Справа № 357/1265/25
Провадження № 2/357/2028/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Ярмола О. Я. ,

при секретарі - Любченко А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5 цивільну справу за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2025 року директор ТОВ «Коллект Центр» Марія Ткаченко через систему «Електронний суд» звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договорами № 77738718 від 25.09.2021, № 510930 від 12.02.2021 у розмірі 63611,13 грн., та понесені судові витрати.

І. Позиція сторін у справі.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 25.09.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір № 77738718, дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Згідно умов вказаного договору ОСОБА_1 отримала грошові кошти у сумі 2000,00 грн, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника та відповідач зобов`язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату від суми позики. Відповідно до п. 2 Договору процентна ставка (базова, фіксована) становить 1,99 % яка нараховується за кожен день користування позикою. Відповідно до умов договору Позичальник до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику, що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення Позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі. 22.02.2022 було укладено договір №22/02/2022 відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №77738718. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №77738718. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за договором №77738718. Представник позивача вказує, що загальний розмір заборгованості за договором № 77738718 від 25.09.2021, становить 3210,82 грн. (заборгованість за тілом кредиту - 2000,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 1210,50 грн, нараховані 3% річних - 0,32 грн).

Також, 12.02.2021 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 510930, відповідно до умов якого, ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» надав кредит в сумі 20 000,00 грн., строком на 1095 днів, шляхом перерахування кредитних коштів на банківську картку позичальника в порядку передбаченому умовами договору кредиту, а позичальник зобов`язався повернути суму кредиту в строк до 12.02.2024 та сплатити відсотки за користування кредитом в порядку та строки, визначені пунктом 1.5 Договору кредиту. Відповідач здійснила дії, спрямовані на укладання договору про надання споживчого кредиту шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» було перераховано грошові кошти. Підписанням договору відповідач, також підтвердив, що він повністю ознайомився з усіма його умовами, в тому числі з правилами та йому було надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. 26.11.2021 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено Договір факторингу №26-11/2021, відповідно до якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права грошової вимоги до позичальників, у т.ч. за Договором про надання споживчого кредиту № 510930. У свою чергу, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило право вимоги до боржників Товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023 року, у тому числі за вищевказаним договором про надання споживчого кредиту, що укладений між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 . Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом грошової вимоги до відповідача.

Відповідач взятих на себе зобов`язань за договором про надання споживчого кредиту № 510930 не виконала та має перед ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» прострочену заборгованість на загальну суму 60400,31 грн (заборгованість за тілом кредиту - 19338,05 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 25795,80 грн., заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 15266,46 грн.

Враховуючи вищевикладене, позивач просить стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість у розмірі 63611,13 грн.

Заперечуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 подала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що позивачем до позовної заяви не було долучено належних доказів видачі відповідачу кредитних коштів за спірними кредитними договорами. Надання розрахунку суми заборгованості або витягу з реєстру прав вимоги є недостатнім для підтвердження наявності заборгованості, оскільки такі документи не є первинними документами, що підтверджують факт готівкової чи безготівкової видачі коштів відповідачу. Матеріали справи не містять виписки по картковому рахунку. Долучені до матеріалів справи додатки не містять інформації щодо номера банківської карти відповідача. Розрахунок заборгованості є документом, що створений самим позивачем, а відтак, інформація зазначена в ньому, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких він був складений, не може бути доказом наявності заборгованості. Відповідач вказує, що наданий позивачем витяг з реєстру боржників до договорів факторингу не містить підпису сторін, які б підтверджували дійсність переходу права вимоги за кредитними договорами відповідача. Окрім того, відповідач зазначає, що нарахування суми процентів за користування кредитними коштами, що у декілька разів перевищує суму тіла кредиту є несправедливою умовою та фактично виступає як міра відповідальності за несвоєчасне виконання зобов`язання за кожен день прострочки.

ІІ. Процесуальні дії та рішення у справі.

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області своєю ухвалою від 03.03.2025 прийняв позовну заяву до розгляду у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначив справу до розгляду (а.с. 164).

24.03.2025 на адресу суду від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 168-185).

29.03.2025 представник позивача Ткаченко М.М. через систему «Електронний суд» сформувала клопотання про відкладення розгляду справи (а.с. 187-191).

01.04.2025 представник позивача Ткаченко М.М. через систему «Електронний суд» подала відповідь на відзив (а.с. 192-204), клопотання про витребування доказів (а.с. 205-211).

Ухвалою суду від 03.04.2025 витребувано від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформацію, чи видавалась АТ КБ «ПРИВАТБАНК» ОСОБА_1 платіжна картка № НОМЕР_1 ; докази зарахування на картку № НОМЕР_1 кредитних коштів у сумі 2 000,00 грн.; ідентифікаційні дані власника картки та повний номер картки № НОМЕР_1 ; інформацію щодо номеру телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № НОМЕР_1 за період 25.09.2021 по 25.10.2021 року; інформацію чи знаходиться номер телефону НОМЕР_2 в анкетних даних ОСОБА_1 (а.с. 213-22214).

29.04.2025 на адресу суду від АТ КБ «Приватбанк» надійшли витребувані відомості (а.с. 219-221).

Ухвалами судді від 07.05.2025, 05.06.2025 були задоволені клопотання представника позивача ТОВ «Коллект Центр» Воронкова О.М. про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

У судовому засіданні представник позивача Воронков О.М. підтримав позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_1 позов визнала частково.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи із наступного.

ІІІ. Фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що 25.09.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 77738718 (а.с.51-52).

Згідно п. 1. договору позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.

Відповідно до п. 2.1. договору позики сума Позики становить 2000,00 грн.

Строк позики становить 9 днів (п. 2.2 договору).

Згідно з пунктом 2.3 договору процентна ставка (базова) становить 1,99 %. Проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дату отримання позики, на залишок позики (п. 4 договору).

Договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України "Про електронну комерцію" Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі (п. 12 договору).

Підписанням цього Договору позики відповідач підтверджує, що ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст.12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», (п.п. 5.1. п. 5 Договору позики).

А також, відповідач погодилася, що до моменту підписання Договору позики вивчила цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/(надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього Договору їй зрозумілі, (п.п. 5.2. п. 5 Договору позики).

Пунктом 2.25 Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (на умовах повернення позики в кінці строку позики) (далі - Правила) строк позики - період часу, на який Товариство надає позику позичальнику відповідно до умов договору позики (із зазначенням кінцевої дати строку позики) та який може бути змінено у випадку продовження строку користування позикою за ініціативою позичальника в порядку, передбаченому розділом 7 цих Правил, або зміни кінцевої дати строку позики у відповідності до п. 6.8 цих Правил.

Відповідно до п. 6.5. Правил, у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення Позики та процентів, Позичальнику на таку неповернуту Позику (або її частину) Товариство має право нараховувати Проценти у розмірі, передбаченому Договором позики, за кожний день понадстрокового користування Позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення Позики (або її частини) та Процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування Процентів на Позику (або її частину) за понадстрокове користування Позикою за Договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на Позику за понадстрокове користування.

Встановлено, що 22.02.2022 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір №22/02/2022. Відповідно до п. 2.1. якого Первісний кредитор зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги у сумі 153 662 582,15 грн., а фактор зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить первісному кредитору, і стає новим кредитором за договорами позики, укладеними між клієнтом і боржниками (а.с. 97-101).

Так, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права грошової вимоги, в тому числі за договором №77738718, що стверджується реєстром боржників № 1 (а.с. 104-106).

Встановлено, що 10.01.2023 між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «Коллект центр» було укладено договір №10-01/2023, згідно п.2.1. якого первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, зазначених у додатку № 1 та № 3 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за договорами позики (кредитними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них (а.с. 122-127).

Таким чином, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №77738718, що стверджується реєстром боржників до договору №10-03/2023/01 (а.с. 130-132).

Судом встановлено, що 12 лютого 2021 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 510930. Згідно з умовами договору розмір кредиту складає 20 000,00 грн., строк кредиту - 1095 днів, термін повернення кредиту - 12.02.2024 року, тип процентної ставки фіксована, процентна ставка за перший день користування - 25% в день, процентна ставка за всі наступні дні користування кредитом - 85 % річних, орієнтовна реальна річна процентна ставка - 127,36 % річних, орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладання договору - 54896,75 грн. Кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування платіжну картку.

Паспорт споживчого кредиту, який підписаний особисто відповідачем, містить аналогічні умови.

Договір про надання споживчого кредиту № 510930 та графік платежів підписаний відповідачем 12.02.2021 року. Підписанням договору про надання споживчого кредиту, відповідач також підтвердив, що він повністю ознайомився з усіма його умовами, в тому числі з Правилами та йому було надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства.

У графіку платежів до договору про надання споживчого кредиту № 510930, між сторонами узгоджено кількість платежів, дати платежів (періодичність внесення щомісячно), суми кредиту до сплати, нараховані відсотки до сплати та загальні суми платежів до сплати.

26.11.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу №26-11/2021, у відповідності до умов якого, ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступає, а ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» приймає належні ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» права вимоги до боржників за договорами кредиту, зокрема і за договором про надання споживчого кредиту № 510930 від 12.02.2021 року, укладеним між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 .

Встановлено, що 10.03.2023 між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «Коллект центр» було укладено договір №10-03/2023/01, згідно п.2.1. якого первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, зазначених у додатку № 1 та № 3 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за договорами позики (кредитними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них (а.с. 110-115).

Таким чином, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №510930, що стверджується реєстром боржників до договору №10-03/2023/01 (а.с. 118-120).

Позивач стверджує, що станом на день звернення із позовом до суду, заборгованість відповідача за договором №77738718 від 25.09.2021, становить 3210,82 грн, з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 2000,00 грн; - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 1210,50 грн; нараховані 3% річних - 0,32 грн.

Загальний розмір заборгованості відповідача за договором №510930 від 12.02.2021, становить 60400,31 грн, з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 19338,05 грн; - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 25795,80 грн; - заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору(з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 15266,46 грн.

ІV. Позиція суду та оцінка аргументів сторін.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про електронну комерцію».

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст.610 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

За положеннями п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитодавця у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено законом чи договором.

У відповідності до ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.

Частиною першою статті 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за вказаними договорами № 77738718 від 25.09.2021, № 510930 від 12.02.2021р.

Зібраними матеріалами справи підтверджується, що відповідач не виконує свої зобов`язання перед ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», про що свідчить наявність заборгованості, доказів на спростування доводів позивача щодо його права вимоги чи розміру боргу відповідач суду не надала. Договори факторингу, за якими позивач набув право вимоги, є чинними та відповідачем не оскаржені.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, відповідач ОСОБА_1 несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за вказаними кредитними договорами перед новим кредитором ТОВ «Коллект Центр» у тому ж обсязі, що і перед первісними кредиторами.

Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконала своїх зобов`язань щодо повернення наданих їй коштів в строки, що передбачені умовами договору, тобто існує заборгованість, право вимоги якої набув позивач.

Разом з тим, суд не погоджується із визначеною сумою боргу за договором № 77738718 від 25.09.2021р., оскільки за вказаним договором позики первісний кредитор відступив позивачу суму заборгованості - 3210,50 грн., а позивач провів донарахування 3 % річних у відповідності до вимог ст. 625 ЦК України та просить стягнути з відповідача 3210,982 грн., станом на 10.01.2023р.

Згідно п. 18 розділу ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості : за кредитним договором № 510930 від 12.02.2021 року в сумі 60400 грн. 31 коп. та за договором позики № 77738718 від 25.09.2021 р. в сумі 3210,50 грн. та суд відмовляє в стягненні з відповідача 3 % річних за договором позики № 77738718 від 25.09.2021р.

Судові витрати.

Згідно ч.2, ч. 3 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входять до предмету доказування у справі. Для підтвердження цих обставин потрібно надати суду договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, і оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. (Постанова ВП ВС від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16)

Відповідно до статей 133, 134, 137 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. (…) Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Встановлено, що позивач в позовній заяві зазначив розмір витрат на правову допомогу 16 000 грн.

З матеріалів справи вбачається, що правнича допомога надавалась позивачу ФОП ОСОБА_3 на підставі договору про надання правової допомоги від №02-09/2024-3 від 02 вересня 2024 року (а.с.21-25).

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон N 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до статті 19 Закону N 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону N 5076-VI).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).

Враховуючи вищевикладене та аналізуючи надані представником позивача докази в підтвердження здійснення відповідних витрат за укладеним договором про надання правничої допомоги та враховуючи, що справа розглядалася в спрощеному провадженні, існує багато судової практики в даній категорії спору, враховуючи клопотання відповідача про зменшення розміру судових витрат, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимоги про відшкодування позивачу витрат на оплату правничої допомоги в сумі 3000 грн.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 5422,40 грн. включаючи і судовий збір (3000 грн. +2422,40 грн).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Керуючись ст. ст. 4, 12, 76 81, 258, 259, 264 265, 268, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за Кредитним договором № 510930 від 12.02.2021 року в сумі 60400 грн. 31 коп. та за договором позики № 77738718 від 25.09.2021 р. в сумі 3210,50 грн. Всього до стягнення - 63610,81 грн. (шістдесят три тисячі шістсот десять гривень вісімдесят одна копійка) та судові витрати по справі в сумі 5422,40 грн. (п`ять тисяч чотириста двадцять дві гривні сорок копійок).

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З урахуванням ч. 3 ст. 124, ч. 6 ст. 259 ЦПК України, повний текст рішення виготовлений та підписаний 16.06.2025 року.

Суддя О. Я. Ярмола