Справа № 191/1337/25
Провадження № 2-о/191/39/25
У Х В А Л А

іменем України

13 червня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Прижигалінської Т.В.

за участю секретаря Силкіної О.Г.

розглянувши, згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє Тивоненко Данило Русланович, заінтересована особа : державний нотаріус Першої Синельниківської державної нотаріальної контори Монич Наталія Дмитрівна про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє Тивоненко Данило Русланович, заінтересована особа : державний нотаріус Першої Синельниківської державної нотаріальної контори Монич Наталія Дмитрівна про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвалою судді від 08.04.2025 року у даній справі було відкрито провадження та справу було призначено до судового засідання на 13.06.2025 року на 10.00 год.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, однак до його початку надав клопотання про розгляд справи у його відсутність та відсутність заявниці.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився по невідомій суду причині.

Суд, з урахуванням заяви представника заявника, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку.

Згідно із ч. 1ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Згідно зі ст.125 Конституції України та ст.17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судоустрій в Україні будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності.

Принцип територіальності забезпечує територіальне розмежування компетенції судів загальної юрисдикції і зумовлений потребою доступності правосуддя на всій території України. Він реалізується через правила територіальної юрисдикції (підсудності) справ. Правила територіальної підсудності визначають розмежування компетенції судів першої інстанції щодо розгляду справ, підвідомчих загальним судам, за територіальною ознакою. Крім того, правила територіальної підсудності дають можливість визначити конкретний місцевий суд, який повинен розглядати справу як суд першої інстанції.

Відповідно до статті 6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Отже, поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Розгляд справи судами з порушенням правил підсудності є порушенням п.1 ст.6 Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки такі суди не є встановленими процесуальним законом для такого розгляду.

Слід також врахувати, що недотримання судом правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд до належного суду (ч. 1ст. 378 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими ЦПК України, у порядку: наказного провадження, позовного провадження (загального або спрощеного), окремого провадження (ч. 2ст. 19 ЦПК України).

Частиною 1 ст. 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 3 ст.294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно з частиною 1 статті 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

За приписами ч. 1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Місцем проживання заявника - фізичної особи, за положеннями статті 128 ЦПК України, визначається адреса місця його проживання чи перебування, зареєстрована у встановленому порядку.

Абзацом 4 частини 1 статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та пунктом 12 частини 1 статті 2 Закону України «Про надання публічних (електронно-публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» визначається, що місцем зареєстрованого проживання (перебування) особи є житло з присвоєною у встановленому порядку адресою, в якому особа проживає та є зареєстрованою з внесенням відповідної інформації до реєстру територіальної громади.

Для визначення підсудності цивільної справи значення має саме зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання чи перебування.

Отже, ч.1 ст.316 ЦПК України надає заявникам право подати заяву про встановлення факту, що має юридичне значення виключно за їх зареєстрованим місцем проживання.

Так, з матеріалів справи вбачається, що заявниця зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, дана цивільна справа не належить до територіальної підсудності Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області, а тому підлягає передачі за територіальною підсудністю до суду за місцем реєстрації заявниці. Слід зазначити, що 08.04.2025 року судом було помилково відкрито провадження у вищезазначеній справі.

Пунктом 1 ч.1 ст.31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо : справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

На підставі викладеного, а також враховуючи вищезазначені правила цивільно-процесуального законодавства, з метою недопущення порушення прав заявника на звернення до належного суду, суд вважає необхідним передати цивільну справу за зареєстрованим місцем проживання заявниці, а саме на розгляд до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя.

Відповідно до ч.1 ст.32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 27,28,31,354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє Тивоненко Данило Русланович, заінтересована особа : державний нотаріус Першої Синельниківської державної нотаріальної контори Монич Наталія Дмитрівна про встановлення факту, що має юридичне значення передати за територіальною підсудністю до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, розташованого за адресою : 69071, м. Запоріжжя, вул. Чарівна 117 "а".

Роз`яснити учасникам, що передача справи, з підстав зазначених вище в ухвалі, здійснюється не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження ухвали суду, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Копію ухвали надіслати заявнику для відома.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали.

Суддя Т. В. Прижигалінська