Справа № 308/6026/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2025 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого судді Чепки В. В., за участі секретаря судового засідання Авдєєвої К. Т., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Павліченко Т. С. звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 ,про розірвання шлюбу.

Позов мотивовано тим, що 20 липня 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено шлюб, який зареєстровано виконкомом Кам`яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що складено актовий запис № 120 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Позивач зазначає, що від даного шлюбу подружжя має неповнолітню сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 . Вказує, що син проживає разом з відповідачкою в Ужгородському районі, с. Кибляри за адресою її реєстрації місця проживання. Спору щодо проживання і утримання спільної дитини не мають. Інших дітей не мають. На день подання позовної заяви відповідачка не є вагітною.

Вказує, що спочатку їхнє сімейне життя складалось добре, проте протягом останніх двох років сімейні стосунки між подружжям погіршилось, почались сварки, що в кінцевому результаті призвело до фактичного руйнування та припинення між ними шлюбних відносин. Спільне життя з відповідачкою не склалося з причин відсутності взаєморозуміння між ними, байдужості до життя та проблем кожного.

Позивач зазначає, що з жовтня 2023 року вони проживають окремо, незалежно один від одного З того часу ним прийнято остаточне рішення про розірвання шлюбу, примирятися з відповідачкою пробували неодноразово, однак все безрезультатно. Розлад у їхніх відносинах носить стійкий характер, що призвело до втрати почуттів. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме його інтересам.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 56, 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 4,5, 19, 28, 42, 43, 46-94, 175, 184 ЦПК України, позивач просить суд розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 20.07.2013 року виконкомом Кам`яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області.

Ухвалою суду від 07.05.2025 відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням та за участю сторін.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, однак подали до суду заяву про розгляд справи за їхньої відсутності. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідач та її представник в судове засідання не з`явилися. Подалии до суду заяву, в якій просять провести розгляд справи без їхньої участі. Проти задоволення позову не заперечує.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що 20 липня 2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , уклали шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Кам`яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис №120, що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про шлюб Серії НОМЕР_3 від 23 квітня 2025 року.

Прізвище чоловіка після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_6 .

Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_6 .

У позивача та відповідача народилася син: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 від 12 травня 2014 року).

Подружнє життя між сторонами не склалося. Згідно позовної заяви сімейні відносини між подружжям припинені, сторони проживають окремо, мають різні погляди на життя, втратили всі фізичні та духовні зв`язки. Подальше їхнє спільне життя як подружжя неможливе.

Відповідно до ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 Сімейного Кодексу.

Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені уст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Виходячи із змісту ч.3 та ч.4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Оскільки, позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

На даний час сторони по справі не підтримують шлюбне життя, проживають окремо, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає.

Суд констатує, що відповідач проти розірвання шлюбу не заперечувала.

Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу.

Враховуючи вищенаведені обставини справи, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , слід розірвати.

Згідно з ч. 3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір за подання заяви про розірвання шлюбу у розмірі 1211,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 56, 110, 112,160 Сімейного кодексу України та ст. 3, 4, 5, 8, 9, 10, 12, 13, 17, 43, 49, 200, 223, 258, 265, 280-281, 352, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 20.07.2013 року виконавчим комітетом Кам`яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис №120 та видано повторне свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 від 23 квітня 2025 року, розірвати.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн. 20 коп. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту до Закарпатського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса місяця реєстрації та фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 19.06.2025.

Суддя В. В. Чепка