РІШЕННЯ

Іменем України

12 червня 2025 року с Близнюки

Близнюківський районний суд Харківської області в складі головуючого судді Масло С.П., за участю секретаря судового засідання Чміль Т.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с. Близнюки в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до Близнюківського районного суду Харківської області з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 24.04.2018 у розмірі 37057,09 грн. та судові витрати у розмірі 2422,40 грн.

В обґрунтування позову вказав, що відповідач звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 24.04.2018, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Заявою відповідача підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк».

АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі встановленому договором. Відповідач не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, а також інші витрати відповідно до умов договору. Таким чином, відповідач зобов`язання за договором не виконав і станом на 18.02.2025 року має заборгованість 37057.09 грн.., яка складається з наступного: - 37057.09 грн. - заборгованість за тілом кредиту. На даний час відповідач ухиляється від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «ПриватБанк».

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, зазначив, що не заперечує проти прийняття рішення на підставі наявних у справі документів.

Представник відповідача у судове засідання повторно не з`явився. Надав заяву про відкладення розгляду справи, у зв`язку з зайнятістю в розгляді іншої справи. Відповідач подав відзив, в якому просила відмовити в задоволенні позову, оскільки відсотки за користування кредитом не були погоджені за цим кредитним договором, проте вони нараховувались і списувались з карткового рахунку. Як наслідок збільшувалась заборгованість за тілом кредиту. Оскільки з неї списувались відсотки, які не були погоджені в умовах Кредитного договору, то у неї відсутня заборгованість за кредитом.

Також в матеріалах справи наявна заява відповідача про розгляд справи без її участі.

Позивачем було надано відповідь на відзив, згідно якого позивач наполягає на задоволенні позову в повному обсязі.

Враховуючи те, що представник відповідача повторно не з`явився в судове засідання, при цьому докази поважності не прибуття в судове засідання 12.06.2025 не надав, відповідач надав відзив на позов, в якому повно висловив думку щодо суті спору, сам відповідач надав заяву про розгляд справи без її участі, то суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та її представника.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що ОСОБА_1 24.04.2018 з метою отримання кредитної картки заповнено та підписано анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «Приватбанк».

Матеріали справи містять виписку з особового рахунку відповідача, з якої вбачається рух коштів за виданою кредитною карткою.

Також в матеріалах справи наявний витяг з Умов та правил надання банківських послуг та витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», які не підписані відповідачем.

В матеріалах справи наявні також Заява від 20.04.2023 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, Паспорт споживчого кредиту, який підписаний 20.04.2023 та додаткова угода до Договору від 20.04.2023.

Зокрема, Заявою від 20.04.2023, яка підписана відповідачем, визначені, окрім іншого, відсотки за користування кредитним коштами.

З наданого банком розрахунку вбачається, що відповідач станом на 18.02.2025 року має заборгованість 37057.09 грн.., яка складається з наступного: - 37057.09 грн. - заборгованість за тілом кредиту.

Відповідач заперечує наведену заборгованість.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПРИВАТБАНК»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Отже, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У анкеті-заяві позичальника від 24.04.2018 процентна ставка не зазначена. Проценти за користування кредитними коштами визначені лише в заяві від 20.04.2023.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив стягнути тіло кредиту. При цьому судом встановлено, і це вбачається з виписки з особового рахунку відповідача, що сума заборгованості по тілу кредита у розмірі 37057.09 грн. сформувалась, в тому числі, за рахунок нарахованих та списаних відсотків за користування кредитом за період з 01.09.2019 по 01.04.2023.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 24.04.2018, посилався на Умови та Правила надання банківських послуг та Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна».

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг з Умов та Правил надання банківських послуг та Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, й щодо сплати процентів та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Ураховуючи, що витяг з Умов та Правил надання банківських послуг та Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», які містяться в матеріалах даної справи не містить підписів відповідача, суд дійшов висновку, що їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 24.04.2018 шляхом підписання однієї заяви, а тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами до 20.04.2023, тобто до тієї дати, коли була підписана інша Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, яка вже передбачала сплату відсотків за користування кредитними коштами.

В позові Банк просить стягнути заборгованість по тілу кредиту в розмірі 37057.09 грн., проте судом вже встановлено, що ця сума сформувалась за рахунок нарахованих та списаних відсотків за користування кредитом, в тому числі за період з 01.09.2019 по 01.04.2023, коли сторони не погодили нарахування процентів за користування кредитними коштами.

Відповідач у відзиві зазначила, і це підтверджується випискою з особового рахунку, що вона періодично вносила платежі на кредитну картку згідно кредитного договору, а Банк нараховував та списував проценти за користування кредитними коштами в автоматичному порядку.

Частиною першою статті 1066 ЦК України передбачено, що за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка.

Відповідно до частини третьої статті 1066 ЦК України банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Підстави для списання грошових коштів з рахунку визначені ст. 1071 ЦК України, відповідно до якої банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

Відповідно до пункту 1.38 статті 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів" у цьому Законі наведені нижче терміни та поняття вживаються в такому значенні списання договірне - списання банком з рахунка клієнта коштів без подання клієнтом платіжного доручення, що здійснюється банком у порядку, передбаченому в договорі, укладеному між ним і клієнтом, або згідно з умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Згідно з пунктом 26.1 статті 26 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів" платник при укладенні договорів із банком має право передбачити договірне списання грошей із своїх рахунків на користь банку платника та/або третіх осіб.

Згідно з пунктом 1.7 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Національного банку України від 21 січня 2004 року N 22 (далі - Інструкція від 21 січня 2004 року), в редакції чинній на момент підписання заяви-анкети від 24.04.2018, кошти з рахунків клієнтів банки списують лише за дорученнями власників цих рахунків (включаючи договірне списання коштів згідно з главою 6 цієї Інструкції) або на підставі платіжних вимог стягувачів у разі примусового списання коштів згідно з главою 5 цієї Інструкції.

Банк обумовлює своє право на здійснення договірного списання за дорученням платника з його рахунку в договорі банківського рахунку або іншому договорі про надання банківських послуг (пункт 6.1 Інструкції від 21 січня 2004 року).

Договір має містити інформацію, яка потрібна для належного виконання банком доручення платника, зокрема: - умови, за якими банк повинен здійснити (здійснювати) договірне списання; - номер рахунку платника, з якого має здійснюватися договірне списання; - назву отримувача; - номер і дату договору з отримувачем, яким передбачене право отримувача на договірне списання коштів з рахунку платника; - перелік документів, які отримувач має надати банку, що обслуговує платника (якщо вони передбачені в договорі) (пункт 6.4 Інструкції від 21 січня 2004 року).

Якщо кредитором за договором є банк, що обслуговує платника, то право цього банку на здійснення договірного списання передбачається в договорі банківського рахунку або іншому договорі про надання банківських послуг. Договір може містити інформацію, яка потрібна банку для списання ним коштів з рахунку платника. Банк, що обслуговує платника, здійснюючи на підставі договору банківського рахунку або іншого договору про надання банківських послуг договірне списання коштів з рахунку платника, оформляє меморіальний ордер, у реквізиті "Призначення платежу" якого зазначає номер, дату договору, яким передбачено можливість застосування договірного списання (пункт 6.5 Інструкції від 21 січня 2004 року).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки суд дійшов висновку, що Умови та Правил надання банківських послуг, які містяться в матеріалах даної справи не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 24.04.2018 шляхом підписання однієї заяви, то відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді умови щодо договірного списання грошей із рахунків відповідача на користь банку.

До подібних правових висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 11 вересня 2019 року по справі № 285/3013/16 , провадження № 61-36001св18.

Як вбачається з виписки по особовому рахунку відповідача за період коли сторони не погоджували проценти за користування кредитними коштами, Банк нарахував та списав з рахунку відповідача процентів на загальну суму 59186,39 грн.: 01.04.2023 -1190,71, 01.03.2023 -1077,48, 01.02.2023 -1131,93, 01.01.2023 -1041,02 01.12.2022 -1193,50, 01.11.2022 -1265,11, 01.10.2022 -1255,76, 01.09.2022 -1422,90, 01.08.2022 -1418,41, 01.07.2022 -774,14, 01.06.2022 -770,08, 01.05.2022 -739,45, 01.03.2022 -1153,04, 01.02.2022 -1361,45, 01.01.2022 -1353,01, 01.12.2021 -1331,64, 01.11.2021 -1374,28, 01.10.2021 -1347,86, 01.09.2021 -1365,20, 01.08.2021 -1413,38, 01.07.2021 -1524,30, 01.06.2021 -1614,37, 01.05.2021 -1556,50, 01.04.2021 -1655,75, 01.03.2021 -1404,57, 01.02.2021 -2051,72, 01.12.2020 -1401,57, 01.11.2020 -1612,24, 01.10.2020 -1587,48, 01.09.2020 -1591,75, 01.08.2020 -1628,25, 01.07.2020 -1591,33, 01.06.2020 -1644,11, 01.05.2020 -1664,38, 01.04.2020 -1666,64, 01.03.2020 -1555,51, 01.02.2020 -1612,85, 01.01.2020 -1658,60, 01.12.2019 -1581,57, 01.11.2019 -1609,93, 01.10.2019 -1469,08, 01.09.2019 -1523,54.

При цьому, з урахуванням такого списання відсотків, загальна заборгованість за Кредитним договором склала станом на 18.02.2025 року 37057.09 грн.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 37057.09 грн., так як з відповідача в період з 01.09.2019 по 01.04.2023 безпідставно списувались грошові кошти, а саме відсотки за користування кредитом на загальну суму 59186,39 грн., що підтверджується Випискою з рахунку за вказаний період. Тобто вказані безпідставно списані грошові кошти слід зарахувати відповідачу в погашення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 37057,09 грн.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» не підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки заборгованість у відповідача перед Банком відсутня.

Питання щодо розподілу судових витрат суд здійснює відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 2, 19, 76-81, 89 , 133, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

У задоволенні позовної заяви Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено повністю або частково в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення або в порядку ч. 2 ст. 354 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасника справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повний текст судового рішення складено 12.06.2025.

позивач:Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д)

відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Суддя С.П. Масло