Справа № 569/8236/24
Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді - Тимощука О.Я.,
при секретарі Ковальчук О.Б.,
за участю представника позивача адвоката Грабовського В.А.,
провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне заочний розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди.
В обґрунтування позовних вимог вказала те, що вона є власником приміщення магазину непродовольчої групи товарів та приміщення магазину загальною площею 105,2 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Над вищезазначеним приміщенням магазину, поверхом вище розташована квартира АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_2 .
Відповідачка недбало ставиться до своїх обов`язків по утриманню належного їй майна, внаслідок чого неодноразово з власної вини допускала затоплення магазину, що розташований поверхом нижче під її квартирою.
В травні 2023 року відбулося чергове затоплення належного їй магазину в будинку по АДРЕСА_1 шляхом потрапляння значної кількості води з квартири АДРЕСА_2 в цьому ж будинку, яка належить відповідачці.
Згідно Звіту по аварійному виклику № 1825 від 19.05.2023 року та Акту приймання аварійних робіт № 1822 від 19.05.2023 року ТОВ «Сервіс Партнер ОСББ» було обстежено затоплення магазину продуктів за адресою: АДРЕСА_1 на предмет залиття з вищерозташованої квартири АДРЕСА_2 . На день обстеження комісія встановила: під час залиття в нежитловому приміщенні постраждали торговий зал. В результаті обстеження вище розташованої квартири АДРЕСА_2 причину не встановлено по причині відсутність мешканців. Таким чином, причиною залиття нежитлового приміщення стало можлива несправність сантехобладнання в квартирі АДРЕСА_2 . Опис обсягу заподіяної шкоди: торговий зал частково пошкоджена підвісна стеля, сліди затікання на стінах.
У відповідь на її запит Департамент інфраструктури та благоустрою Рівненської міської ради листом № Г-378/23 від 19.06.2023 року повідомив, що працівниками ТОВ «УК «Чистота і порядок» вжиті необхідні заходи по ліквідації аварійної ситуації внутрішньо будинкової системи водопостачання по стояку квартири АДРЕСА_3 , а саме перекрили водопостачання на вказану квартиру, звідки відбувалось затоплення нежитлового приміщення (магазину «Сімейний») та складено акт про затоплення даного приміщення.
08.06.2023 року було складено Акт № 56 про наслідки залиття нежитлового приміщення, згідно якого було обстежено нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .
Зазначає, що внаслідок затоплення приміщення магазину потребувало ремонту, після висихання слідів затоплення, що робило неможливим його використання за цільовим призначенням в комерційних цілях.
Вартість ремонтних робіт, які були зроблені для відновлення нормального стану належного їй нежитлового приміщення магазину становить 79 271,00 грн.
Водночас, внаслідок затоплення магазину їй було завдано також збитки у вигляді упущеної вигоди, оскільки вона не змогла отримати орендну плату за здачу такого приміщення в оренду протягом періоду ремонту, загальний розмір якої становить 85 161,29 грн. за період з 19.05.2023 року по 30.06.2023 року.
Зазначає, що внаслідок затоплення магазину їй було завдано моральну шкоду, яка виражалася у емоційному стресі, душевних стражданнях, негативних емоціях, переживаннях з приводу залиття та пошкодження належного їй майна, через що останнє на тривалий час стало непридатне для використання в комерційних цілях без проведення ремонту, страх через нове потенційне затоплення, вчинене відповідачкою. Це все в сукупності призвело до порушення її звичайного та розміреного способу життя, виникла необхідність докладання додаткових зусиль для його нормалізації та витрати свого власного часу для вирішення проблем, пов`язаних з усуненням наслідків затоплення. Розмір завданої моральної шкоди оцінює в розмірі 10 000,00 грн.
Просить стягнути з відповідачки на її користь матеріальну шкоду завдану затопленням магазину по АДРЕСА_1 в розмірі 79 271,00 грн., збитки (упущену) вигоду в розмірі 85 161,29 грн. та моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн.
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 22 жовтня 2024 року по даній цивільній справі було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 19.12.2024 року призначено по справі судову будівельно-технічну експертизу.
20.01.2025 року матеріали цивільної справи № 569/8236/24 з супровідним листом підписаним завідувачем Рівненського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз М.Жидиком повернулись до Рівненського міського суду Рівненської області без виконання.
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 12.01.2025 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди поновлено, підготовче судове засідання призначено на 23 січня 2025 року на 12 год. 00 хв.
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 23.01.2025 року провадження по справі було зупинено на час проведення судової будівельно-технічної експертизи.
08.05.2025 року матеріали цивільної справи № 569/8236/24 з повідомленням про неможливість проведення судової експертизи № СЕ-19/118-25/2646-БТ від 01.05.2025 року повернулись до Рівненського міського суду Рівненської області без виконання.
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 12.05.2025 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди поновлено, підготовче судове засідання призначено на 19 травня 2025 року на 10 год. 30 хв.
Представник позивачки адвокат Грабовський В.А. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві, просить їх задоволити.
Відповідачка в судове засідання не з`явилася повторно, про час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відзиву на позовну заяву не подала.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
За таких обставин, в зв"язку із повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого відповідача на підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи зі згоди позивача.
Заслухавши думку представника позивача адвоката Грабовського В.А., дослідивши в судовому засіданні надані письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є власницею приміщення магазину непродовольчої групи товарів та приміщення магазину загальною площею 105,2 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав № 326253516 від 20.03.2023 року (а.с. 17).
Над вищезазначеним приміщенням магазину, поверхом вище розташована квартира АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_2 , що підтверджується інвентаризаційною справою на квартиру АДРЕСА_3 (а.с. 57-65).
В травні 2023 року відбулося затоплення належного ОСОБА_1 магазину в будинку по АДРЕСА_1 шляхом потрапляння значної кількості води з квартири АДРЕСА_2 в цьому ж будинку, яка належить відповідачці ОСОБА_2 .
Згідно Звіту по аварійному виклику № 1825 від 19.05.2023 року та Акту приймання аварійних робіт № 1822 від 19.05.2023 року ТОВ «Сервіс Партнер ОСББ» було обстежено затоплення магазину продуктів за адресою: АДРЕСА_1 на предмет залиття з вищерозташованої квартири АДРЕСА_2 (а.с. 30, 31).
З відповіді Департаменту інфраструктури та благоустрою Рівненської міської ради листом № Г-378/23 від 19.06.2023 року на запит позивачки ОСОБА_1 , вбачається, що працівниками ТОВ «УК «Чистота і порядок» вжиті необхідні заходи по ліквідації аварійної ситуації внутрішньо будинкової системи водопостачання по стояку квартири АДРЕСА_3 , а саме перекрили водопостачання на вказану квартиру, звідки відбувалось затоплення нежитлового приміщення (магазину «Сімейний») та складено акт про затоплення даного приміщення. Встановити причину затоплення немає можливості, оскільки власники квартири по вищевказаній адресі на даний час перебувають за кордоном, дане питання знаходиться на контролі ТОВ «УК «Чистота і порядок» (а.с. 35).
Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами ст. ст. 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Для настання деліктної відповідальності за ст. ст. 1166, 1167 ЦК України необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина.
Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди.
Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві шкоди, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.
Отже, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.
Подібні правові висновки висловлені Верховним Судом в постанові від 25 лютого 2019 року у справі № 466/4051/15-ц.
За правилами ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Характеристиками доказів є їх належність, достовірність, допустимість та достатність. Так, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. ст. 77 - 80 ЦПК України).
Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України).
З Акту № 56 про наслідки залиття житлового/нежитлового приміщення від 08.06.2023 року затвердженого комісіє у складі: заступника директора ТзОВ «УК «Чистота і порядок» Прокопчука А., слюсарів-сантехніків ТзОВ «УК «Чистота і порядок» Росовського В. та ОСОБА_3 вбачається, що 08.06.2023 року було проведено обстеження нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 на предмет залиття з вищерозташованої квартири АДРЕСА_2 . Вказаним Актом встановлено, що в результаті обстеження вище розташованої квартири АДРЕСА_2 причину не встановлено по причині відсутності мешканців. Причиною залиття нежитлового приміщення стало можлива несправність сантехобладнання в квартирі АДРЕСА_2 . Опис обсягу заподіяної шкоди: Торговий зал, частково пошкоджена підвісна стеля, сліди затікання на стінах. Акт підписано усіма членами комісії та потерпілою стороною власником нежитлового приміщення магазину «Сімейний» ОСОБА_1 (а.с. 32).
Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 "Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій" встановлено форму акту, який складається у разі залиття квартири (додаток № 4 до Правил).
Згідно з вказаними Правилами акт складається комісією за участю представників організації, яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, та організації, яка обслуговує внутрішньо будинкові системи опалення, водопостачання та водовідведення, представника будинку або будинкового комітету і затверджується начальником організації, яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.
Присутність зацікавлених осіб як від потерпілої, так і від винної сторін є обов`язковою.
В акті повинно бути відображено: дата його складання; прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника квартири, що зазнала шкоди; прізвище, ім`я, по батькові власника квартири, з вини якого сталося залиття; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода, обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей; висновок комісії щодо встановлення вини особи, яка вчинила залиття. Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії.
Відмова від підпису складеного акту присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність і у такому випадку в акті має бути зазначено, що такі особи (прізвище ім`я по батькові) підписувати складений акт відмовилися з тих чи інших причин.
Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 201/658/16-ц.
У зв`язку із зазначеними обставинами суд вважає, що Акт № 56 про наслідки залиття житлового/нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 від 08.06.2023 року є належним та допустимим доказом у справі, який підтверджує, що затоплення нежитлового приміщення відбулося з квартири АДРЕСА_2 , що розташована поверхом вище. Так, даний акт містить підписи усіх членів комісії та в ньому вказано, що мешканці квартири АДРЕСА_2 не надали доступу для її обстеження. Комісією зазначено, що причиною залиття нежитлового приміщення стало можлива несправність сантехобладнання в квартирі АДРЕСА_2 .
Аналізуючи вищевказаний Акт, суд приходить до висновку, що оскільки ОСОБА_2 не надала доступ для огляду квартири АДРЕСА_2 для підтвердження або спростування того чи дійсно затоплення нежитлового приміщення позивачки відбувається з її квартири, то такі дії відповідачки розцінюються як небажання ОСОБА_2 з`ясувати об`єктивні причини затоплення вказаного приміщення з метою ухилення від цивільно-правової відповідальності. Крім того, слід зауважити, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази відповідачки, які б спростовували той факт, що затоплення відбувається саме з її квартири. ОСОБА_2 також жодним чином не спростовано обставини, наведені в Акті № 56 від 08 червня 2023 року.
Судом встановлено, що відповідачка недбало ставиться до своїх обов`язків по утриманню належного їй майна, внаслідок чого неодноразово з власної вини допускала затоплення магазину, що розташований поверхом нижче під її квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .
Зважаючи на це, позивачкою доведено, а відповідачкою не спростовано: 1) що затоплення нежитлового приміщення позивачки відбувалося саме з квартири АДРЕСА_2 , яка розташована поверхом вище; 2) наявність шкоди від затоплення, а саме необхідність відновлення стелі та стін; 3) наявність протиправної поведінки заподіювача шкоди, яка полягає в тому, що ОСОБА_2 не надавала доступу для огляду квартири АДРЕСА_2 та з`ясування об`єктивних причин затоплення нежитлового приміщення, а оскільки комісією було встановлено нові сліди затоплення, то це свідчить про те, що відповідачка не вживала відповідних заходів з метою уникнення подальших затоплень вказаного приміщення, що, в свою чергу, підтверджує наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправною поведінкою відповідачки. Зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про наявність вини ОСОБА_2 в затопленні нежитлового приміщення позивачки, адже її дії призвели до нанесення матеріальної шкоди майну ОСОБА_1 .
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 23 січня 2025 року призначено судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено питання: Яка технічна причина залиття приміщення непродовольчої групи товарів (1 поверх) та приміщення магазину (1 поверх) за адресою: АДРЕСА_1 , яке сталося 19, 21, 22 травня 2023 року?.
08.05.2025 року матеріали цивільної справи № 569/8236/24 з повідомленням про неможливість проведення судової експертизи № СЕ-19/118-25/2646-БТ від 01.05.2025 року повернулись до Рівненського міського суду Рівненської області без виконання.
З повідомлення про неможливість проведення судової експертизи № СЕ-19/118-25/2646-БТ від 01.05.2025 року вбачається, що: «28.04.2025 року здійснено виїзд для огляду об`єкта дослідження. Обстеження проводилося судовим експертом у світлий час доби в присутності позивача ОСОБА_1 .
За результатами обстеження приміщення непродовольчої групи товарів (1 поверх) та приміщення магазину (1 поверх) за адресою: АДРЕСА_1 , встановити технічну причину залиття, не представилося можливим у зв`язку із тривалим часом після затоплення приміщення та в подальшому проведеними ремонтно-відновлювальними роботами.
Для ідентифікації можливої причини залиття, потрібно було здійснити огляд квартири, що знаходиться над приміщенням непродовольчої групи товарів (1 поверх) та приміщенням магазину (1 поверх), а саме квартири АДРЕСА_3 , що належить відповідачеві ОСОБА_2 .
Під час спроб здійснити огляд вищезазначеної квартири, вхідні двері були замкнені, доступ для проведення огляду, згідно ухвали суду від 23 січня 2025 року, судовому експерту не забезпечено.
Оскільки клопотання експерта в частині безперешкодного доступу до об`єкта дослідження, створення належних умов праві (проведення замірів, опис та фотографування для проведення натурного обстеження) не задоволено, вирішити поставлене запитання не виявляється можливим».
Відповідно до ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.
Тобто суд за умови ухилення учасника справи від участі в експертизі може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, якщо без участі такого учасника справи експертизу провести неможливо.
Відповідно до ст. 1066 ЦК України відсутність вини має доводити особа, яка завдала шкоди.
Оскільки станом на час проведення огляду ОСОБА_2 не було забезпечено доступ експерта до приміщень квартири АДРЕСА_3 над нежитловими приміщеннями магазину непродовольчої групи товарів (квартира АДРЕСА_4 ), що зазначено у повідомленні судового експерта Свиріпи О.О. про неможливість проведення судової експертизи № СЕ-19/118-25/2646-БТ від 01.05.2025 року, враховуючи те, що без такого доступу до приміщень до квартири АДРЕСА_2 провести експертизу неможливо, то такі дії розцінюються судом як ухилення відповідачки від участі в експертизі. Тому, зважаючи на обставини справи та враховуючи поведінку відповідачки, слід визнати той факт, що причиною залиття (затоплення) нежитлового приміщення, яке знаходиться на 1-му поверсі житлового будинку по АДРЕСА_1 (квартира АДРЕСА_4 ), що мало місце у травні 2023 року, було витікання води з сантехнічних приладів квартири АДРЕСА_2 , яка знаходиться поверхом вище в тому ж будинку.
На підтвердження понесення матеріальних витрат у зв`язку із затопленням нежитлового приміщення позивачем було долучено до матеріалів справи кошторис ремонт приміщення (усунення наслідків затоплення) магазину «Сімейний» непродовольчої групи товарів (1 поверх) АДРЕСА_1 , виконаного керівником приватного підприємства «ГРАФІТ ПРОДЖЕКТ» на замовлення ОСОБА_1 . Вартість матеріалів та робіт становить 79 271,00 гривень (а.с. 42-44).
Оскільки позивачкою доведено належними та допустимими доказами наявність завданої їй внаслідок затоплення нежитлового приміщення майнової шкоди, а відповідачкою не спростовано, що шкода завдана не з її вини, тобто підстави для застосування положень ст. 1166 ЦК України є достатніми, тому позовна вимога про стягнення з ОСОБА_2 на користь позивачки матеріальної шкоди в сумі 79 271,00 гривень підлягає до задоволення.
На підтвердження упущеної вигоди (неотриманого доходу) позивачкою було долучено до справи Договір оренди приміщення від 15.05.2023 року, з якого вбачається, що 15 травня 2023 року між ОСОБА_1 , як Орендодавцем, та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 , як Орендарем, укладено Договір оренди.
Згідно з п. 1.1. Договору в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Орендодавець зобов`язується передати Орендареві у строкове платне користування, в Орендар зобов`язується прийняти у строкове платне користування приміщення магазину непродовольчої групи товарів (1 поверх) та приміщення магазину (1 поверх), загальною площею 105,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (далі - Приміщення).
Відповідно до п. 1.2. Договору стан Приміщення, що орендується, на момент передання в оренду: придатне для використання у відповідності до мети оренди, визначеної у п. 2.1 цього Договору.
Відповідно до п. 1.3. Договору недоліки Приміщення, що орендується, на моент передачі в оренду відсутні.
Відповідно до п. 1.4. Договору сторони домовились про такий порядок відновлення приміщення, що орендується: капітальний та поточний ремонт Приміщення у разі виникнення такої необхідності здійснює Орендодавець.
Відповідно до п. 4.1. Договору строк оренди Приміщення. що орендується відраховується з дати підписання цього договору та закінчується 31 грудня 2024 року.
Відповідно до п. 5.1. Договору розмір місячної орендної плати складає 60 000,00 гривень (а.с. 36-39).
15.05.2023 року між Орендодавцем ОСОБА_1 та Орендарем ФОП ОСОБА_5 підписано Акт прийому-передачі до Договору оренди приміщення від 15 травня 2023 року (а.с. 40).
З листа ФОП ОСОБА_5 від 22.05.2023 року вбачається, що остання повідомляє ОСОБА_1 про те, що у зв`язку із неможливістю використання орендованих приміщень для діяльності магазину, за які вона не відповідає затоплення орендованого приміщення 19, 21 та 22 травня 2023 року із квартири, що розташована поверхом вище, відповідно до ч. 6 ст. 762 ЦК України вона не сплачуватиме орендну плату за період неможливості використання приміщення (а.с. 41).
Судом встановлено, що затоплення нежитлового приміщення, зокрема 19, 21 та 22 травня 2023 року, відбулося з вини ОСОБА_2 . Тобто саме затоплення було єдиною і достатньою причиною, яка позбавила ОСОБА_1 можливості отримати прибуток від оренди за період з 19.05.2023 року по 30.06.2023 року. Отже, позовна вимога про стягнення з ОСОБА_2 на користь позивачки упущеної вигоди внаслідок затоплення за вищевказаний період у розмірі 85 161,29 гривень підлягає до задоволення.
Заявляючи позов про стягнення з ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди в розмірі 10 000,00 гривень, позивачка покликалася на те, що така шкода завдана внаслідок затоплення належного їй нежитлового приміщення та виразилась в емоційному стресі, душевних стражданнях, негативних емоціях, переживаннях з приводу залиття та пошкодження належного їй майна, через що останнє на тривалий час стало непридатне для використання в комерційних цілях без проведення ремонту, страх через нове потенційне затоплення, вчинене відповідачкою. Це все в сукупності призвело до порушення її звичайного та розміреного способу життя, виникла необхідність докладання додаткових зусиль для його нормалізації та витрати свого власного часу для вирішення проблем, пов`язаних з усуненням наслідків затоплення.
Оскільки судом встановлено, що затоплення нежитлового приміщення відбулося з вини ОСОБА_2 , а відповідачкою не було надано до суду доказів на обґрунтування безпідставності заявленого позивачкою розміру моральної шкоди в сумі 10 000,00 гривень, а тому заявлений розмір моральної шкоди є доведеним та обґрунтованим. Отже, позовна вимога про стягнення з ОСОБА_2 на користь позивачки моральної шкоди в розмірі 10 000 гривень підлягає до задоволення.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. З відповідачки на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви до суду у розмірі 2 855,52 грн.
Керуючись ст. ст. 22, 23, 1066, 1166, 1167 ЦК України, ст.ст. 76, 89, 141, 223, 258, 259, 264, 265, 273, 280, 281, 282, 284, 289, 352, 354 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Рівненським МУ УМВС України в Рівненській області 05.03.1998 року, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_5 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , паспорт № НОМЕР_4 виданий органом 5610 09.12.2020 року, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_6 ) матеріальну шкоду завдану внаслідок затоплення магазину в розмірі 79 271 (сімдесят дев`ять тисяч двісті сімдесят одна) гривня 00 копійок, збитки (упущену) вигоду в розмірі 85 161 (вісімдесят п`ять тисяч сто шістдесят одна) гривня 29 копійок та моральну шкоду в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Рівненським МУ УМВС України в Рівненській області 05.03.1998 року, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_5 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , паспорт № НОМЕР_4 виданий органом 5610 09.12.2020 року, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_6 ) судовий збір в розмірі 2 855 грн. 52 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Рівненського апеляцiйного суду через Рiвненський мiський суд.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , паспорт № НОМЕР_4 виданий органом 5610 09.12.2020 року, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 ).
Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Рівненським МУ УМВС України в Рівненській області 05.03.1998 року, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 ).
Повний текст рішення виготовлено 12 червня 2025 року.
Суддя Рівненського
міського суду Тимощук О.Я.