печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

11 лютого 2025 року Печерський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді - Остапчук Т.В., при секретарі Медведєвій М.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову про визнання виконавчого документа таким, що не піддягає виконанню у справі 757/38962/19-ц, -

В С Т А Н О В И В :

07.11.2023 до Печерського районного суду м. Києва через систему «Електронний суд» надійшла заява ОСОБА_1 , про зупинення стягнення у виконавчому провадженні ВП №71406069, яка 13.11.2023 передана у провадження судді Остапчук Т.В у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями. Вивчивши заяву та додані до неї документи, приходжу наступного. Статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню. Заява про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню має відповідати вимогам ст.432 ЦПК України. За вимог ч. 3 ст. 432 ЦПК України суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Як вбачається, із заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст. 432 ЦПК України, оскільки з матеріалів заяви вбачається що заявник посилається на нормативну базу ст. ст. 149-153 ЦПК України. Окрім цього, згідно з ч. 4 ст. 183 ЦПК України, будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; Таким чином, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні ВП № 71406069, що здійснюється на підставі виконавчого листа №757/38962/19-ц, виданим 13.03.2023 року Печерським районним судом м. Києва, заявник посилається не лише на норми забезпечення позову, а й ч. 1 ст. 432 ЦПК України та оскільки заява подана заявником в 2023 році, і для правильного вирішення питання необхідно повернути заяву заявнику відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки не зрозуміло які вимоги просить задовольнити заявник. З аналізу вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам ч. 4 ст. 183 та ст. 432 ЦПК України, відтак підлягає поверненню. За приписами ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). У відповідності ч. 4 ст. 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду. Частиною 7 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви. Керуючись ст. ст. 10, 183, 353, 354, 432 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову про визнання виконавчого документа таким, що не піддягає виконанню у справі 757/38962/19-ц - повернути заявниці. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України. Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України та в строки встановлені ст. 354 ЦПК України.

Суддя: Т.В.Остапчук