Виноградівський районний суд Закарпатської області
_______________________________________________________________________________________________ Справа № 299/2784/25
Номер провадження 2/299/965/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.08.2025 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Левка Т.Ю., секретар судового засідання Онисько С.С., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м. Виноградів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Пийтерфолвівської сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: державний нотаріус Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок К.В., про визнання права власності на майнові права,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача Пийтерфолвівської сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: державний нотаріус Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок К.В., про визнання права власності на майнові права.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач є спадкоємцем за законом по смерті своєї матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії НОМЕР_1 від 18.06.1963 року. Заповіту покійна не залишила. Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу. Позивач як син є спадкоємцем за законом першої черги. Згідно положень ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкодавцю (матері позивача) належало право власності на земельну ділянку площею 0,74 га на території Петрівської сільської ради та право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. За оформленням спадкових прав позивач звернувся до Виноградівської державної нотаріальної контори. Однак у зв`язку з відсутністю оригіналів документів, що посвідчують право власності спадкодавця на майно та майнові права, які є необхідними для вчинення нотаріальної дії, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом. Оригінали таких правовстановлюючих документів віднайдені не були, а їх відсутність позбавляє позивача як спадкоємця за законом отримати у спадщину спадкове нерухоме майно та майнові права.

За такої ситуації позивач позбавлений можливості оформити прийняття спадщини у регламентованому порядку та звернувся до суду із даним позовом про визнання за ним права власності на земельну ділянку та майнові права у порядку спадкування за законом.

Позивач у підготовче засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність.

Представник відповідача будучи повідомленим про день, час та місце проведення підготовчого засідання належним чином, в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, згідно якої вимоги позивача залишає на розсуд суду та просить суд розглянути справу у його відсутність.

Третя особа будучи повідомленою про день, час та місце розгляду справи належним чином своєчасно, в судове засідання також не з`явилася, заяв, клопотань від неї не надходило.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов`язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе у підготовчому судовому засіданні ухвалити рішення про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть.

Місцем відкриття спадщини є с. Тисобикень, Виноградівського району.

За час свого життя мати позивача заповіт не залишила.

Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на наступне майно та майнові права:

- земельну ділянку площею 0,74 га на території Петрівської сільської ради (згідно державного акта на право приватної власності на землю серії IV-3K №020042, виданого Петрівською сільською радою 19.11.2001 року);

- майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ЗК №111 028163, виданого Пийтерфолвівською сільською радою 12.12.2003 р.).

Дана спадщина належала матері позивача на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 20.01.2006 Виноградівською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за № 94.

Суд констатує, що позивач після смерті своєї матері, як спадкоємець за законом спадщину прийняв, оскільки у відповідності до ст.1269 ЦК України у встановлений законодавством термін звернувся до державного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини.

Крім позивача інших спадкоємців немає.

Згідно положень ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

В нотаріальній конторі позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Разом з тим правовстановлюючі документи на спадкове майно та майнові права втрачено.

Таким чином позивач не має можливості оформити спадщину через нотаріальну контору із-за відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Крім того, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, що його пережив та батьки.

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою ( ч. 2 ст. 382, ст. 392 ЦК України).

Таким чином, враховуючи встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, а також оцінюючи надані докази, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

На підставі наведеного, керуючись статтями 10, 12, 13, 18, 81, 200, 223, 259, 263-265 ЦПК України, статтями 5, 16, 328, 392, 1216, 1220, 1222, 1223, 1225, 1268, 1269, 1270 ЦК України, Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задоволити.

У порядку спадкування за законом визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 право власності на:

- земельну ділянку площею 0,74 га на території Петрівської сільської ради (згідно державного акта на право приватної власності на землю серії IV-3K №020042, виданого Петрівською сільською радою 19.11.2001 року);

- майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ЗК №111 028163, виданого Пийтерфолвівською сільською радою 12.12.2003 р.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 19.08.2025.

ГоловуючийЛевко Т. Ю.