Справа № 452/1436/25
Провадження №2-н/452/149/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" червня 2025 р. м.Самбір

Суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Кущ Т.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу, -

В С Т А Н О В И В :

24 квітня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить видати судовий наказ за вимогою про стягнення зі ОСОБА_2 аліментів на утримання їхньої спільної неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з дня подачі заяви про видачу судового наказу до досягнення дитиною повноліття, оскільки донька знаходиться на її утриманні. Спору з приводу батьківства дитини між нею та ОСОБА_2 немає.

Вирішуючи питання про можливість видачі судового наказу, суддя приходить до наступного.

Під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Разом з тим, в порядку наказного провадження задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер.

Згідно ст.162 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно ч.1 ст.28 ЦПК України, позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Відповідно до п.п.2,4,5 ч.2 ст.163 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено, зокрема, прізвище, ім`я та по батькові боржника, його місце проживання; вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Частиною 3 статті 163 ЦПК України передбачено, що до заяви про видачу судового наказу, зокрема, додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України (далі - СК України) кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У ч.5 ст.183 СК України зазначено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Частиною 5 статті 165 ЦПК України передбачено, що у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Заявник ОСОБА_1 самостійно визначила підсудність справи та звернулась із вищезазначеною заявою про видачу судового наказу до Самбірського міськрайонного суду Львівської області, посилаючись на те, що вона разом з донькою, як внутрішньо переміщені особи проживають на території Самбірського району Львівської області, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

З метою з`ясування зареєстрованого місця проживання (перебування) боржника судом було направлено відповідний запит згідно з вимогами ч.5 ст.165 ЦПК України.

Відповідно до ч.7 ст.165 ЦПК України, суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

З відповіді відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області від 30 квітня 2025 року, яка надійшла до суду 06 травня 2025 року, вбачається, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,зареєстрованим/знятим з реєстрації не значиться.

Згідно відповіді №1384499 від 16 травня 2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру за особу параметрами: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не знайдено.

Разом з тим, згідно відповіді з Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України від 23 травня 2025 року, яка надійшла до суду 10 червня 2025 року, вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відтак, відсутні відомості про зареєстроване місце проживання боржника ОСОБА_2 на території Самбірського району Львівської області.

Разом з тим, заявником ОСОБА_1 до заяви про видачу судового наказу не долучено жодної інформації про дійсне місце проживання (перебування) її неповнолітньої дитини та перебування такої дитини на утриманні заявника,а відтак підстав для застосування альтернативної підсудності в суду немає.

Вищевикладені обставини свідчать про те, що заяву про видачу судового наказу подано з порушенням вимог ст.163 ЦПК України.

Відповідно до п.1, п.8, п.9 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 ЦПК України, та (або) із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, та (або) заяву подано з порушенням правил підсудності.

За таких обставин, у видачі судового наказу необхідно відмовити, оскільки, у тому числі, безспірних, достатніх та достовірних доказів на підтвердження проживання неповнолітньої дитини разом із заявником ОСОБА_1 суду не надано.

На підставі викладеного, керуючись стст.27,28,163,165 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 , - відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1,2,2-1,8,9 частини частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків. Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.М. Кущ