Справа 303/4227/25
2/303/1504/25

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 червня 2025 року м.Мукачево
Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Гутій О.В., розглянувши позовну заяву № 303/4227/25 ОСОБА_1 до Ради адвокатів Закарпатської області, ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації та відшкодування моральної шкоди ,-
в с т а н о в и в:
Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Ради адвокатів Закарпатської області, ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації та відшкодування моральної шкоди .
Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави для звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Предметом позовних вимог є захист честі, гідності та ділової репутації та відшкодування моральної шкоди .
У позовній заяві позивач просить звільнити його від сплати судового збору з підстав передбачених п.3 ч.1, ч.2 ст.8 Закону України «Про судовий збір», та/або розстрочити, та/або відстрочити сплати судового збору до вирішення справи судом. Посилається, на п.3 ч.1, ч.2 ст.8 Закону України «Про судовий збір». Також зазначає, що ОСОБА_1 є літньою людиною 84 роки, пенсіонер, інвалід третьої групи (копія посвідчень додаток № 3) і не має достатніх коштів для сплати судового збору за подання цієї позовної заяви, яку позивач вимушений подавати виключно з вини відповідачів, а тому є підстави для звільнення або відстрочення від сплати судового збору.
Розглянувши клопотання позивача, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання з таких міркувань.
Відповідно до вимог ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.
Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» визначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17.10.2014 року єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. Обставини для звільнення або відстрочки від сплати судового збору повинні бути виключними та такими, що обумовлюють необхідність у звільнені.
Таким чином, єдиною підставою для розстрочення/відстрочення/звільнення від сплати судового збору є майновий стан сторони.
Клопотання про звільнення або відстрочення від сплати судового збору обґрунтоване тим, що позивач є особою похилого віку (84 роки), пенсіонером, має інвалідність III групи та не володіє достатніми коштами для сплати судового збору за подання позовної заяви.
Втім, позивач не надав доказів, які б підтверджували його скрутний майновий стан або інші обставини, що суттєво утруднюють виконання ним обов`язку сплатити судовий збір.
Посилання в позовній заяві на пенсійне посвідчення та на п.3 ч.1, ч.2 ст.8 Закону України «Про судовий збір», не є достатнім підтвердженням відсутності доходів та, відповідно, не може бути враховане судом як підстава для задоволення клопотання.
Окрім того, згідно з пунктом 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи у всіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп. Відтак, особи з інвалідністю III групи, навіть якщо вони є пенсіонерами, не підлягають звільненню від сплати судового збору.
Таким чином, вищезазначених вимог щодо сплати судового збору при зверненні до суду дотримано не було, у зв`язку з чим позивачу необхідно оплатити судовий збір.
Згідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави для звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Суд звертає увагу позивача, що відповідно до ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий та немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Аналогічні роз`яснення містяться в п. 12 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10.
Позовна заява містить вимоги, як немайнового характеру (про захист честі, гідності та ділової репутації) так і майнового (відшкодування моральної шкоди ).
Згідно із п.1,2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, судовий збір складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та немайнового характеру, яка подана фізичною особою, судовий збір складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувшись до суду із вказаним позовом, заявив дві вимоги немайнового характеру: перша вимога - щодо визнання відомостей такими, що не відповідають дійсності та принижують честь, гідність та ділову репутацію, друга вимога - щодо зобов`язання спростувати поширену інформацію.
Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір за вимогу майнового характеру в розмірі 1600,00 грн. (відшкодування моральної шкоди) та немайнового характеру 1937,92 грн.(дві вимоги)
Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.11.1950), містить рекомендації щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81) 7, прийнята Комітетом Міністрів Ради Європи 14.05.1981.
При постановлені ухвали судом ураховано практику Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна Держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.
З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001., у вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.
У зв`язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.
Виходячи з наведеного, враховуючи положення ч. 1 ст.185 ЦПК України, вважаю, що вищезазначену позовну заяву необхідно залишити без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -
у х в а л и в :
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення, розстрочення або відстрочення від сплати судового збору відмовити.
Позовну заяву ОСОБА_1 до Ради адвокатів Закарпатської області, ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації та відшкодування моральної шкоди - залишити без руху.
Повідомити позивача про необхідність усунення вказаних недоліків до п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали та одночасно роз`яснити позивачу, що у випадку, якщо у встановлений судом строк не буде усунено ці недоліки, позовна заява буде вважатися не поданою і повернута позивачу.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя О.В.Гутій