Провадження № 2-с/127/153/25
УХВАЛА

09 червня 2025 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Іщук Т. П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного процесуального строку та скасування судового наказу від 26 грудня 2025 року по справі №127/39701/24,

ВСТАНОВИВ:

26 грудня 2024 року Вінницьким міським судом Вінницької області в справі №127/39701/24 виданий судовий наказ про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та гарячої води в розмірі 13 524,05 грн, з яких: 13 264,17 грн заборгованість за спожиті послуги; 211,27 грн суми втрат від інфляції; 48,61 грн 3% річних від суми заборгованості за спожиті послуги, а також судовий збір в розмірі 302,80 грн в рівних частках по 50,47 грн з кожного боржника.

02 червня 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про скасування вищевказаного судового наказу, вказуючи на те, що 18 травня 2025 року вона, не маючи можливості скористатися банківською карткою в продуктовому магазині, у спілкуванні по мобільному зв`язку з працівником банку дізналась, що її картка заблокована на підставі постанови державного виконавця з примусового виконання судового наказу щодо стягнення з неї заборгованості. Разом з тим, зазначає, що цей судовий наказ узагалі не отримувала і з його змістом ознайомилась лише 19 травня 2025 року у відкритому доступі в мережі Інтернет шляхом огляду інформації в Єдиному державному реєстрі судових рішень, а тому вважає, що строк подання заяви про скасування судового наказу нею пропущений з поважних причин. Зазначає, що із судового наказу не зрозуміло сам період стягнення заборгованості та неправомірно стягнуто суми інфляційних втрат та 3 % річних, які на думку заявника не підлягають застосуванню в нарахуваннях до заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг під час дії воєнного стану, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року №205. За наведених обставин заявник просить поновити строк для подання заяви про скасування судового наказу №127/39701/24, виданого 26 грудня 2024 року Вінницьким міським судом Вінницької області, та його скасувати.

Вивчивши подану заяву та матеріали зазначеної вище цивільної справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч.1 ст.170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 ЦПК України заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Як слідує з матеріалів справи, копія судового наказу №127/39701/24 від 26 грудня 2024 року направлялась боржникам поштовими засобами, однак конверт з поштовими відправленнями повернувся до суду не врученим із зазначенням причини повернення «за закінченням терміну зберігання». 02 червня 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про скасування судового наказу, вказуючи, що 19 травня 2025 року вона ознайомилася з цим наказом в Єдиному державному реєстрі судових рішень. Доказів про те, що заявник був ознайомлений з цим судовим наказом раніше матеріали справи не містять.

З огляду на викладене у суду відсутні підстави стверджувати про пропуск заявником строку для подання заяви про скасування судового наказу, а тому заява в частині поновлення строку задоволенню не підлягає.

Щодо заяви про скасування судового наказу, то з її змісту слідує, що заявником оспорюється правомірність підстав нарахування та стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, зокрема щодо періоду нарахування заборгованості за житлово-комунальні послуги та підстав нарахування на неї суми інфляційних втрат та 3 % річних, що спростовує безспірність права вимоги стягувача. Тобто в даних правовідносинах існує спір про право, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23 грудня 2011 року наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право та при цьому закон не зобов`язує перевіряти наявні матеріали справи, тому відповідна заява боржника є єдиною підставою для скасування судового наказу.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що є всі підстави для скасування судового наказу, оскільки в даних правовідносинах існує спір про право, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170, 171 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу задовольнити.

Скасувати судовий наказ, виданий 26 грудня 2024 року Вінницьким міським судом Вінницької області в справі № 127/39701/24ц за заявою Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» про солідарне стягнення в порядку наказного провадження з ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та гарячої води в розмірі 13 524,05 грн, що складається з: 13 264,17 грн заборгованість за спожиті послуги; 211,27 грн суми втрат від інфляції; 48,61 грн 3% річних від суми заборгованості за спожиті послуги, а також судовий збір в розмірі 302,80 грн в рівних частках по 50,47 грн з кожного боржника.

Роз`яснити Комунальному підприємству Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» право на звернення до суду з тією самою вимогою в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя: