н/п 2/490/385/2025 Справа № 490/3823/24
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2025 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Гуденко О.А., при секретарі Вознюк Д.І., за участі представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа - ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригод,-

В С Т А Н О В И В:

09 травня 2024 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшов позов адвоката Притикіна І.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 , у якому він просить стягнути на корсить позиваач з ОСОБА_4 , суму матеріального збитку у розмірі 810 003 грн 30 коп, завданого з вини відповідача внаслідок пошкодження в ДТП належного позивачу автомобіля Мерседес Бенц, р/н НОМЕР_1 , а також відшкодувати судові витрати у розмірі 8705 грн.

В обгрунтування позову посилається на те, що післі пошкодження належного йому на праві власності автомобіля Mercedes-Benz GLS 450 р. н. НОМЕР_1 в результаті ДТП, яка сталася з вини водія ОСОБА_2 ,, ним було замовлено оцінку вартості майнової шкоди, завданої власнику автомобіля Мерседес , оцінювачем ОСОБА_5 виконано звіт № 023/03-24, яким встановлено, що вартість відновлювального ремонту складає 970 0003 грн 30 коп.

06 травня 2024 року страхова компанія АТ СК "АРСК" згідно полісу обов`язкового страхування перерахувала позивачеві 160 000 грн відшкодування матеріального зитку в межах ліміту страхової відповідальності.Оскільки цієї суми не достатньо для відновлення автомобіля, залишок цієї суми (970 000 -160 000 ) у розмірі 810 003,30 грн слід стягнути з винуватця ДТП.

Ухвалою суду від 09.05.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі.

31.05.2024 року представник відповідача - адвокат Пантюхов В.С. направив до суду відзив на позовну заяву. Зазначає, що виконавець оцінки матеріального збитку, яку надано позивачем на підтверджєення своїх позовних вимог, ОСОБА_6 не мав законного права на здійснення оціночної діяльності. Сертифікат суб`єкта оціночної діяльності видається строком на 3 роки відповідно до ст 18 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Відповідно до інформації зазначеної самим оцінювачем, він діє на підставі сертифікату № 582/20 від 07.07.2020 . Положення постанови КМУ від 18.03.2022 № 314 «Деякі питання забезпечення провадження господарської діяльності в умовах воєнного стану» не дає підстав для продовження здійснення оціночної діяльності,оскільки, строк дії сертифіката визначено положеннями Закону,а продовження дії встановлено постановою КМУ.

В порушення вимог п. 4.12 розділу ІV Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом МЮУ від 08.10.1998 № 53/5 експертом не зазначено статтю закону, якою передбачено надання висновку експерта, спосіб доставки та вид упаковки досліджуваних об`єктів із зазначенням у необхідних випадках відомостей про те, чи впливав спосіб упаковки на їх збереженість.

Також в порушення ст. 102 ЦПК Укарїни, не зазначено про те, що есперт смаровоз бувпопереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Також оцінювачем у звіті наведені недостовірні дані. Зазначається, що ринкова вартість автомобіля Mercedes-Benz GLS 450 складає 47000 USD на підставі «Бюлетня автоварознавця» випуск № 133 лютий, 2024р. При цьому, до звіту не додано витягу з наведеного джерела на підтвердження такої інформації. При перевірці даної інформації встановлено, що в довіднику «Бюлетня автоварознавця» випуск №133 лютий, 2024 р. відсутній транспортний засіб такий як Mercedes-Benz GLS 450, мається інформація лише по транспортному засобу Mercedes-Benz GLE 400 2017 року випуску. Необхідно відзначити, що у відповідності до вимог п. 7.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом МЮУ та Фондом державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092 за відсутністю даних на транспортний засіб у вітчизняних довідниках, необхідно використовувати зарубіжну довідкову літературу.

Тобто оцінювач повинен був встановити вартість шляхом дослідження ринку, і якщо б він це зробив, то було б встановлено, що автомобіль Mercedes-Benz GLS 450 р. н. НОМЕР_1 продавався за 38200 USD, що значно відрізняється від ринкової вартості наведеної оцінювачем, та підтверджує, що зазначений автомобіль було придбано не більше ніж за 38200 USD, таку інформацію було взято з інтернет ресурсу: https://auto.ria.com/. Також необхідно зазначити, що наведена оцінювачем ринкова вартість, крім того що бралась для іншої моделі транспортного засобу, бралась для транспортних засобів з ЄС, а досліджуваний автомобіль є автомобілем який вироблено для ринку США, шо також впливає як на вартість його в цілому так і на вартість відновлювального ремонту.

Також посилався на те, що при проведення оцінки оцінювачем допущено численні невідповідності та порушення Методики оцінки, неправильно складено фототаблицю до звіту. Не зрозуміло , звідки взято вартість шин для пошкодженого автомобіля, чи є ці ресурси офіціним та джостовірним джерелом інформації. Оцінювачем не описаний характер та ступінь пошкоджень, як того вимагає Методика.

Отже, оскільки у наданому Звіті зазначено неддостовірні дані, він не може бути прийнятий судом до уваги як достовірний доказ ціни позову.

Ухвалою суду від 23.07.2024 року клопотання представника позивача адвоката Притикіна І.І. про допит субєкта оціночної діяльності - задоволено. Постановлено викликати для надання пояснень та допиту субєкта оціночної діяльності ОСОБА_6 з приводу проведення ним звіту №023/03-24

Ухвалою суду від 23.07.2024 року закрито підготовче провадження по справі.

В судовому засіданні від 11 лютого 2025 року судом вислухано пояснення субєкта оціночної діяльності ОСОБА_6 з приводу проведення ним звіту №023/03-24 та зобов`язано представника позивача надати суду відомості щодо проведення відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля.

Ухвалою суду від 28.02.2025 року витребувано у Головного сервісного центру МВС інформацію/копії документів без виключень, що підтверджує правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення, первинної реєстрації ввезеного з-за кордону транспортного засобу "MERCEDES-BENZ GLS 450" VIN-код: НОМЕР_2 ;

документи, де зазначена вартість транспортного засобу (для первинної реєстрації транспортного засобу) "MERCEDES-BENZ GLS 450" VINкод: НОМЕР_2 ;

документи, щодо відповідності конструкції транспортного засобу установленим вимогам безпеки дорожнього "MERCEDES-BENZ GLS 450" VINкод: НОМЕР_2 ;

висновок/відомості про експертне дослідження транспортного засобу, що вносяться до електронного реєстру працівниками експертної служби МВС щодо транспортного засобу "MERCEDES-BENZ GLS 450" VIN-код: НОМЕР_2 ;

інформацію про РЕЄСТРАЦІЮ/ПЕРЕРЕЄСТРАЦІЮ НА НОВОГО ВЛАСНИКА, щодо транспортного засобу "MERCEDES-BENZ GLS 450" VIN-код: НОМЕР_2 , станом на 28.02.2025 року.

Витребувано у страхової компанії АТ "СК "АРКС" завірену належним чином копію страхової справи , яка містить усю інформацію щодо огляду т/з та його пошкоджень, оцінки вартості (розміру) збитків, відновлюваного ремонту, коефіцієнту фізичного зносу, ринкової вартості КТЗ, що знаходяться у страховій справі та стосуються виплати страхового відшкодування згідно полісу № 219212473 за страховим випадком щодо пошкодження транспортного засобу «Мерседес Бенц» д/з НОМЕР_1 .

Також 28.02.2025 року представником відповідчаа адвокатом Пантюховим В.С. було заявлено клопотання про призначення судової ттоварознавчої експертизи з визначенян вартості матеріального збитку автомобілю ОСОБА_7 , завданого в результаті ДТП, що сталася 23.02.2024 року.

В зв`язку з заявленням такого клопотання судом було зобов`язано представника позивача адвоката Притикіна І.І. надати відомості про місце перебування автомобіля та про те, чи проведений ремонт вказаного автомоблія на даний час.

Як повідомив представник позиваач суду, на час вирішення справи автомобіль був відчужений позивачем, проте вже після проведення ремонту.Оскільки ремоньт проводився власними силами позивача- то доказів проведення такого ремонту ,як-то чеків, квитанцій, актів виконаних робіт - у нього немає.

в зв`язку з відсутністю об`єкта дослідження представник відповідача відмоввися від заявленого клопотання про призначення експертизи - в зв`язку з очевидною неможливістю її проведення.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Притикін І.І. підтримав вимоги позову з виклданих підстав.Зазначив, що відповідча намагається уникнути відповідальності заперечуючи очевидні факти, тоді як позивачем надано усі необхідні докази на підтвердження обгрунтованості позовних вимог.

В судовому засіданні представник відповідача адвокат Пантюхов В.С. просив про відмову у задволенні позову за його недоведеністю. Підтримав виклдані у відзиві заперечення щодо правомірності проведення оцінки вартості відновлювального ремонту та складання звіту про оцінку майна №023/03-24 ФОП ОСОБА_6 . Звернув увагу суду на невідповідність і Звіту, наданого страховою компанією щодо обрання для базових значень автомобіля Мерседес іншої моделі та комплектації, отже жоден з наявних в матеріалах справи звітів не може бути прийнятий судом до уваги як належний доказ, а судову експертизу наразі провести неможливо.

Звертає увагу суду на те, що в звіті, проведеному ФОП Смаровоз на фотознімках видно, що живлення авто є, однак оцінювач зазначає що одометр не працює і не зазначає з яких причин. Як видно з фотознімків, пошкоджень частини двигуна чи інших вузлів автомобіля які відповідають за його запуск не має, крім того на панелі приладів світиться інформація про необхідність використання ключа, то постає питання, чому оцінювач зазначає що одометр не працює і бере нормативні показники. Натомість оцінювач Страхової компанії зазначив про показники одометра та зазначив, що пробіг автомобіля становить більше 116 000 км. Так само в цих двох оцінках містяться різні значення ттерміну експлуатації автомобіля - 6років та 8 місяці та 7 років та 1,5 місяці відповідно. це все ставить під сумнів достовірність обох оцінок матеріального збитку.

Зазначив, що відповідча ОСОБА_2 розуміє, що він має сплатити на користь позивача певну матеріальну шкоду, проте розмір цієї шкоди має бути доведений належними доказами. виходячи зі страхвоого акту щодо розрахунку розміру стархвого відшкодування - вважає, що несплачена страховою компанією різниця між дійсним розміром шкоди та страховим відшкодуванням становить 76 00 грн, яка і є цілком достатньою для відновлення автомобіля позивача і яка є справедливою для відшкодування за рахунок винуватця ДТП.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною,Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно дост. 9Конституції Україниєчастиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

У відповідності дост. 13 ЦПК Українисудрозглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані сторонами і долучені до матеріалів справи письмові докази, дослідивши матеріали адміністартивної справи № 490/1585/24, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Судом було встановлено, що 23.02.2024 року о 14:54 год. на перехресті вул. Одеське шосе та вул. Очаківської в м.Миколаєві, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Renault Megane», номерний знак НОМЕР_3 , рухаючись по вул. Одеське шосе в напрямку вул. Ходченка на перехресті з вул. Очаківською перед поворотом ліворуч був неуважний та завчасно не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині і виконуючи поворот ліворуч не надав перевагу у русі транспортному засобу «Mercedes-Benz GLS 450», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 , що рухався в крайній лівій смузі руху транспортних засобів в попутному напрямку і який уникаючи зіткнення з транспортним засобом «Renault Megane», номерний знак НОМЕР_3 , змінив напрямок руху та допустив наїзд на перешкоду, а саме бордюрний камінь. Внаслідок зіткнення транспортний засіб отримав механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків.

Постановою Центрального районного суду м.Миколаєва від 10 квітня 2024 рок уу справі № 490/1585/24 визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Як вбачається з вказаної постанови суду, оцінивши досліджені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.3.б, 10.4 ПДР України, внаслідок чого було пошкоджено транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_3 , тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме: - даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 559685 від 23.02.2024 року, із відомостями якого ОСОБА_2 було ознайомлено, про що останній поставив підпис, жодних заперечень чи зауважень не мав; - даними схеми місця ДТП від 23.02.2024 року, доданою до протоколу про адміністративне правопорушення, із зазначенням місця дорожньо-транспортної пригоди, розташуванням транспортних засобів, напрямком їх руху.

Внаслідок ДТП, яке сталося 23.02.2024 року, у транспортного засобу «Mercedes-Benz GLS 450», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 , виявлені наступні пошкодження: передній бампер; переднє праве крило; передній правий блок фар; праві передні і задні шини; правий передній і задній диск колеса; накладка арки правого переднього крила; передній правий гальмівний диск; передній правий поріг, у транспортного засобу «Renault Megane», номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 пошкоджень не виявлено.

Вказані обставини ДТП та вину ОСОБА_2 у порушенні ПДР - сторони в судовому засіданні не оспорювали.

Власником транспортного засобу «Mercedes-Benz GLS 450», номерний знак НОМЕР_1 , на час скоєння ДТП був ОСОБА_1 , з 13.12.2023 року, що підтверджується наявними матеріалами справи.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 , була застрахована у АТ "СК "АРКС", згідно полісу № 219212473.

Представником потерпілої особи ОСОБА_3 подано Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 29.02.2024 до страхової компанії АТ"СК"АРКС" разом з іншими документами для виплати потерпілій (позивачу) страхового відшкодування, що не заперечується відповідачем.

06.05.2024 року АТ "СК "АРКС" перераховано позивачеві страхове відшкодування у розмірі 160000 грн.- як передбачено укладеним договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності це є лімітом страхової відповідальності за завдання матеріальної шкоди третім особам з нульовою франшизою.

За такого, суд погоджується з твердженням позивача, що в частині виплати страхового відшкодування у потрепілої особи ОСОБА_1 до АТ"СК"АРКС" згідно полісу № 219212473 вже не має претензій, страховик виконав свій обов`язок у повному обсязі.

08.03.2024 на виконання вимог п.34.2 ст. 34 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» представнкиом АТ"СК"АРКС" здійнено огляд пошкодженого автомобіля Мерседес та складено Протокол огляду ТЗ 04.03.2024 року.

Згідно Звіту № 196/03-24 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 08.03.2014 , проведеного за замовленням страховика оінювачем ФОП ОСОБА_8 на дату оцінки 23.02.2024 року матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля Мерседес Бенц, р/н НОМЕР_1 в результаті його пошкодження в ДТП складає; 797 605 грн 31 коп вартість відновлювального ремонту без врахування зносу, 383 583 грн 35 коп. вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу - обидва значення включаючи ПДВ на запчастини. Ринкова варітсть КТЗ на дату оцінки - 1 651 959 грн 28. коп.

Вказаний автомобіль на час ДТП мав строк експлуатації 6 років та 8 місяців, відповідно до п. 7.41 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 24.11.2003 року № 142/5/2092, коефіцієнт фізичного зносу визначено рівним 0,55.

Як вбачається з додатку до вказаного Звіту, вартість ремонтних робіт - 16 400 грн, вартість фарбування 13 712,22 грн, інші витрати - 10 000 грн, загальна вартість запасних частин 757 493,09 грн - з врахуванням ПДВ. Отже, 153 593, 06 грн становить вартість ПДВ (20% від вартості запасних частин та матеріалів для фарбування).

Згідно Звіту про визначення розміру майнової шкоди, завданої власнику автомобіля Мерседес Бенц, р/н НОМЕР_1 , проведеного ФОП ОСОБА_6 № 023/03-24 від 23.03.2024 на підставі укладеного з замовником ОСОБА_3 . Договром № 023/03-24 від 04.03.2024 року на надання послуг з проведення незалежного дослідження - на дату оцінки 23.02.2024 року матеріальний збиток, заданий власнику автомобіля в результаті його пошкодження в ДТП складає; 970 0003 грн 30 коп вартість відновлювального ремонту без врахування зносу, 466 069 грн 16 коп. вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу - обидва значення включаючи ПДВ на запчастини. Ринкова варітсть КТЗ на дату оцінки - 1701 518 грн 04. коп.

Вказаний автомобіль на час ДТП мав строк експлуатації 7 років та 1,5 місяці , відповідно до п. 7.41 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 24.11.2003 року № 142/5/2092, коефіцієнт фізичного зносу визначено рівним 0,55.

Як вбачається з додатку до вказаного Звіту, вапртість ремонтних робіт - 16900 грн, вартість фарбування 16 832,22 грн, загальна вартість запасних частин 936 271,08 грн - з яких 187 254,21 грн становить вартість ПДВ (як пояснив та обрахував в судовому засіданні допитаний в якості свідка ОСОБА_5 ).

В судовому засіданні допитаний в якості свідка ОСОБА_9 суду пояснив, що проводив оцінку вказаного автомобіля на завмолення ОСОБА_10 за дорученням від власника авто. Він особисто оглядав автомобіль, складав протокол огляду, і лише на підставі власного детального огляду всіх виявлених пошкоджень робив всиновки. Всі виявлені пошкодженян відбулися внаслідок ДТП, про яке було йому повідомлено. При огляді автомобіля був пристуній навіть представник страхової компанії. Також при складанні висновку він користувався сертифікованоим програмним забезпеченням АУДАТЕКС. Для використання порівняльного підходу він можливо і брав автомобіль Мерседес Бенц 400, а не 450 - оскільки в європейській версії програмного забезпечення була відсутня ця модель- але це не вплинуло на результати оцінки.

Суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача стосовно відсутності права ФОП ОСОБА_6 , оскільки строк дії його Сертифікату закінчився 07.07.2023 року, провадити вкаазну оцінку, оскільки підпунктом 5 пункту 1 Постанови КМУ від 18.03.2022 № 314 «Деякі питання забезпечення провадження господарської діяльності в умовах воєнного стану» передбачене автоматичне продовження строків дії діючих строкових ліцензій та документів дозвільного характеру на період воєнного стану.

Також суд не може прийняти до уваги заперечення представника відповідача щодо неналежності вказаної оцінки майна лише з тих підстав, що для порівняння був взятий транспортний засіб «Mercedes-Benz GLS 400» , також авто європейської, а не американської комплектації - оскільки посилаючиь на те, що таке суттєво вплинуло на результат оцінки і змінило розмір витрат на заміну запчастей - відповідач жодних доказів такого суду не надав і на такі навіть не посилався.

Суд також не приймає до уваги заперечення представника відповідача стосовно неналежності вказаних Звітів , оскільки вони містять різні значенян пробігу автомобіля та строку його експлуатації- оскільки це жодним чином не вплинуло на обрахування коєфіцієнту фізичного зносу запасних деталей вказаного автомобіля, а отже і результат оцінки.

Додатково суд вважає за необхідне зазначити, що суд, який не має спеціальних технічних знань в галузі автотоварознавства, позбавлений можливості надати належну правову оцінку наданим відповідачем запереченням щодо різниці комплектації автомобіля та різниц і увартсоті ремонтних робіт схожих моделей - проте відповдіча взагалі не скорситався своїми процесуальними правами та не надав суду жодних доказів, висновків спеціаліста, тощо на підтвердженян викладених ним заперечень щодо неналежності наявніих в матеріалах справи Звітів про оцінку вартсоті матеріального збитку пошкодженого автомобіля позивача.

Також як підтверджується матеріалами справи, вказаний автомобіль , який дійсно був ввезений в Україну в 2020 році з США у пошкодженому стані, був придбаний ОСОБА_1 13 грудня 2023 року у відремонтованому та справному стані , а відчужений 02.05.2024 року на підставі договру купівлі-продажу за 55700 грн. Згідно Акту огляду технічного стану вказаного автомблія від 30.04.2024 року- технічний стан автомобіля задовільний, пробіг 150 000 км, фізичний знос - 48%.

Як зазначає позивач, дійсна вартість відновлювального ремонту складає 970 003 грн., з яких 810 000 грн. до цього часу не відшкодовані відповідачем.

Відповідно до ч. 3ст.3ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За положеннями статті 4ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

Згідно зі ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно довикладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України і обраний позивачем.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

При цьому, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, для чого роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і допомагає здійсненню їхніх прав.

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної шкоди) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відносини страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентує, зокрема, Закон України від 01 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV)

Згідно зі статтею 999 ЦК України до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 3 Закону №1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до статті 5 вказаного Закону об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих унаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

У разі настання страхового випадку страховик (страхова компанія) у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV).

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV) (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 147/66/17).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 зазначила, що внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом № 1961-IV виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність (у визначених Законом № 1961-IV випадках - МТСБУ), та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик (МТСБУ) за Законом № 1961-IV не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ).

Винуватець відповідає за завдану шкоду, якщо вона перевищує міру відповідальності страховика або відноситься до сум, які страховик не повинен відшкодовувати. Покладення відповідальності у розмірі завданого збитку який повинен відшкодувати страховик на винуватця суперечить інституту страхування цивільно-правової відповідальності.До такого висновку прийшла Велика Палата у постанові від 22 лютого 2022 року у справі 201/16373/16-ц.

Так, системний аналіз пункту 32.7 частини першої статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статті 22, абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статей 1166, 1187, 1194 ЦК України, пунктів 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика) дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди.

При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку.

Зазначений правовий висновок неодноразовота послідовно зазначається у постановах Верховного Суду у ревалентних справах, зокрема в постанові Верховного Суду від 25 травня 2022 року у справі № 503/1597/16-ц.

Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП.

При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України.

У постанові від 22 лютого 2022 року у справі 201/16373/16-ц, провадження № 14-27цс21, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом №1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладення обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV) (постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц, від 14 грудня 2021 року у справі №147/66/17).

З огляду на частину другу статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягає відшкодуванню, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на час розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика), вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнав власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнав чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до пункту 8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

Відповідно до пп. «б`п. 185.1 ПКУ операції з постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України (визначається за правилами, встановленимистаттею 186 ПКУ), є об`єктом обкладення ПДВ. Тобто послуги з ремонту автомобіля, який потрапив у ДТП, є об`єктом обкладення ПДВ незалежно від того, за рахунок чого платнику податку, який здійснює такий ремонт, надходить компенсація витратна проведення такого ремонту: чи у вигляді страхових виплат від страхової компанії, чи у вигляді покриття франшизи від страхувальника.

А тому, у разі якщо страхові суми спрямовуються страховою компанією або потерпілим на придбання у платника ПДВ послуг з ремонту, заміщення, відновлення застрахованого об`єкта чи товарно-матеріальних цінностей, які мають бути використані у процесі його ремонту (запчастини та інші витратні матеріали тощо), таке придбання здійснюється з урахуванням сум ПДВ, які включаються до вартості ремонту і виділяються особою, яка здійснює такий ремонт, окремим рядком у розрахункових документах.

У разі якщо придбання страховою компанією або потерпілим послуг з ремонту, заміщення, відновлення застрахованого об`єкта чи товарно-матеріальних цінностей, які мають бути використані у процесі його ремонту (запчастини та інші витратні матеріали тощо), здійснюється у особи, яка не є зареєстрованим платником ПДВ, то таке придбання здійснюється без урахування сум ПДВ, бо особа, не зареєстрована платником ПДВ, не має права нараховувати і виділяти окремим рядком суму цього податку.

Доказів, що позивачем здійснено відновлювальний ремонт автомобіля або придбані запчастини у особи, яка є зареєстрованим платником ПДВ, не надано.

Як послідовно визначено у сталій практиці Верховного Суду , підставним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків) (Постанова ВС від 18.02.2022, справа 522/1251/15-ц).

З урахуванням встановленого та положень вказаних вище норм суд доходить до виисновку про наявність підстав для стягнення з винних у ДТП осіб на користь позивача матеріальної шкоди, завданої дорожньою-транспортною пригодою, що становить різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою. Подібні висновки викладені у постанові ВС від 22 лютого 2022 року у справі 201/16373/16-ц.

Разом з тим, визначаючи розмір шкоди , суд враховує наступне.

По-перше, суд приймає до уваги Звіт № 196/03-24 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 08.03.2014 , проведеного за замовленням страховика оінювачем ФОП ОСОБА_8 на дату оцінки 23.02.2024 року, згідно якого матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля Мерседес Бенц, р/н НОМЕР_1 в результаті його пошкодження в ДТП складає; 797 605 грн 31 коп вартість відновлювального ремонту без врахування зносу, включаючи ПДВ на запчастини , що складає 153 593, 06 грн вартість ПДВ (20% від вартості запасних частин та матеріалів для фарбування) - оскільки вказаний Звіт найбільш відповідає встановленим обставинам справи та проведений у відповідності до визначеного законом порядку.

По-друге, оскільки позивачем не надано суду доказів, що ним здійснено ремонт відновлювальний автомобіля або придбані запчастини у особи, яка є зареєстрованим платником ПДВ, то суд позбавлений можливості включити суму ПДВ 153 593, 06 грн у розмір матеріального відшкодування, а отже суд приймає до уваги вартість складових, що підлягають заміні при ремонті пошкодженого автомобіля позивача, яка підлягає стягненню на його користь з відповідача, у розмірі без врахування ПДВ.У випадку здійснення страхової виплати на рахунок потерпілого страховик зменшує розмір страхової виплати на суму ПДВ. Вказану суму страховик зобов`язаний доплатити у випадку надання доказів проведення відновлювального ремонту транспортного засобу на СТО, яке має статус платника ПДВ. Якщо докази ремонту відсутні, то компенсувати ПДВ не повинен ні страховик, ні винуватець. До такого правового висновку прийшов Верховний Суд у постанові від 12.07.2023 № 591/1861/22.

По-третє, як зазначив представник позивача, ремонт виконувався позивачем власними силами, отже суд позбавлений можливості включити суму вартості робіт у загальному розмірі 40 112, 22 грн ( вартість ремонтних робіт 16 400 грн + вартість фарбування 13 712,22 грн + інші витрати 10 000 грн)

Судом встановлено, що сторонами у справі не оспорюється факт ДТП, та отримання позивачем від страховика суми страхового відшкодування у розмірі 160 000 грн. Предметом спору є відшкодування недостатньої, на думку позивача, суми для відновлення пошкодженого майна.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 78 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанова Великої Палати Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19).

Положення статей 76, 102 - 113 ЦПК України визначають висновки експертів як один із засобів встановлення даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтею 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" суб`єктами оціночної діяльності є: суб`єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб`єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону. Відповідно до частини другої статті 4 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" оціночна діяльність може здійснюватися, зокрема, у формі консультаційної діяльності, яка полягає в наданні консультацій з оцінки майна суб`єктам оціночної діяльності, замовникам оцінки та (або) іншим особам в усній або письмовій формі.

Встановлено, що з метою визначення вартості завданого матеріального збитку транспортного засобу потерпілого страховик звернувся до суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_8 , , яке надало відповідний Звіт автотоварознавчого дослідження, на підставі якого було визначено розмір страхового відшкодування.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з пунктом 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо за рахунок потерпілої особи (її представника), то сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

За такого, суд звертає увагу, що будь-яких заперечень під час огляду транспортного засобу, здійсненого АТ «СК "АРСК» ні позивачем , ні відповідчаем не подавалось, огляд здійснено у встановлені законом строки.

Загальні підстави та особливості відшкодування шкоди, завданої, зокрема, джерелом підвищеної небезпеки, передбачені у ст.ст. 1166, 1167, 1187 Цивільного кодексу України. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Отже, якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

У відповідності до статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування, яка підлягала визначенню відповідно до пунктів 22.1статті 22 Закону № 1961-IV, тобто розміром оціненої шкоди, заподіяної внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, а не визначеної за домовленістю між потерпілим та страховиком.

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил ст.22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Отже, на підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що доведеним з боку позивача є розмір матеріального збитку у вигляді вартості відновлювального ремонту автомобіля становить 603 900,03 грн ( 797 605,31 грн. вартості відновлювального ремонту без врахування фізичного зносу згідно Звіту автотоварознавчого дослідження від 03.03.2024 № 196/03-24 - 153 593, 06 грн суми ПДВ на запасні частини та матеріали - 40 112,22 грн вартості робіт ).

Добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

За змістом статті 13 ЦК України, цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором та/або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Відповідно, у разі вчинення дій, які не врегульовані нормами цивільного законодавства, перед судом може постати завдання оцінки таких дій.

З формулювання статті 11 ЦК України можна зробити висновок, що такі дії повинні відповідати загальним засадам цивільного законодавства України, які закріплені в статті 3 цього Кодексу. Отже, принцип добросовісності передбачає, що сторони повинні діяти добросовісно під час реалізації своїх прав та передбаченого договором та/або законом виконання своїх зобов`язань.

Введення в цивільне законодавство принципу добросовісності як одного з найбільш загальних і важливих принципів цивільного права є заходом, спрямованим на зміцнення моральних засад цивільно-правового регулювання. Саме з позиції моральності слід підходити до оцінки поведінки суб`єкта права як добросовісного або недобросовісного.

При цьому слід мати на увазі, що відповідно до положень статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом. ЦК України також передбачає, що особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї, і особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (частини друга та четверта статті 14 ЦК України). Положення зазначених норм права свідчить про зобов`язання учасників цивільних правовідносин діяти в межах закону, не порушуючи прав інших осіб, у спосіб, передбачений законом, добросовісно здійснюючи свої права та обов`язки.

Отже, матеріалами справи підтверджується, що, поза розумним сумнівом, вартість відновлювального ремонту пошкодженого з вини відповідача внаслдіок ДТП автомобіля, що належав на праві власності позивачу, був значно більше розміру страхового відшкодування, отже з врахуванням принципів добросовісності та справедливості, відшкодування такої різниці має бути покладено на відповідача. Посилання представника відповідача адвоката Пантюхова В.С. на те, що позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено витрати, понесені нею на відновлення належного йому автомобіля, є безпідставними, оскільки ґрунтуються на припущеннях, а згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

До такого правового висновку прийшов Верховний Суд у постанові від 16.10.2023 № 715/2489/22

Враховуючи вищенаведені висновки суду, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у розмірі 443 900,03 грн , що становить різницю між доведеним позивачем розміром збитків та виплатою страхового відшкодування (603 900,03 - 160 000 грн).

Відповідно до статті 141 ЦПК України суд стягує користь позивача судові витрати пропорційно до задоволених позоовних вимог, які складаються з : судового збору у розмірі 8705,63 грн.

За такого, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 5044, 60 грн ( 4439, 00 грн пропорційно до задволених позовних вимог + 605,60 грн судовий збір за забезпечення позову) .

На підставі викладеного та керуючись статями 4, 5, 12, 13, 17-19, 76-82, 141, 258, 259, 263, 266, 268, 352, 354, 355 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа - ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути на ОСОБА_11 (РНОКПП НОМЕР_4 ) з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) 443 900,03 грн, матеріальних збитків, завданих пошкодженням автомобіля Mercedes-Benz GLS 450, державний номерний знак НОМЕР_1 , внаслідок ДТП, що сталася 23 лютого 2024 року, а також 5044, 60 грн судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подано Миколаївському апеляційному суду протягом 30 днів, з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів після отримання копії рішення стороною, яка не була присутня при його оголошені.

Повний текст судового рішення складено 19 червня 2025 року

СУДДЯ О.А. ГУДЕНКО