Справа № 341/527/25
Провадження № 22-ц/4808/953/25
Головуючий у 1 інстанції АННИШИН С. І.
Суддя-доповідач Мальцева
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мальцевої Є.Є.

суддів: Девляшевського В.А, Луганської В.М.,

секретар Гудяк Х.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Повха Ігора Дмитровича на ухвалу Галицького районного суду Івано-Франківської області від 20 травня 2025 року про призначення експертизи у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання особи недієздатною, про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення їй опікуна, заінтересовані особи - ОСОБА_2 , орган опіки і піклування при виконавчому комітеті Галицької міської ради, військова частина НОМЕР_1 ,

в с т а н о в и в:

У березні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання ОСОБА_3 недієздатною, призначення його опікуном.

Заяву мотивував тим, що ОСОБА_2 є його матір`ю, та на підставі рішення Галицького районного суду від 30 січня 2025 року він є її піклувальником, і вказаним рішенням визнано обмежено дієздатною ОСОБА_2 ..

Стан здоров`я ОСОБА_2 , що потребує піклувальника, підтверджено наступними документами:- копією виписки з медичної карти (стаціонарного) хворого N4147 з КНП Галицька лікарня, в якій встановлено діагноз: гіпоксично-дизметаболічно-вертеброгенна енцефалопатія ПП ст. на фоні виражених атрофічних змін головного мозку, з стійкою цефалгією, drop-атаками, минаючими порушеннями мозкового кровообігу у вертебро-базилярному басейні, епізодами транзитної глобальної амнезії, розладами статики та ходи, медичною картою амбулаторного хворого N 82 від 26.09.2023 року, де встановлено діагноз: органічний розлад з помірним когнітивним зниженням - висновком ЛКК No 72 від 27.11.2024 року КНП «ГЦПМСД» Галицької міської ради; встановлено також, що через поганий стан здоров`я ОСОБА_2 потребує постійного стороннього догляду.

Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов сім`ї, складеним Сапогівським старостинським округом Галицької міської ради Івано-Франківської області від 26.07.2023 року за М 4/13-08, ОСОБА_2 часто хворіє. За станом здоров`я і у зв`язку з похилим віком має потребу в постійному сторонньому догляді. До мобілізації в ЗСУ син ОСОБА_1 проживав з матір`ю та здійснював догляд за нею. Інші особи, які можуть здійснювати такий догляд, відсутні. Разом з тим, згідно з висновком судово-психіатричного експерта N 292/2024 від 13.08.2024 року ОСОБА_2 , 1940 року народження, страждає стійким хронічним психічним розладом - судинною (атеросклеротичною) деменцією, згідно з MKX-10 F01.8., внаслідок чого вона не здатна усвідомлювати свої дії і керувати ними.

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта N 292/2024 від 13.08.2024 року ОСОБА_2 внаслідок стійкого хронічного психічного розладу не здатна усвідомлювати свої дії та керувати ними. А отже потребує встановлення саме опікуна та його призначення з подальшою необхідністю здійснення опіки над нею, як недієздатною особою.

Просив визнати недієздатною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначити його опікуном над нею. Встановити строк дії рішення в частині визнання ОСОБА_2 недієздатною в два роки з дня набрання рішення суду законної сили.

Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 20 травня 2025 року у справі за заявою ОСОБА_1 призначено судово-психіатричну експертизу, на вирішення якої поставлені питання:

- чи хворіє ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_1 , психічним захворюванням чи іншим психічним розладом здоров`я, якщо так, то яким саме;

- чи здатна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлювати значення своїх дій та чи може керувати ними;

- чи може ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з урахуванням стану здоров`я, брати участь у судовому розгляді та особисто дати пояснення суду по суті справи.

Проведення експертизи доручено експертам Івано-Франківської філії Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» (вул. Медична, 15, м. Івано - Франківськ, 76011).

Витрати по проведенню експертизи віднесено за рахунок держави.

Ухвалено направити експертам матеріали цієї справи, копію ухвали для виконання.

Провадження по цивільній справі зупинити на час проведення експертизи.

Попереджено експертів про кримінальну відповідальність за статями 384,385 КК України за дачу завідомо неправдивого висновку та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків.

Роз`яснено експертам, що після зупинення провадження по справі суд позбавлений можливості на час такого зупинення проводити судові засідання та приймати процесуальні рішення по справі. Зобов`язати заявника на виклик експерта прибути в експертну установу та забезпечити явку ОСОБА_2 для проведення експертизи. Роз`яснино учасникам процесу положення статті 109ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі, а саме: у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Не погодившись з ухвалою суду, представник заявника адвокат Повх І.Д. подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Галицького районного суду Івано-Франківської області від 20 травня 2025 року скасувати та відмовити у призначенні експертизи.

Вказує, що в матеріалах справи вже міститься висновок судово-психіатричного експерта N 292/2024 від 13.08.2024 року, яким встановлено, що ОСОБА_2 , 1940 року народження, страждає стійким хронічним психічним розладом судинною (атеросклеротичною) деменцією, згідно МК-10 F01.8., внаслідок чого вона не здатна усвідомлювати свої дії і керувати ними. Відповідно, потребує призначення опікуна з подальшою необхідністю здійснення опіки над нею, як недієздатною особою.

Дана обставина також встановлена рішенням суду, яке набрало законної сили у справі No 341/2399/23.

Висновок судово-психіатричної експертизи N 292/202 від 13.08.2024 року, здійснений належним органом на підставі ухвали суду, не викликає сумнівів щодо його достовірності. Висновок підтверджує наявний діагноз, факт нездатності особи усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними. Цей висновок відповідає вимогам чинного Порядку проведення судово-психіатричної експертизи, затвердженого наказом M03 N 865 від 08.05.2018 (п. 10), - не втратив актуальності, оскільки навів стан здоров`я особи, яка має хронічний,незворотній розлад який залишається незмінним із врахуванням 85 річного віку ОСОБА_2 ..

Вказує, що повторна експертиза з тих же самих питань протягом короткого часу порушує принцип правової визначеності і тим самим впливає на строки розгляду справи.

Представник Військової частини НОМЕР_1 Шуляк С.С. подав відзив на апеляційну скаргу, в якому доводи апеляційної скарги заперечує. Вказує, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що для визначення психічного стану ОСОБА_2 потрібні спеціальні знання, а єдиною підставою для визнання фізичної особи недієздатною є стійкий і хронічний психічний розлад, за якого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, що має бути підтверджено висновком судово-психіатричної експертизи, тому суд має призначити у цій справі судово-психіатричну експертизу.

У справах про визнання особи недієздатною обов`язково проводиться судово-психіатрична експертиза, яка є основним доказом, і яка повинна бути проведена в межах конкретного провадження. Використання результатів експертиз, проведених в інших справах, є неприпустимим, оскільки психічний стан особи може змінюватися з часом, і кожна справа потребує індивідуального підходу.

Таким чином, посилання апелянта що в матеріалах справи вже міститься висновок судово-психіатричної експертизи від 13.08.2024 N292/2024, яким встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає стійким хронічним психічним розладом судинною деменцією, внаслідок чого вона не здатна усвідомлювати свої дії та керувати ними, є необґрунтованим.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Повх І.Д. доводи апеляційної скарги підтримав, просить апеляційну скаргу задовольнити.

Представник Військової частини НОМЕР_1 подав 04 червня 2025 року клопотання про розгляд справи без його участі.

Представники заінтересованих осіб - ОСОБА_2 , Органу опіки і піклування при виконавчому комітеті Галицької міської ради до суду не явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представника ОСОБА_1 - адвоката Повх І.Д., який підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до наступного.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві.

За справи вбачається, що у березні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання особи недієздатною, встановлення опікуна та його призначення з необхідністю здійснення опіки над недієздатною, заінтересовані особи - ОСОБА_2 , орган опіки і піклування при виконавчому комітеті Галицької міської ради, військова частина НОМЕР_1 .

Постановляючи ухвалу про призначення судово-психіатричної експертизи, суд першої інстанції виходив з того, що законом передбачено, що в справах про визнання особи недієздатною проводиться судово-психіатрична експертиза, тому вважав за необхідне призначити в даній справі судово-психіатричну експертизу для встановлення психічного стану ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказуючи про неможливість використання у цій справі висновку судово-психіатричної експертизи у справі №341/2399/23 про визнання ОСОБА_2 обмежено дієздатною, суд першої інстанції зазначив, що у справах про визнання особи недієздатною ключовим доказом є судово-психіатрична експертиза, яка повинна бути проведена в межах конкретного провадження. Використання результатів експертиз, проведених в інших справах, є неприпустимим, оскільки психічний стан особи може змінюватися з часом, і кожна справа потребує індивідуального підходу. Відповідно до пункту 10 Порядку проведення судово-психіатричної експертизи, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.05.2018 N 865 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.06.2018 за N 719/32171, предметом судово-психіатричної експертизи є психічний стан особи у певні юридично значимі проміжки часу. Психічний стан особи у певні юридично значимі проміжки часу визначається з метою надання відповіді на запитання, поставлені особою або органом, яка (який) залучила(в) експерта, або слідчим суддею чи судом,що доручив проведення експертизи.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з частиною третьою статті 297 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. У виняткових випадках, коли особа, щодо якої відкрито провадження у справі про обмеження її у цивільній дієздатності чи визнання її недієздатною, явно ухиляється від проходження експертизи, суд у судовому засіданні за участю лікаря-психіатра може постановити ухвалу про примусове направлення фізичної особи на судово-психіатричну експертизу (стаття 298 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 17 травня 2021 року у справі № 636/398/19 (провадження № 61-5685св20) зазначено, що за положеннями частини першої статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Зміст цієї норми слід тлумачити таким чином, що суд має право, але не зобов`язаний визнати фізичну особу недієздатною. Частиною другою статті 39 ЦК України передбачено, що порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється ЦПК України. Відповідно до статті 239 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Метою проведення судово-психіатричної експертизи є з`ясування наявності чи відсутності психічного розладу, здатного вплинути на усвідомлення особою своїх дій та керування ними.

Разом з тим судом першої інстанції вказав, що згідно зі статтею 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Як вбачається з матеріалів справи, при поданні заяви ОСОБА_1 долучено висновок судово-психіатричного експерта N 292/2024 від 13.08.2024 року, яким встановлено, що ОСОБА_2 , 1940 року народження, страждає стійким хронічним психічним розладом - судинною (атеросклеротичною) деменцією, згідно з МК-10 F01.8 (а.с.13-14), при цьому у висновку експертизи зазначено, що ОСОБА_2 виявляє ознаки стійкого хронічного психічного розладу, що позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Отже, заявником наданий відповідний постановленому ним питанню висновок експертів . І судом першої інстанції не зазначено, чи є сумніви в їх правильності, на чому такі сумніви ґрунтуються, чому, на думку суду, вказаний висновок не відображає поточний психічний стан особи, виходячи з конкретних обставин справи, за умови, що у висновку зазначено про хронічний психічний розлад у особи похилого віку.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України). Призначення експертизи є одним із способів доказування по справі.

Враховуючи наведене, та у зв`язку з тим, що заява ОСОБА_1 стосується визнання ОСОБА_2 недієздатною, то судом першої інстанції необґрунтовано призначено у справі аналогічну експертизу, при тому, що надані заявником висновки експертизи від 13.08.2024 року вже включають відповіді на завдані судом в оскарженій ухвалі від 20.05.2025 року питання. Суд першої інстанції з урахуванням обставин справи не зазначив, чи є висновок судово-психіатричної експертизи неактуальним та недостатнім для прийняття рішення, а послався тільки на те, що згідно з п.10 Порядку проведення судово-психіатричних експертиз до предметом судово-психіатричної експертизи є психічний стан особи у певні юридично значимі проміжки часу. Психічний стан особи у певні юридично значимі проміжки часу визначається з метою надання відповіді на запитання, поставлені особою або органом, яка (який) залучила(в) експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи.Між тим, експертиза, на висновки якої посилається заявник, проведена недавно в порівнянні з часом звернення до суду, рішення суду про визнання особи обмежено дієздатною, яким вказана експертиза зазначена як належний і допустимий доказ, ухвалено в січні 2025 року, а вже у березні 2025 року заявник звернувся з даною заявою.

Відтак, доводи апеляційної скарги про те, що проведення судово-психіатричної експертизи у справі необґрунтоване, знайшли своє підтвердження.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Апеляційний суд не погоджується із висновками суду першої інстанції про наявність підстав для призначення нової аналогічної судової експертизи, оскільки суд порушив норми процесуального права, не мотивував необхідність такої експертизи при наявності аналогічного дослідження, строк якого не порушує умов актуальності для даної справи, та залишив поза увагою положення статті 103 ЦПК України.

З огляду на зазначене колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги обґрунтованими та достатніми для скасування ухвали суду першої інстанції та повернення справи до суду для продовження розгляду.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Повха Ігора Дмитровича задовольнити.

Ухвалу Галицького районного суду Івано-Франківської області від 20 травня 2025 року скасувати, справу направити до суду для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення та в касаційному порядку не оскаржується.

Повне судове рішення складено 18 червня 2025 року.

Судді Є.Є. Мальцева

В.А. Девляшевський

В.М.Луганська