Справа № 144/713/25
Провадження № 2/144/322/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2025 р. Теплицький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Германа О.С.,

за участі секретаря Бевз І.Р.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в с-щі Теплик справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки у спільній сумісній власності та визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення частки у спільній сумісній власності та визнання права власності в порядку спадкування. Позивач вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його матір ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме: на житловий будинок та земельну ділянку кадастровий номер :06:002:0403), які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний житловий будинок та замельна ділянка кадастровий номер :06:002:0403) належав ОСОБА_3 та і ї чоловікові ОСОБА_4 на праві приватної спільної сумісної власності. Після смерті матері ОСОБА_3 , позивач, його рідний брат ОСОБА_2 залишилися спадкоємцями за законом, оскільки заповіт був відсутній. Під час вступу у спадщину брат позивача - ОСОБА_2 відмовився вступати у спадщину після матері ОСОБА_3 , та написав відмову. Отже, після смерті матері ОСОБА_3 у спадщину за законом вступив лише позивач. 27 лютого 2025 року року позивач звернувся з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_3 до Теплицької Державної нотаріальної контори, однак постановою від 27.02.2025 року вих. № 42/02-14 нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що не виділена (визначена) частка спдакодавця у спільному майні. Частка померлого ОСОБА_4 в праві спільної сумісної власності на житловий будинок та земельну ділянку кадастровий номер :06:002:0403), які знаходяться за адресою АДРЕСА_1 становила 1/2. Позивач має право успадкувати та оформити нерухоме майно, що належало за життя ОСОБА_3 , однак через відмову нотаріуса позбавлений можливості здійснити це в позасудовому порядку. У звязку з чим, позивач просить суд визнати за ним право власності на повну частку на житловий будинок та земельну ділянку (кадастровий номер :06:002:0403), які знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , яка перебувала у власності ОСОБА_3 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилися, на адресу суду направив заяву з прохання проводити розгляд без його присутності позивача, позовні вимоги підтримують.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явився, на адресу суду направив заяву з проханням розглядати справу без його присутності позовні вимоги визнає.

Враховуючи зазначені вище положення, а також те, що сторони скористались своїм правом, врегульованим ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному підготовчому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Згідно з ч. ч. 3-4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 12.08.2024 року, серія НОМЕР_1 (а. с. 8).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на житловий будинок та земельну ділянку кадастровий номер :06:002:0403), які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 11).

Вказаний житловий будинок та замельна ділянка кадастровий номер :06:002:0403) належав ОСОБА_3 та і ї чоловікові ОСОБА_4 на праві приватної спільної сумісної власності на підставі відомостей з державного реєстру речових прав (а. с. 13).

Після смерті матері ОСОБА_3 , позивач, його рідний брат ОСОБА_2 залишилися спадкоємцями за законом, оскільки заповіт був відсутній. Під час вступу у спадщину брат позивача - ОСОБА_2 відмовився вступати у спадщину після матері ОСОБА_3 , та написав відмову. Отже, після смерті матері ОСОБА_3 у спадщину за законом вступив лише позивач.

27 лютого 2025 року року позивач звернувся з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_3 до Теплицької Державної нотаріальної контори, однак постановою від 27.02.2025 року вих. № 42/02-14 нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що не виділена (визначена) частка спдакодавця у спільному майні (а. с. 9).

Частка померлого ОСОБА_4 в праві спільної сумісної власності на житловий будинок та земельну ділянку кадастровий номер :06:002:0403), які знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , становила .

Згідно свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є сином ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а. с. 10).

Спірні правовідносини регулюються:

Згідно ст. 328 ЦК України, відповідно до якої право власності набувається на підставах не заборонених законом.

Згідно ч. І ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Зі змісту ст. 370 ЦК України вбачається, що у разі виділу частки із майна, що є в спільній сумісній власності, частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду та правовідносини, що випливають з права на спадкування.

В інформаційному листі Вищого спеціалізованого сулу України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 зазначено, що зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду.

За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити вимогу позивача та визнати за ним право власності на повну частку на житловий будинок та земельну ділянку, яка перебувала у власності ОСОБА_3 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

Керуючись ст. ст. 368, 370, 1226 ЦК України, ст. ст. 4, 13, 76, 77, 81, 200, 258-265, 352-354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки у спільній сумісній власності та визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) право власності на повну частку на житловий будинок та земельну ділянку (кадастровий номер :06:002:0403), які знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , яка перебувала у власності ОСОБА_3 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скарги не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Вінницького апеляційного суду. Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя