ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/545/25
Провадження № 2/483/425/2025
17 червня 2025 року м. Очаків
Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Рак Л.М.,
за участю секретаря Гречки С.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
28 квітня 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі ТОВ «Споживчий центр») звернулося до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором до ОСОБА_1 , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 кредитного договору № 17.08.2024-100000970 від 17 серпня 2024 року, шляхом підписання останнім електронним цифровим підписом за допомогою одноразового ідентифікатора (кода) отриманого ним в СМС-повідомленні на номер його телефону вказаний при його ідентифікації на сайті, Пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) та Заявки на отримання кредиту, що є невід`ємною частиною кредитного договору, відповідач отримав кредит у розмірі 3000 грн., що підтверджується квитанцією про електронний переказ коштів від 17 серпня 2024 року, строком на 98 днів, з датою повернення кредиту 22 листопада 2024 року, за процентною ставкою фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,35 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку на який надано кредит та комісією за надання кредиту, яка становила 15% від суми кредиту 450 грн. Свої зобов`язання позивач виконав у повному обсязі перерахувавши позичальнику кредитні кошти у розмірі 3000 грн. на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4149-49ХХ-ХХХХ-7438, однак відповідач свої зобов`язання за Договором по поверненню кредиту належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 27 квітня 2025 року утворилась заборгованість у розмірі 8013 грн. 87 коп., з яких: 3000 грн. заборгованість по тілу кредиту, 3402 грн. заборгованість по процентам, 111 грн. 87 коп. заборгованість по комісії та 1500 грн. неустойка. Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від добровільного погашення боргу, позивач просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості за кредитним договором та сплачений судовий збір в розмірі 2422 грн. 40 коп.
Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Представник позивача просив проводити розгляд справи за його відсутності, зазначивши про це в позовній заяві та крім того, зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у порядку, передбаченому п. 2 ч. 7 ст. 128, ч. 3 ст. 131 ЦПК України, про причини своєї неявки до суду не повідомив.
Суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення.
Крім того, враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу.
Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 17 серпня 2024 року шляхом підписання Пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) та Заявки на отримання кредиту, що є невід`ємною частиною кредитного договору, укладено кредитний договір (оферта) № 17.08.2024-100000970.
Відповідно до умов кредитного договору (оферти) та заявки відповідачу ОСОБА_1 надано кредит у розмірі 3000 грн., строком на 98 днів, за процентною ставкою фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,35 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надано кредит, зі сплатою комісії за надання кредиту 15% від суми кредиту 450 грн. та останнім електронним цифровим підписом за допомогою одноразового ідентифікатора (кода) отриманого ним в СМС-повідомленні на номер його телефону вказаний при його ідентифікації на сайті, підписано Пропозицію про укладення кредитного договору (оферти) та Заявку на отримання кредиту, що є невід`ємною частиною кредитного договору (а.с. 13-18).
Пунктом 3.1. вказаного Договору передбачено, що за цим договором кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію.
Згідно з п. 3.2. Договору, кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Позичальник зобов`язується не використовувати кредит для участі в азартних іграх та не перераховувати кредит на рахунки організаторів азартних ігор.
Відповідно до п. 3.3. Договору кредитодавець надає позичальнику кредит на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту: встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; сума кредиту встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; тип кредиту кредитна лінія; строк, на який надається кредит, встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; дата повернення (виплати) кредиту встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; проценти за користування кредитом (проценти) встановлюються у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; графік платежів встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною кредитного договору.
Кредитор надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4149-49ХХ-ХХХХ-7438 (п. 4.1 Договору).
Днем надання кредиту вважається: списання відповідної суми коштів з рахунку кредитодавця, а днем погашення кредиту/сплати платежу день надходження коштів у касу кредитодавця готівкою або зарахування на поточний рахунок кредитодавця, що підтверджується випискою з поточного рахунку кредитодавця. У випадку перерахування коштів позичальником на поточний рахунок кредитодавця, позичальник зобов`язаний забезпечити надходження коштів на останній день строку сплати платежу (п. 4.3 Договору).
Згідно з пунктом 4.4. сторони встановлюють, що проценти нараховуються з дня надання кредиту (включаючи безпосередньо день надання кредиту) включно до дати його фактичного повернення.
Відповідно до п. 6.1. Договору позичальник зобов`язався використати кредит на зазначені в договорі цілі, що не суперечать чинному законодавству України і забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів за користування шляхом внесення в касу кредитодавця готівкою або перерахування на рахунок кредитодавця в такі терміни: а) повернення кредиту, сплата процентів, комісії у терміни та строки, вказані у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; б) неустойка, яка може бути нарахована кредитодавцем за несвоєчасне виконання зобов`язань за цим договором, негайно, з моменту пред`явлення кредитодавцем вимоги (усної чи письмової) про нарахування таких санкцій.
Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до Пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), Заявки на отримання кредиту від 17 серпня 2024 року, що є невід`ємною частиною кредитного договору (оферти) № 17.08.2024-100000970 та квитанції про електронний переказ від 17 серпня 2024 року, ТОВ «Споживчий центр» надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 3000 грн., а останній отримав кредитні кошти у вказаному розмірі (а.с. 8).
Згідно з довідкою-розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором № 17.08.2024-100000970 від 17 серпня 2024 року заборгованість ОСОБА_1 становить 8013 грн. 87 коп., з яких: 3000 грн. заборгованість по тілу кредиту, 3402 грн. заборгованість по процентам, 111 грн. 87 коп. заборгованість по комісії та 1500 грн. неустойка (а.с. 9).
Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 27 квітня 2025 року утворилась заборгованість у вказаному вище розмірі, яка на теперішній час не повернута і цим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр».
Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (ст. 129 Конституції України).
За правилами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною 2 статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Між сторонами склалися правовідносини, які регулюються нормами Цивільного кодексу України та Законом України «Про електрону комерцію».
Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до п. 5, 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Надані позивачем докази є належними, достатніми та допустимими, подані з дотриманням вимог щодо їх засвідчення відповідно до положень національного стандарту щодо оформлення документів та ст.ст. 83, 95 ЦПК України, а тому можуть бути прийняті судом до уваги, а протилежне було б ознакою надмірного формалізму з боку суду.
Наданий позивачем розрахунок заборгованості є логічним, послідовним та відповідає матеріалам справи.
Враховуючи викладене, а також, що відповідач порушив умови договору та не виконав взяті на себе зобов`язання, тобто в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Також відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним та документально підтверджені витрати на сплату судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп., сплата яких підтверджується відповідною платіжною інструкцією (а.с. 1).
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України,
Цивільний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Рішення є заочним і може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідач, якому рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку для подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених вище строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий: