Провадження № 2/202/915/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

12 червня 2025 року Індустріальний районний суд м. Дніпра у складі:

головуючого судді Мачуського О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Карасьової Г.І.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Маркело В.О.,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради, ОСОБА_3 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

03 вересня 2024 року ОСОБА_1 звернулась до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини.

В обґрунтуванні позовних вимог зазначено, що ОСОБА_2 має неповнолітню доньку ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина має порушення інтелектуального розвитку вона не здатна себе обслуговувати, за своїм психічним станом потребує постійного стороннього догляду, має недорозвинене мовлення тяжкого ступеню. Дитина потребує уваги, піклування, доброго ставлення, навчання елементарних, навиків спілкування. Але всього цього дитина позбавлена відповідачкою ОСОБА_2 , так як вона з нею практично не опікується, не спілкується з нею.

Сторони мешкають разом в квартирі АДРЕСА_1 . Також з ними мешкає син позивача - ОСОБА_5 .. ОСОБА_2 разом з донькою ОСОБА_4 займає окрему кімнату, яка зачинена на ключ. Відповідач протягом останніх 10 років веде антисоціальний спосіб життя. Вона вживає спиртні напої та наркотичні засоби, не працює. Проводить час в компанії осіб з такою ж поведінкою та способом життя. ОСОБА_2 скрізь за собою водить дочку, яка змушена проводити час серед осіб з антисоціальною поведінкою залишає дочку саму на вулиці навіть у темну пору доби.

До позивача та до свого брата відповідач ставиться агресивно, спілкується винятково за допомогою відбірної лайки в присутності дитини. Забороняє дитині спілкуватися з позивачем, вчить дитину нецензурній лайці.

Дитина харчується нерегулярно. Коштів на придбання якісних продуктів відповідачка не має, так як єдиним доходом є пенсійні витрати на утримання дитини.

Дитина школу практично не відвідувала, абсолютно не пристосована до життя, незважаючи на її вік.

Згідно характеристики мати дитини не забезпечує належного догляду за дитиною, систематично порушує шкільний режим, невчасно приводить дитину до школи. Не забезпечує дитині безпечні та сприятливі умови, хоча дівчина потребує постійної допомоги, нагляду та супроводу.

Відповідач також не приділяє належну увагу здоров`ю дитини. Декларацій про медичне обслуговування з лікарями загальної практики - сімейними лікарями не укладала.

ОСОБА_4 була взята на облік як дитина, яка перебуває в складних життєвих обставинах.

Позивач вважає, що зможе забезпечити належний рівень догляду та підтримки дитини, для чого просить позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітної плати та інших доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.09.2024 року, для розгляду цивільної справи № 202/10787/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , визначено суддю Мачуського О.М.

Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуського О.М. від 04 вересня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2024 року задоволено заяву позивача та залучено до участі у цивільній справі № 202/10787/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, ОСОБА_3 .

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 лютого 2025 року було закрито підготовче провадження по справі та справу призначено до судового розгляду.

Представник позивача - адвокат Маркело В.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Зазначила, що позивач є бабусею неповнолітньої ОСОБА_4 . Мати не виконує свої обов`язки тривалий час. Зважаючи на хвороби дитини, вона потребує постійного догляду, чим фактично займається бабуся.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала свого представника. Зазначила, що до 6 років дитиною займалась мати. Однак у зв`язку з зловживанням наркотичними засобами, мати перестала приділяти належну увагу дитині, та фактично всім займається вона. Родина мешкає разом, однак турботу про дитину мати не виявляє. Навпаки, у зв`язки з аморальною поведінкою та зловживання наркотиками, дитина недоглянута, повторює за нею нецензурні лайки. Опікунство потрібно їй для надання всебічної допомоги дитині, оскільки навіть записатись до лікаря можливо тільки зі згоди матері, яку іноді неможливо отримати через її стан.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, зазначила, що займається дитиною, приділяє їй увагу. Бабуся працює, а тому в цей час дитина завжди під її наглядом. У сторін виникають розбіжності у методах виховання та лікування дитини, що є наслідком неприязних стосунків між ними.

Представник третьої особи: Орган опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради Воднєва Н.В. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Вказала, що органу опіки відома ситуація в цій родині. Представники органу відвідували місце мешкання дитини. Дитина є інвалідом та потребує постійного догляду. Разом з тим, мати не забезпечує належного догляду, притягується до адміністративної відповідальності.

Третя особа - ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначив, що він є батьком дитини. Оформив батьківство він тільки у 2023 році за спільною заявою батьків, оскільки раніше цього не бажала ОСОБА_2 ..

Допитаний у якості свідка ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що він є дядьком ОСОБА_4 . Відповідач вже 7 років не виконує своїх обов`язків по догляду за дитиною. Хочу вони і мешкають разом, але мати нічого для дитини не робить, при цьому нецензурно лається при ній.

Допитана у якості свідка ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що відповідач піклується про свою дитину. Разом з тим, свідок зазначила, що майже рік вже не спілкувалась з Відповідачем.

Вислухавши пояснення сторін, покази свідків, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , актовий запис № 419, зроблений Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області. Мати дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька від 15 вересня 2016 року № 2 відомості про батька неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , записані відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України.

Під час розгляду справи стало відомо, що 27 жовтня 2023 року, мати, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , отримала повторно свідоцтво про народження, яким змінено прізвище та по-батькові дитини, а саме « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_4 », ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 , актовий запис від 22 квітня 2008 року № 419, зроблений Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), видане 27.10.2023 року.

Наказом начальника управління-служби у справах дітей Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради від 22.03.2022 року № 29 «Про взяття на облік дитини, яка перебуває в складних життєвих обставинах ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 », неповнолітня ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку, як дитина, яка опинилась в складних життєвих обставинах через ухилення матір`ю від виконання батьківських обов`язків.

Згідно Актів обстеження умов проживання від 05.03.2024 р., 10.10.2024 р., неповнолітньої: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , підтверджують що бабою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , створені належні умови для виховання, проживання, всебічного розвитку дитини. Родина мешкає у трикімнатній квартирі, в помешканні дотримуються санітарно-гігієнічних норм, стан житла добрий. У квартирі бабою організовано місце для навчання, в наявності вся необхідна побутова техніка.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 08 квітня 2015 року навчається у КЗО «Спеціальна школа «ШАНС» ДОР».

Відповідно до психолого-педагогічної характеристики, наданої класним керівником неповнолітньої ОСОБА_4 ( ОСОБА_4 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 КЗО «Спеціальна школа «ШАНС» Дніпропетровської обласної ради» № 135 від 15.09.2023 р., остання має системне порушення пізнавальної діяльності та комунікативних функцій, що відповідає інтелектуальним порушенням помірного ступеня. Рекомендовано навчання за програмою для дітей з помірною розумовою відсталістю. Вихованням і навчанням ОСОБА_4 займається її мати ОСОБА_2 , яка підтримує зв`язок з класним керівником.

Згідно з інформацією, наданою відділенням поліції № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 05.10.2022 р. № 43.2/5192, від 13.06.2022 р. № 43-2/3621 ОСОБА_2 , 1983 р. н., неодноразово притягалася до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП від 18.10.2021 р., ч. 1 ст. 173-2 КУпАП від 30.09.2021 р., ч. 1 ст. 173-2 КУпАП від 23.07.2022 р., ч. 2 ст. 173-2 КУпАП від 03.08.2022 р., ч. 1 ст. 184 КУпАП від 04.10.2022 р. Працівниками сектору ювенальної превенції ВП ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області з матір`ю ОСОБА_2 неодноразово проводилися бесіди профілактичного характеру та роз`яснено положення адміністративного та кримінального законодавства.

Відповідно до інформації, наданої Лівобережним управлінням соціального захисту населення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , перебуває на обліку та отримує держану допомогу особам з інвалідністю на дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 15.01.2014 по 08.04.2026 р., щомісячно.

Відповідно до статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Стаття 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція про права дитини), ратифікованої Україною згідно з постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, зобов`язує держави-учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до частин першої, другої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (частина друга статті 15 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до статті 164 СК України Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:

1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;

2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти;

3) жорстоко поводяться з дитиною;

4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;

5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;

6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Тлумачення наведених положень статті 164 СК України свідчить, що ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграфи 57, 58).

ЄСПЛ також зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09, рішення ЄСПЛ від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13).

Також ЄСПЛ наголошував на тому, що позбавлення особи її/його батьківських прав є особливо кардинальним заходом, який позбавляє батька/матір сімейного життя з дитиною, та не відповідає меті їх возз`єднання, зазначивши при цьому, що наявність сімейних зв`язків між подружжям та дитиною, про які вони дійсно піклуються, мають бути захищені відповідно до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення ЄСПЛ від 30 червня 2020 року у справі «Ілля Ляпін проти росії», заява № 70879/11)

Рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання. Попри це в першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім - права батьків.

Наведене узгоджується з висновками щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, сформульованими Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц та Верховним Судом у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 180/1954/19, від 13 листопада 2020 року у справі № 760/6835/18, від 09 листопада 2020 року у справі № 753/9433/17, від 02 листопада 2020 року у справі № 552/2947/19, від 13 березня 2019 року у справі № 631/2406/15-ц та у постанові від 24 квітня 2019 року у справі № 300/908/17.

У ч. 5 статті 19 СК України встановлено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Висновком органу опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради зазначено про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відносно неповнолітньої дочки: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Відповідно до положень ч.6 статті 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Суд вважає, що висновок органу опіки та піклування не містить переконливих доводів щодо доцільності позбавлення матері батьківських прав, з огляду на те, що у ньому відсутні відомості щодо наявності виключних обставин, які б свідчили про свідоме нехтування відповідачкою своїми батьківськими обов`язками, чи наявності з боку матері загрози для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. Крім того, висновок не містить доводів щодо відповідності застосування такого крайнього заходу інтересам дитини та необхідності у такий спосіб захисту її прав.

В даній справі при надання оцінки всім встановленим обставинам суд, встановив, що сторони мешкають разом в одній квартирі, при цьому дитина мешкає в одній кімнаті з матір`ю, що підтверджується показами свідка ОСОБА_5 та не заперечувалось сторонами.

Відповідач по справі проводить час з дитиною, дбає про неї в межах свого розуміння, зокрема в той час, коли Позивач на роботі. Відповідно до педагогічної характеристики КЗО «Спеціальна школа «ШАНС» Дніпропетровської обласної ради» мати займається вихованням та навчанням доньки. Отже, судом не встановлено обставин про повне нехтування своїми батьківськими обов`язками з боку відповідача.

Посилання позивача на бездіяльність матері щодо медичного обслуговування дитини та відсутність декларації з сімейним лікарем спростовується наданою Відповідачем копією електронної декларації № 00001-Е52Н-89А0 від 26.08.2024 року.

Отже, судом не встановлено таких обставин, які б були вагомими для застосування такого крайнього заходу, як позбавлення батьківських прав.

При цьому суд також звертає увагу, що дитина 2008 року народження та фактично майже набула повноліття. За таких обставин, позбавлення батьківських прав матері на даному етапі також є недоцільним. З урахуванням наявних захворювань дитини, при досягненні нею повноліття, позивач, зокрема, не позбавлена права вжити заходів для встановлення опіки над онукою.

З урахуванням наведеного, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради, ОСОБА_3 , про позбавлення батьківських прав. Вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини також не підлягають задоволенню, як похідні.

При цьому, відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Суд, встановивши певні прояви неналежного виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків (постійні сварки в родині, притягнення матері до адміністративної відповідальності), що стало підставою для взяття дитини на облік як такої, що перебуває у складних життєвих обставинах, вважає за доцільне попередити відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини, поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням нею батьківських обов`язків.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради, ОСОБА_3 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини - відмовити.

Попередити ОСОБА_2 про необхідність зміни ставлення до виховання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Покласти на орган опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради контроль за виконанням ОСОБА_2 батьківських обов`язків відносно доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Мачуський