Справа № 135/624/25
Провадження № 2/135/334/25
РІШЕННЯ

Іменем України

11.06.2025 Ладижинський міський суд Вінницької області в складі: судді Корнієнка О.М.,

з участю секретаря судових засідань Кузьміних О.В,

позивача ОСОБА_1 ,

його законного представника ОСОБА_2 ,

представника позивача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Ладижин Вінницької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа: Орган опіки та піклування Ладижинської міської ради, про захист порушених прав на житло,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про захист порушених прав на житло. У позові зазначив, що він є сином відповідачки. Зі свого народження і до 07.04.2025 він проживав із матір`ю в м. Ладижин за різними адресами. Останніх два роки вони жили в квартирі АДРЕСА_1 . Квартира належить ОСОБА_4 на праві приватної власності. 07.04.2025 відповідач відібрала в нього ключі від вхідних дверей квартири, вигнала його та заборонила користуватись житловою площею цієї квартири. Вказав, що він як неповнолітній член сім`ї власника квартири за згоди власника вселився в квартиру, відтак, має право користування цим житлом, не втратив право користування квартирою, тому просить вселити його в квартиру АДРЕСА_1 , належну на праві приватної власності ОСОБА_4 , та зобов`язати її не чинити перешкод йому користуватися житловою площею квартири АДРЕСА_1 , та надати дублікат ключів від вхідних дверей квартири.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , його законний представник ОСОБА_2 та представник ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. ОСОБА_1 додатково пояснив, що одного дня мати сказала йому йти до батька, забрала ключі від квартири, і він не зміг потрапити додому, живе з другом. Законний представник ОСОБА_2 вказав, що тривалий час в достатній мірі не спілкувався із сином, а коли сину виповнилось 16 років, він з ним поговорив, почав спілкуватись, і мати через це вигнала сина з квартири і син живе в друга.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про визнання позовних вимог. Просила провести розгляд справи в її відсутність. В зв`язку з визнанням позову просила зменшити розмір судового збору який з неї підлягає стягненню та зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 3000 грн.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, визначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідно до статті 9 Житлового Кодексу України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до статті 405 Цивільного кодексу України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням (частина 1 ст. 156 ЖК України).

З копії свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 вбачається, що батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_1 як член сім`ї власника квартири має право користуватись житловим приміщенням нарівні з власником квартири.

За таких обставин, суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки воно не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача).

Права позивача підлягають захисту шляхом його вселення у квартиру АДРЕСА_1 та наданням ключів від вхідних дверей квартири, тому заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Тому, слід стягнути з відповідачки, яка визнала позов, на користь законного представника позивача 605,6 грн судового збору. А також повернути законному представнику позивача з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 605,6 грн.

Вирішуючи питання про стягнення витрат на оплату витрат на правничу допомогу заявлених позивачем в сумі 10 000 грн суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч.1-5 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Також суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також, чи була їх сума обґрунтованою. (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішеннях від 12 жовтня 2006 р. у справі «Двойних проти України», від 10 грудня 2009 р. у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 23 січня 2014 р. у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26 лютого 2015 р. у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 р. у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як вбачається з матеріалів справи, між законним представником позивача та адвокатом Патраманським І.О. 16.04.2025 був укладений Договір про надання правничої допомоги. До позову додано копію акту приймання-передачі виконаних робіт від 02.05.2025, розрахунок витрат на правничу допомогу, копію платіжної інструкції про оплату за надання правничої допомоги.

Одночасно з цим, суд приходить до висновку, що зазначений розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній справі є недоведеним в повній мірі.

Як вбачається з розрахунку витрат на правничу допомогу, визначено ціну роботи: за участь адвоката в судових засіданнях 3500 грн.

Разом з тим, суд вважає, що обґрунтованою та співмірною сумою витрат за участь адвоката в одному підготовчому судовому засіданні у справі, в якій відповідач повністю визнала позовні вимоги є сума 1000 грн.

Разом з тим, суд враховує, що згідно положень ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Проте відповідач, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, не навела переконливих аргументів та не довела неспівмірності витрат на правничу допомогу, отриману позивачем в іншій частині.

Отже, керуючись принципами справедливості, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат та розумності їх розміру, тобто відповідністю понесених витрат, складності, обсягу та характеру наданої адвокатом допомоги, а також співмірності цих витрат із ціною, конкретних обставин справи, зважаючи на принципи змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, суд вважає доведеними позивачем витрати на правничу допомогу в розмірі 7500 грн, які підлягають стягненню з відповідачки.

На підставі викладеного, та керуючись ст.9, 156 ЖК України, ст.405 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 174, 200, 212-214 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Вселити неповнолітнього ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1 , належну на праві приватної власності ОСОБА_4 .

Зобов`язати ОСОБА_4 не чинити перешкод ОСОБА_1 користуватися житловою площею квартири АДРЕСА_1 , та надати ОСОБА_1 дублікат ключів від вхідних дверей квартири.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь законного представника неповнолітнього позивача ОСОБА_2 8 105,60 грн судових витрат.

Повернути ОСОБА_2 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 605,60 грн згідно платіжної інструкції АТ «Універсалбанк» №МЕМХ-Х2ЕК-8Е7С-52М2 від 02.05.2025.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя