ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/1938/24 Номер провадження 22-ц/814/2644/25Головуючий у 1-й інстанції Подмаркова Ю. М. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
У Х В А Л А

19 червня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі судді Панченка О.О. розглянувши клопотання Комунального підприємства «3-я міська клінічна поліклініка Полтавської міської ради» в особі голови комісії з реорганізації Скрипник Людмили Олександрівни про звільнення від сплати судового збору за апеляційною скаргою Комунального підприємства «3-я міська клінічна поліклініка Полтавської міської ради» в особі голови комісії з реорганізації Скрипник Людмили Олександрівни на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 27 березня 2025 року та додаткове рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 17 квітня 2025 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «3-я міська клінічна поліклініка Полтавської міської ради», третя особа: голова комісії з реорганізації Комунального підприємства «3-я міська клінічна поліклініка Полтавської міської ради» Скрипник Людмила Олександрівна про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 27 березня 2025 року позов ОСОБА_1 до комунального підприємства "3-я міська клінічна поліклініка Полтавської міської ради", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, голова комісії з реорганізації комунального підприємства "3-я міська клінічна поліклініка Полтавської міської ради" Скрипник Людмила Олександрівна, про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу через незаконне звільнення - задоволено.

Визнано незаконним та скасовано наказ голови комісії з реорганізації комунального підприємства "3-я міська клінічна поліклініка Полтавської міської ради" Скрипник Людмили Олександрівни № 52-к від 08.05.2024 "Про звільнення з посади головної медичної сестри ОСОБА_1 ".

Поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді головної медичної сестри комунального підприємства "3-я міська клінічна поліклініка Полтавської міської ради".

Стягнуто з комунального підприємства "3-я міська клінічна поліклініка Полтавської міської ради" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 141 907 (сто сорок одна тисяча дев`ятсот сім) грн 66 коп. з відрахуванням із цієї суми обов`язкових податків та платежів.

Допущено негайне виконання судового рішення в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах місячного платежу.

Стягнуто з комунального підприємства "3-я міська клінічна поліклініка Полтавської міської ради" на користь держави судовий збір у розмірі 2 630 (дві тисячі шістсот тридцять) грн. 27 коп.

Додатковим рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 17 квітня 2025 року заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Фесенко Юлії Олександрівни про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат - задоволено.

Стягнуто з комунального підприємства "3-я міська клінічна поліклініка Полтавської міської ради" на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 13 000 (тринадцять тисяч) грн 00 коп.

Не погодившись з даними рішеннями суду першої інстанції, його в апеляційному порядку оскаржило Комунальне підприємство «3-я міська клінічна поліклініка Полтавської міської ради» в особі голови комісії з реорганізації Скрипник Людмили Олександрівни та заявила клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Проте, вищевказане клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Так, з аналізу статті 8 Закону України "Про судовий збір" вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію "суд, враховуючи майновий стан сторони, може…", тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Що ж до самих умов, визначених статтею 8 вказаного Закону, то вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням.

Так, умови, визначені у пунктах 1 та 2 частини першої статті 8 вказаного Закону, можуть застосовуватися лише до позивачів - фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до позивачів, що мають певний соціальний статус - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Щодо третьої умови, визначеної у пункті 3 частини першої статті 8, то законодавець, застосувавши слово "або", не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Слід зазначити, що встановлений у статті 8 Закону України "Про судовий збір" перелік умов, для звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення є вичерпним.

Із системного аналізу змісту норм зазначеної статті вбачається, що положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 вказаного Закону можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18).

Предметом справи, що розглядається, не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

КП «3-я міська клінічна поліклініка Полтавської міської ради» не відноситься до переліку осіб, зазначених у статті 8 Закону України "Про судовий збір" та зазначені ним у заяві підстави не передбачені вказаною нормою.

Верховний Суд зауважує, що "право на суд" не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, включно з фінансовими. Так, інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовуватися накладенням фінансових обмежень на доступ особи до суду. Вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права на доступ до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі").

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, в тому числі й органів державної влади. Отже, самі лише обставини, пов`язані з відсутністю коштів на рахунку та необхідністю значного часу на погодження внесення змін до кошторису реорганізації КП «3-я міська клінічна поліклініка Полтавської міської ради» не можуть вважатися підставою для звільнення від сплати судового збору.

Отже, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання Комунального підприємства «3-я міська клінічна поліклініка Полтавської міської ради» в особі голови комісії з реорганізації Скрипник Людмили Олександрівни про звільнення від сплати судового збору.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Згідно з п. 1.6 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Таким чином, оплаті апелянтом підлягає судовий збір у розмірі (2630,27х150%)= 3945,40 грн., оригінал квитанції повинен бути наданий суду.

Оплата повинна здійснюватися за наступними реквізитами:

отримувач: ГУК у Полт.обл/тг м.Полтава/22030101;

код отримувача ;

банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

код банку отримувача МФО: 899998;

рахунок отримувача: UA0016719

код класифікації доходів бюджету: 22030101 Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050).

За наведених обставин, апеляційну скаргу Комунального підприємства «3-я міська клінічна поліклініка Полтавської міської ради» в особі голови комісії з реорганізації Скрипник Людмили Олександрівни на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 27 березня 2025 року та додаткове рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 17 квітня 2025 рокунеобхідно залишити без руху для надання доказів сплати судового збору.

Наданий строк не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали.

Керуючись ст. 185, 356, 357 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання Комунального підприємства «3-я міська клінічна поліклініка Полтавської міської ради» в особі голови комісії з реорганізації Скрипник Людмили Олександрівни про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 27 березня 2025 року та додаткове рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 17 квітня 2025 року відмовити.

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «3-я міська клінічна поліклініка Полтавської міської ради» в особі голови комісії з реорганізації Скрипник Людмили Олександрівни на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 27 березня 2025 року та додаткове рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 17 квітня 2025 рокузалишити без руху та надати заявнику строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали для надання доказів сплати судового збору.

У разі не усунення вищевказаних недоліків апеляційна скарга вважається неподаною та повертається скаржнику.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя: О.О. Панченко