С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
___________________________________________________________________________________________
Провадження 2/760/5657/25
В справі 361/3275/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І. Вступна частина

12 червня 2025 року в місті Києві

Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Левіцької Н.О.

розглянув у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Кредитної спілки «Істок» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

ІІ. Описова частина

Позовна заява Кредитної спілки «Істок» надійшла до Броварського міськрайонного суду Київської області 02 квітня 2024 року. Ухвалою вказаного суду від 03 квітня 2024 року справу було передано за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 12 червня 2024 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання.

Позивач, Кредитна спілка «Істок», звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 (Відповідач-1) та ОСОБА_2 (Відповідач-2).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03 лютого 2021 року Відповідач-1 став членом Кредитної спілки «Істок», і того ж дня між Позивачем та Відповідачем-1 було укладено Договір про споживчий кредит № ДК2-872, за умовами якого Відповідач-1 отримав кредит у сумі 75 000 гривень зі строком повернення до 03 лютого 2023 року.

Для забезпечення виконання зобов`язань Відповідача-1, 03 лютого 2021 року між Позивачем та Відповідачем-2 було укладено Договір поруки № ДК2-872 ДП1, за яким Відповідач-2 взяв на себе солідарну відповідальність за виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором.

Позивач вказує, що належним чином виконав свої зобов`язання, видавши Відповідачу-1 кредитні кошти. Однак, Відповідач-1 систематично порушував умови кредитного договору, припинивши здійснювати погашення платежів після 16 вересня 2022 року, хоча згідно з графіком повинен був щомісячно сплачувати платежі до 03 лютого 2023 року включно.

Станом на 01 березня 2024 року Позивач розрахував загальну заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 150 052 гривні 00 копійок, яка складається з: заборгованості за основною сумою кредиту - 72 073 гривні 00 копійок; заборгованості по платі за надання кредиту - 70 747 гривень 00 копійок; інфляційних нарахувань - 7 232 гривень 00 копійок.

Позивач просив суд стягнути зазначену суму солідарно з відповідачів. Також Позивач просив стягнути з Відповідачів судовий збір у розмірі 3 028 гривень 00 копійок.

13 вересня 2024 року до суду надійшов відзив Відповідача-1 ОСОБА_1 .

У відзив він заперечував проти позовних вимог. Зазначив, що є діючим військовослужбовцем та учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням офіцера та посвідченням УБД. Посилаючись на пункт 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Відповідач-1 стверджував, що Кредитна спілка «Істок» не мала нараховувати йому пеню, штрафи та відсотки за користування кредитом протягом усього заявленого періоду, а у разі нарахування зобов`язана їх списати.

Відповідач-1 зазначив у відзиві, що станом на 01 березня 2024 року ним було сплачено 35920 гривень 00 копійок від тіла кредиту, а станом на 13 вересня 2024 року - 55 320 гривень 00 копійок від тіла кредиту. За його розрахунками, залишок суми заборгованості за тілом кредиту становить 19 680 гривень 00 копійок.

У судовому засіданні Відповідач-1 зазначив, що протягом період перебування справи в провадженні суду він здійснив ще декілька платежів, і на сьогодні їх сума вже відповідає сумі кредиту, отриманій у Позивача.

Відповідач-2, ОСОБА_2 , відзиву на позовну заяву не подавав та у судове засідання не з`явився з невідомих причин.

Від представника Позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність.

ІІІ. Мотивувальна частина

Дослідивши наявні в справі письмові докази, суд встановив наступне.

03 лютого 2021 року ОСОБА_1 набув членства в Кредитній спілці «Істок»,що підтверджується копією протоколу засідання правління Кредитної спілки.

В той же день між Кредитною спілкою «Істок» та ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит № ДК2-872, за умовами якого він отримав кредит в сумі 75000 гривень строком на 24 місяці.

Відповідно до п. 2.5 Відповідач-1, окрім сплати процентів за ставкою 0, 001% річних, зобов`язався сплачувати плату за надання кредиту, розмір якої становить 92,46 гривень щоденно.

Того ж дня між Кредитною спілкою «Істок» та ОСОБА_2 було укладено Договір поруки № ДК2-872 ДП1, згідно з яким останній поручився за виконанням ОСОБА_1 своїх зобов`язань за Договором про споживчий кредит.

На момент укладення кредитного договору Позивач володів необхідним обсягом правосуб`єктності для здійснення діяльності з надання кредитів, що підтверджується наявністю відповідної ліцензії та реєстрацією як фінансової установи.

Позивач належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, видавши Відповідачу-1 кредит у сумі 75000 гривень. Однак, Відповідач-1 не виконував свої зобов`язання за кредитним договором належним чином та у повному обсязі, припинивши сплачувати платежі після 16 вересня 2022 року. Відповідно до статей 525 та 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства, а одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. За кредитним договором позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (стаття 1054 ЦК України). У разі прострочення повернення чергової частини позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів (стаття 1050 ЦК України).

Суд, дослідивши аргументи Відповідача-1 про звільнення від нарахувань як військовослужбовця, звертає увагу на редакцію пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», що діяла у період нарахування заборгованості, а саме до 04 травня 2024 року.

У цій редакції пункт 15 статті 14 Закону передбачав, що військовослужбовцям, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, штрафні санкції, пеня, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду та/або автомобіля.

Ключовою умовою для застосування цієї пільги в тій редакції було безпосереднє перебування військовослужбовців у районах та у період здійснення зазначених заходів.

Лише з набранням чинності 04 травня 2024 року Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» від 21 березня 2024 року, пункт 15 статті 14 Закону викладено в новій редакції, яка вже не передбачає умову «безпосереднього перебування в районах та у період таких заходів».

Заборгованість, що є предметом позову, нарахована Позивачем за період до 01 березня 2024 року, тобто до набрання чинності новою редакцією пункту 15 статті 14 Закону.

Таким чином, до спірних правовідносин застосовується редакція Закону, яка діяла на момент виникнення та нарахування заборгованості. Відповідач-1, попри посилання на свій статус військовослужбовця та учасника бойових дій, не надав суду доказів свого безпосереднього перебування у районах здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони протягом періоду, за який нарахована заборгованість.

Натомість, з довідки Національного університету оборони України №182/4/111/369 від 13 травня 2025 року вбачається, що Відповідач-1 перебуває на військовій службі за контрактом осіб офіцерського складу в Національному університеті оборони України з 01 серпня 2009 року по теперішній час. Отже, суд не знаходить підстав для звільнення Відповідача-1 від сплати процентів за користування кредитом, а ти більше - плати за надання кредиту, передбаченої пунктом 2.5 Договору, за період до 01 березня 2024 року.

А тому суд приймає до уваги розрахунок заборгованості, наданий Позивачем, станом на 01 березня 2024 року, згідно з яким залишок основної суми кредиту становив 72 073 гривні 00 копійок, заборгованість по платі - 70 747 гривень 00 копійок, а інфляційні нарахування, здійснені за період до запровадження воєнного стану, - 7 232 гривні 00 копійок.

Судом, між тим, встановлено, що Відповідач-1 здійснив низку платежів в порядку погашення заборгованості після подання позовної заяви на загальну суму 39 080 гривень, а саме: 03.05.2024 - 5400 грн; 05.06.2024 - 4000 грн; 05.08.2024 - 4000 грн; 06.09.2024 - 6000 грн; 11.10.2024 - 6000 грн; 07.11.2024 - 6000 грн; 05.12.2024 - 3840 грн; 09.01.2025 - 3840 грн.

Відповідно до пункту 4.6 Договору, у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язань за договором у повному обсязі, ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості: у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом; у другу чергу сплачуються сума кредиту та проценти за користування кредитом, якщо такі є нарахованими до сплати; у третю сплачуються неустойка та інші платежі.

Суд зазначає, що «плата за надання кредиту» відповідно до умов договору є іншим платежем, який погашається в третю чергу.

Таким чином, здійснені Відповідачем-1 оплати після подання позову підлягають зарахуванню в погашення заборгованості за тілом кредиту, оскільки заборгованість з плати за надання кредиту погашається в третю чергу.

За умовами договору початкова сума кредиту становила 75 000 гривень. До 01 березня 2024 року було сплачено 2 927 гривень основного боргу. Після подання позову Відповідач-1 сплатив ще 39 080 гривень, які підлягають зараховуванню в рахунок погашення основного боргу.

Таким чином, остаточна сума заборгованості за тілом кредиту становить 32963 гривні 00 копійок.

Загальна сума заборгованості, що підлягає стягненню, складається з 32 963,00 гривень заборгованості за основною сумою кредиту, 70747,00 гривень заборгованості за платою за надання кредиту та 7232,00 гривень інфляційних втрат, що разом становить 110942,00 гривень.

Відповідно до статті 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Згідно з частиною 1 статті 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Договір поруки № ДК2-872 ДП1 від 03 лютого 2021 року, укладений між Позивачем та Відповідачем-2, встановлює солідарну відповідальність поручителя. Враховуючи, що основний боржник порушив свої зобов`язання, суд вважає позовні вимоги до Відповідача-2 як солідарного боржника обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено частково, судовий збір підлягає стягненню пропорційно до задоволеної суми. Задоволена сума позову становить 110 942,00 гривень, а заявлена - 150 052,00 гривень. Пропорційна сума судового збору становить приблизно 2238,78 гривень. З огляду на солідарну відповідальність відповідачів за основним боргом, суд вважає за доцільне стягнути судовий збір з кожного з них у рівних частках: 2 238,78 / 2 = 1119,39 гривень.

IV. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 267, 525, 526, 530, 1048, 1050 Цивільного кодексу України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 223, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд вирішив:

1.Позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки «Істок» заборгованість за Договором про споживчий кредит №ДК2-872 від 03.02.2021 в сумі 110942,00 гривень, яка складається з наступного:

-заборгованості за основною сумою кредиту - 32963,00 гривень;

-заборгованості за платою за надання кредиту - 70747,00 гривень;

-інфляційних втрат - 7232,00 гривень.

2.Стягнути з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Істок» судовий збір в сумі 1119,39 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки «Істок» судовий збір в сумі 1119,39 гривень.

3.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

4.Позивач: Кредитна спілка «Істок», адреса: 65049, Одеська обл., м. Одеса, пр. Адміральський, 7, кім. 2; ;

Відповідач-1: ОСОБА_1 ,зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ,РНОКПП: НОМЕР_1 ;

Відповідач-2: ОСОБА_2 ,останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя: