Справа № 2-6446/11
Провадження № 6/161/125/25
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі: головуючого судді Шестерніна В.Д.

за участю секретаря Мельник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», заінтересовані особи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб з питань виведення ПАТ «Комерційний банк «Надра», ОСОБА_1 , про заміну стягувача у виконавчому документі, -

встановив:

І.Короткий зміст заяви

19.05.2025 ТзОВ «Брайт Інвестмент» через систему «Електронний суд» звернулося в суд із заявою про заміну стягувача у виконавчому документі.

Заява обгрунтована тим, що заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22.11.2011 у справі №2-6446 стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором №279ПП/6-в від 08.07.2008 в розмірі 67 638,77 грн. та судові витрати в розмірі 796,39 грн.

Право вимоги за цим кредитним договором на підставі договорів про відступлення прав вимоги №GL48N718070_blank від 05.08.2020 та №GL48N718070_blank_01 від 30.09.2020 перейшло від ПАТ «КБ «Надра» до ТзОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», а потім - до ТзОВ «Брайт Інвестмент».

Внаслідок відступлення права вимоги відбулася заміна кредитора в зобов`язанні поза межами виконавчого провадження (правонаступництво в матеріальних правовідносинах), що є підставою для процесуального правонаступництва.

В зв`язку з цим заявник просив суд замінити стягувача у виконавчих листах, виданих на підставі зазначеного рішення суду, з ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТзОВ «Брайт Інвестмент».

ІІ.Процесуальні дії суду, клопотання та заяви учасників судового процесу

Ухвалою суду від 22.05.2025 заява про заміну стягувача у виконавчому документі прийнята до розгляду.

Суд зобов`язував заявника надати інформацію щодо перебування виконавчих листів на примусовому виконанні (наявність та стан виконавчих проваджень). Заявник надав суду лист Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області №996/425/760 від 06.06.2025 (відповідь на адвокатський запит).

Представник заявника в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Подав клопотання про здійснення розгляду заяви про заміну сторони у виконавчому документі за його відсутності (включене в текст самої заяви).

Заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Будь-яких заяв чи клопотань від них не надходило.

Згідно з ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну стягувача у виконавчому документі.

У зв`язку неявкою учасників справи в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 2 ст. 247 ЦПК України).

ІІІ.Фактичні обставини справи

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22.11.2011 у справі №2-6446 у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (а.с. 11) стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором №279ПП/6-в від 08.07.2008 в розмірі 67 638,77 грн. та судові витрати в розмірі 796,39 грн.

На підставі цього рішення суду був виданий виконавчий лист №2-6446 від 22.11.2011, який перебував на примусовому виконанні у Відділі державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (виконавче провадження №52539201). Це виконавче провадження було завершене 13.05.2017 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (лист Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області №996/425/760 від 06.06.2025, а.с. 76).

Згідно з публічними відомостями автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавче провадження №52539201 було відкрите 04.10.2016, стан виконавчого провадження: завершене.

Відомостей про повторне пред`явлення виконавчого листа до виконання матеріали справи не містять.

05.08.2020 ПАТ КБ «Надра» (первісний кредитор) та ТзОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» (новий кредитор) уклали договір про відступлення прав вимоги №GL48N718070_blank (а.с. 13-15), на підставі якого до нового кредитора перейшло право вимоги за кредитним договором № 279ПП/6-В від 08.07.2008 до ОСОБА_1 (додаток №1 до договору №GL48N718070_blank від 05.08.2020, а.с. 16, платіжне доручення №1 від 06.07.2020, а.с. 17).

30.09.2020 ТзОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» (первісний кредитор) та ТзОВ «Брайт Інвестмент» (новий кредитор) уклали договір про відступлення прав вимоги №GL48N718070_blank_01 (а.с. 18-19), на підставі якого, включаючи усі додатки до нього (а.с. 21-22) до нового кредитора перейшло право вимоги за кредитним договором №279ПП/6-В від 08.07.2008 до ОСОБА_1 (додаток №1 до договору №GL48N718070_blank від 30.08.2020, а.с. 20, платіжні доручення, а.с. 23-29).

ІV.Висновок суду

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 514 ЦК України).

Тлумачення ч. 1 ст. 512 ЦК України дає підстави для висновку, що відступлення права вимоги є одним з випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Процесуальне правонаступництво передбачене статтею 55 ЦПК України. Це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку із цим для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.

Законодавець не ототожнює «процесуальне правонаступництво» і «заміну сторони виконавчого провадження», оскільки цим інститутам присвячені дві окремі статті ЦПК України - 55 та 442 відповідно. Також це опосередковано випливає зі змісту пункту 28 частини першої статті 353 ЦПК, відповідно до якого ухвала про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво) та ухвала про заміну сторони виконавчого провадження відокремлені одна від одної як такі, на які можуть подаватись скарги окремо від рішення суду.

Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але разом з тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом. Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження (див. пункти 72-75 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 у справі №2-7763/10).

Оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи. Але заміна учасника справи не обов`язково означає заміну сторони відкритого виконавчого провадження (такі правові висновки викладені в пунктах 73-75 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2020 у справі № 916/617/17).

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 у справі №2-7763/10 (пункти 80-81, 115, 127-130) викладені такі правові висновки:

«На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 55 ЦПК України.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України. Відповідно, тільки до закінчення виконавчого провадження можна ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства.

Не можна замінити сторону виконавчого провадження, яке було закінчене, якщо не існує підстав для відновлення виконавчого провадження, з приводу чого особа має звернутися до суду, надавши переконливі аргументи щодо такого відновлення. Разом з тим і заміна стягувача у виконавчому документі як сторони справи має мати дійсну процесуальну мету, а підстави такої заміни належним чином аргументовані. Саме тільки матеріальне правонаступництво без процесуальної мети не є достатнім аргументом, оскільки не відповідає вимогам частини першої статті 2 ЦПК України. Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства. Якщо, наприклад, суд підтвердив зобов`язання однієї сторони договору перед іншою та відповідне судове рішення набуло законної сили, то суд не здійснює заміну його сторони у випадку уступки відповідним кредитором за цим договором своїх прав та обов`язків іншій особі на цю іншу особу лише заради процесуальної констатації цього матеріального правонаступництва. Суд може здійснити заміну учасника справи виключно для виконання вимог частини першої статті 2 ЦПК України.

Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва здійснюється з процесуальною метою реалізації правонаступником прав щодо виконання судового рішення у виконавчому провадженні, відтак потребує розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим.

Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закінчене, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництво, якщо виконавче провадження закінчене, заявник має здійснювати процесуальні дії (наприклад, оскаржити постанову про закінчення виконавчого провадження), спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати ці питання в комплексі.

За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва».

За встановлених фактичних обставин справи та з урахуванням релевантних джерел права суд дійшов таких висновків.

Насамперед, суд зауважує, що ТзОВ «Брайт Інвестмент», як правонаступник стягувача, звернулося до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому документі (сторони справи). При цьому, сторону у виконавчому документі (сторону справи) не слід ототожнювати із стороною виконавчого провадження.

Стягувачем за спірним виконавчим документом (виконавчим листом №2-6446 від 22.11.2011) є ПАТ КБ «Надра», а боржником - ОСОБА_1 . Виконавчий документ виданий на виконання рішення суду, яким задоволені вимоги (захищені права) стягувача за кредитним договором №279ПП/6-в від 08.07.2008.

Виконавчий документ був пред`явлений стягувачем до примусового виконання. За наслідками цього було відкрите виконавче провадження ВП №52539201.

13.05.2017 виконавчий документ був повернутий стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». При цьому, саме виконавче провадження №52539201 щодо виконання цього виконавчого документа не було закінчене.

ТзОВ «Брайт Інвестмент», як новий кредитор, набуло право вимоги за кредитним договором №279ПП/6-в від 08.07.2008 до ОСОБА_1 , як боржника.Відтак, відбулося правонаступництво юридичної особи кредитора в матеріальних правовідносинах.

Сам факт повернення виконавчого документа стягувачу на цій правовій підставі не позбавляє права ТзОВ «Брайт Інвестмент», як правонаступника стягувача, права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених Законом України «Про виконавче провадження». Однак, такі строки на даний час є пропущені. Заявник не звертався до суду із заявою про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого документа до виконання та не наводив будь-яких переконливих причин для цього. А тому, дійсна процесуальна мета для заміни стягувача у виконавчому документі (отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження) не може бути досягнута. В зв`язку з цим відсутні підстави для процесуального правонаступництва (заміни сторони у виконавчому документі).

Отже, в задоволенні заяви про заміну стягувача у виконавчому документі слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 55, 442 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» про заміну стягувача у виконавчому документі - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали суду складено 16.06.2025.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.Д. Шестернін