рахунку № НОМЕР_1 без будь-яких обґрунтувань і пояснень своїх дій, що не відповідає вимогам частин 1-5 статті 11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», порушує права позивачки, визначені підпунктами 2-5 частини 1 статті 6 цього Закону, підпунктами 1, 2, 5, 10, 11 частини 1 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та не надає відповіді на її звернення щодо господарської діяльності відповідача.

Враховуючи те, що позивачка є власницею 1/2 квартири у багатоквартирному будинку, тому позовні вимоги стосується захисту її прав, як співвласниці майна багатоквартирного будинку та її слід розглядати в порядку господарського судочинства.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України встановлено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у відкритті провадження у справі, оскільки заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, та роз`яснює їй право на звернення з відповідним позовом в порядку господарського судочинства з дотриманням правил підсудності та підвідомчості.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 186, 258-261, 263, 353-355 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Сервіс Плюс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , про зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відмови у відкритті провадження у справі. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СУДДЯ: