ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

12 червня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 751/9955/24

Головуючий у першій інстанції Овсієнко Ю.К.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/535/25

Суд у складі:

головуючого - судді Євстафіїва О.К.,

суддів: Скрипки А.А., Шарапової О.Л.,

за участю секретаря Зеляк Ю.Г.,

заявник: ОСОБА_1 ,

особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1 ,

на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20 грудня 2024 року; час, місце ухвалення і дата складання повного її тексту: 20.12.2024, м. Чернігів,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2024 р. ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення фактів припинення іпотеки належної йому квартири АДРЕСА_1 (зареєстровану за № 2051), і необхідності вилучення заборони відчуження цієї квартири, яка відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зареєстрована за номером 6264141 на підставі договору іпотеки від 08.07.2014, посвідченого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Мурашковською О.С. за реєстровим № 2051; припинити запис про обтяження забороною тієї ж квартири в Єдиному реєстрі відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером 6264141 від 08.08.2014. Заявлені вимоги обґрунтовуються тим, що на виконання укладеного 08.07.2014 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 договору позики на суму 3995135 грн 87 коп., забезпеченого вищевказаним договором іпотеки, ОСОБА_1 26.01.2021 та 18.04.2024 добровільно сплачено ОСОБА_2 заборгованість у вказаній сумі - 3995135 грн 87 коп., тобто у повному розмірі уточнених позовних вимог у справі № 757/33237/18-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки. У зв`язку з цим ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25.06.2024 провадження у тій справі закрито. Однак в цій ухвалі відсутні відомості про припинення вищезгаданих іпотеки і заборони на майно на підставі договору іпотеки. Внаслідок цього ОСОБА_1 , не маючи ніяких невиконаних зобов`язань, обмежений у реалізації своїх прав.

Оскаржуваною ухвалою у відкритті провадження у справі відмовлено на підставі ч. 4 ст. 315 ЦПК України. Постановляючи її, суд виходив з того, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мається спір про право щодо припинення іпотеки, який повинен розглядатися у цивільному судочинстві в порядку позовного провадження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказану ухвалу. При цьому останній посилається на те, що:

- натепер між ним і ОСОБА_2 відсутній спір про право, що підтверджено копією ухвали Печерського районного суду м. Києва від 25.06.2024 про закриття провадження у справі № 757/33237/18-ц;

- судом для вирішення справи не застосовано практику Верховного Суду, викладену у постановах від 18.09.2019 у справі № 695/3790/15-ц, від 04.02.2015 у справі № 6-243цс14 та від 27.03.2019 у справі № 711/4556/16-ц.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасника справи, дослідивши її матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає відхиленню.

У справі встановлено таке.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25.06.2024 у справі № 757/33237/18-ц, яка набрала законної сили, заяву відповідача про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено і провадження у ній закрито; позивачу роз`яснено, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Предметом спору у тій справі було звернення стягнення заборгованості в розмірі 3995135 грн 87 коп. на предмет іпотеки. В ході розгляду тієї справи встановлено, що ОСОБА_1 добровільно сплачено ОСОБА_2 заборгованість у зазначеній сумі, у зв`язку з чим між ними не залишилось неврегульованих питань. (копія ухвали - арк. 7-8).

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 26.07.2024 № 388532685, в Державному реєстрі речових прав наявний запис № 6264141 від 08.07.2014 про обтяження належної ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_1 забороною на нерухоме майно і запис № 6264521 від тієї ж дати про державну реєстрацію іпотеки на підставі договору іпотеки від 08.07.2014, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурашковською О.С. за реєстровим № 2051, між іпотекодавцем ОСОБА_1 та іпотекодержателем ОСОБА_2 (арк. 5).

Аналізуючи норми права, що регулюють спірні правовідносини, і надані докази, суд доходить таких висновків.

За змістом п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення; перелік цих фактів, згідно з ч. 2 ст. 315 цього ж Кодексу, не є вичерпним.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.06.2018 у справі № 548/981/15-ц орієнтує суди нижчих ланок на те, що розірвання кредитного договору припиняє його дію на майбутнє, але не впливає на факти укладення та дії цього договору включно до моменту його розірвання. Тому з моменту розірвання кредитного договору у позичальника залишається обов`язок повернути позивачеві заборгованість, нараховану за цим договором станом на день його розірвання, а кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені кредитним договором проценти та неустойку за період після розірвання цього договору. Права й інтереси кредитодавця у правовідносинах з позичальником після розірвання кредитного договору забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Згідно з приписами ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Пунктом 1 ч. 1 ст. 74 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус знімає заборону відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), об`єктів незавершеного будівництва, майбутніх об`єктів нерухомості, права на які підлягають державній реєстрації, частки у праві власності на таке майно у зв`язку із повідомленням кредитора (позикодавця) про погашення позики (кредиту). Тобто, існує і позасудовий порядок припинення іпотеки.

З наведеного у попередніх 3 абзацах випливає, що спірні правовідносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є такими, що виникли з укладених ними договорів позики та іпотеки. Припинення іпотеки, як вірно зазначив суд І інстанції, породжує права та обов`язки як для іпотекодавця, так і для іпотекодержателя. Тому між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наявний спір про право щодо припинення укладеного ними договору іпотеки. У протилежному випадку факт припинення договорів між ними у зв`язку з їх виконанням ОСОБА_1 та ОСОБА_2 посвідчили б у позасудовому порядку.

Суд відмовляє у відкритті провадження, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (ч. 4 ст. 315 ЦПК України).

Доводи апеляційної скарги судом відкидаються як такі, що суперечать описаним вище встановленим у справі обставинам і визначеним відповідно до них правовідносинам. Зокрема практика Верховного Суду, викладена у постановах: від 18.09.2019 у справі № 695/3790/15-ц, від 04.02.2015 у справі № 6-243цс14 та від 27.03.2019 у справі №711/4556/16-ц, сформована у справах позовного, а не окремого, провадження.

Оскаржувана ухвала є законною як така, що постановлена без порушень норм права, що регулюють спірні правовідносини.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20 грудня 2024 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але вона може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Головуючий: Судді: