Дата документу 10.06.2025Справа № 645/6709/21
Провадження № 2/554/39/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

10 червня 2025 року м. Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави в складі:

головуючого судді Гольник Л.В.,

секретаря судового засідання Михайленко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві в режимі відеконференції цивільну справу за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа КП «Жилкомсервіс» про виселення з самоправно зайнятого житлового приміщення без надання іншого житла,-

в с т а н о в и в:

07.10.2021 року позивач звернулася до Фрунзенського районного суду м.Харкова із позовом до відповідача ОСОБА_1 про виселення з самоправно зайнятого житлового приміщення без надання іншого житла. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно до інформації КП «Жилкомсервіс» житловий будинок АДРЕСА_1 зараховано на баланс підприємства згідно розпорядження Управління комунального майна та приватизації № 191 від 28.02.2007 р. Квартира АДРЕСА_2 ізольована, неприватизована, однокімнатна, житловою площею 17,7 кв. м, загальною площею 32,4 кв. м, наймач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер, знятий з реєстрації 19.02.2021. Правовстановлюючі документи на підприємстві відсутні. У зв`язку зі смертю наймача дільницею № НОМЕР_1 КП «Жилкомсервіс» квартира була опечатана. Невідомими особами печатка зірвана. Згідно до актів № 114 від 12.04.2021, № 334 від 18.08.2021 квартира АДРЕСА_2 була опечатана співробітниками дільниці № 54 КП «Жилкомсервіс» 05.04.2021, 12.04.2021. Однак невстановленими особами печатку зірвано. Зі слів сусідів у зазначеній квартирі проживає квартирант. Згідно до інформації Управління обліку та розподілу житлової площі від 01.07.2021 № Ф-8-30996/0/1-21-4234/0/232-21 до виконавчого комітету Харківської міської ради звернулась ОСОБА_1 з проханням щодо визнання її наймачем однокімнатної квартири АДРЕСА_2 житловою площею 17,2 кв. м. після смерті чоловіка ОСОБА_2 , 1949 р.н. При розгляді звернення було встановлено, що зазначена квартира зареєстрована як комунальна власність територіальної громади м. Харкова. Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 23.06.2021 у однокімнатній квартирі зареєстрованих немає. ОСОБА_1 , 1953 р. н., зареєстрована з 2003 року у трикімнатній квартирі АДРЕСА_3 , житловою площею 43,6 кв. м, де всього зареєстровано шість осіб. Квартира належить згідно договору купівлі-продажу від 26.09.2003 року на праві власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які мешкають та зареєстровані у квартирі з дочкою та сином, 2004 р.н. та 2006 p.н. ОСОБА_1 знаходиться у зареєстрованому шлюбі з померлим ОСОБА_2 з 2015 року. Згідно копії ордеру, виданого Червонозаводським райвиконкомом на однокімнатну квартиру ОСОБА_5 , зазначена квартира була йому виділена в якості службової житлової площі за рішенням № 442 від 02.09.1986 року. Таким чином, саме Харківська міська рада, як власник житлового будинку АДРЕСА_1 та квартири АДРЕСА_4 у зазначеному будинку, має всі підстави для подання даної позовної заяви.

На теперішній час ОСОБА_1 незаконно, самоправно, без будь - яких документів, які дають право на вселення у жиле приміщення, вселилася у квартиру АДРЕСА_2 . На спірну квартиру ордер ОСОБА_1 не видавався. Враховуючи відсутність реєстрації місця проживання у відповідача у спірній квартирі за життя померлого наймача відсутні правові підстави для визнання ОСОБА_1 наймачем квартири АДРЕСА_2 ум. Харкові. Територіальна громада м. Харкова в особі Харківської міської ради є законним власником житлового будинку по АДРЕСА_1 , а також є власником неприватизованих жилих приміщень в цьому домі. Однак, Харківська міська рада, як власник, не володіє в натурі вказаним вище жилим приміщенням, оскільки ним незаконно фактично володіє відповідач по справі, яка самоправно вселилася до нього, використовує його під власні потреби, чим порушує права власника на володіння, користування та розпорядження об`єктами нерухомого майна. Відповідно до інформації, що міститься в інформаційній довідці з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 14.07.2021 за адресою: АДРЕСА_5 інформація щодо зареєстрованих осіб відсутня. ОСОБА_1 ігнорує звернення про необхідність звільнити самовільно заняту квартиру, яка належить територіальній громаді м. Харкова, чим порушують права власника на володіння, користування та розпорядження об`єктами нерухомого майна.

12.10.2021 року суддею Фрунзенського районного суду м.Харкова Сілантьєвим Е.Є. відкрито загальне позовне провадження.

16.12.2021 року ухвалою судді Фрунзенського районного суду м.Харкова закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.

11.01.2022 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просила у задоволенні позову відмовити. Зазначила, що 12.09.1986 на підставі рішення виконавчого комітету Червонозаводської районної ради №442 від 02.09.1986 ОСОБА_2 отримав ордер на житлове приміщення №032129 на право заняття житлового приміщення житловою площею 17,7 кв. м., яке складається із однієї кімнати в ізольованій квартирі за адресою: АДРЕСА_5 . 17.09.1986 ОСОБА_2 зареєстрував своє постійне місце проживання у вказаній квартирі та протягом 30 днів з моменту отримання ордеру ОСОБА_2 вселився до наданого йому службового житла у передбаченому законом порядку, а тому був законним наймачем. З 1994 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 розпочалися фактичні шлюбні відносини. Невдовзі ОСОБА_6 вселилася до однокімнатної квартири АДРЕСА_2 , як член сім`ї наймача. ОСОБА_2 та ОСОБА_7 25.12.2015 року уклали шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер. У червні 2021 року ОСОБА_1 у якості члена сім`ї померлого наймача звернулась до Центру надання адміністративних послуг із заявою про визнання її наймачем однокімнатної ізольованої квартири АДРЕСА_2 . Однак у визнанні її наймачем вказаної квартири було відмовлено. Оскільки після смерті ОСОБА_2 , який був наймачем спірної квартири, шлюб з яким розірвано не було, а тому як за життя наймача так і після його смерті ОСОБА_1 користувалася вказаною квартирою як член сім`ї наймача. Своє місце проживання у спірній квартирі позивач не зареєструвала у зв`язку із сімейними обставинами, хоча проживає у зазначеній квартирі з 1994 року по теперішній час, займається її благоустроєм, підтримує в належному стані та сплачує за комунальні послуги, що підтверджується відповідними довідками та квитанціями. Іншого нерухомого майна у ОСОБА_8 немає, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У той же час квартира, в якій зареєстрована ОСОБА_1 , з 2003 року належить ОСОБА_9 .

Зважаючи на те, що ОСОБА_8 у 1994 році вселилася до спірної квартири на законних підставах як член сім`ї наймача, вела з ним спільне господарство, проживала там до смерті наймача, а також після неї, продовжуючи утримувати таку квартиру в належному стані та сплачуючи за комунальні послуги, беручи до уваги той факт, що шлюб ОСОБА_8 із наймачем, укладений у 2015 році не було розірвано та що питання про її виселення зі спірної квартири ніким не підіймалося, 13.09.2021 ОСОБА_1 звернулася до Фрунзенського районного суду м. Харкова із позовом до Територіальної громади м. Харкова в особі Харківської міської ради Харківської області та Харківської міської ради про визнання наймачем квартири за адресою: АДРЕСА_5 . Таким чином, порушення права ОСОБА_1 на житло є неспівмірним «нагальній суспільній необхідності», зважаючи на норми права, практику Верховного Суду та ЄСПЛ. Вважає, що позивач звернувся до суду з позовом без належних правових підстав, не довівши ні факт порушення його прав, ні факт вчинення такого порушення саме відповідачем, не визначившись із обраним способом захисту нібито порушених прав, не надавши суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх вимог, а тому такий позов не підлягає задоволенню (а.с. 77-82).

11.01.2022 року до Фрунзенського районного суду м.Харкова надійшло клопотання від представника відповідача про зупинення провадження у справі.

Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний суд розпорядженням від 08.03.2022 № 2/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ Фрунзенського районного суду м. Харкова на Октябрський районний суд м.Полтави.

Згідно з автоматизованим розподілом справа розподілена на суддю Гольник Л.В.

14.10.2022 року ухвалою Октябрського районного суду м.Полтава справа прийнята до провадження та призначена до судового розгляду.

02.03.2023 року ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави зупинено провадження у справі за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа КП «Жилкомсервіс» про виселення з самоправно зайнятого житлового приміщення без надання іншого житла до набрання законної сили рішення у справі № 645/6092/21 за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади м.Харкова в особі Харківської міської ради, Харківської міської ради про визнання наймачем квартири.

03.03.2025 року ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави відновлено провадження у справі за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа КП «Жилкомсервіс» про виселення з самоправно зайнятого житлового приміщення без надання іншого житла та призначено судове засідання.

25.04.2025 року Октябрський районний суд міста Полтави перейменовано на Шевченківський районний суд міста Полтави на підставі Закону України № 4273-ІХ від 26.02.2025 року.

У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав, просив його задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, заяв та клопотань до суду не подавав.

Враховуючи те, що справа тривалий час перебуває у провадженні суду, відповідно до положень ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливо розглянути справу у відсутність відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов такого висновку.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено, що 12.09.1986 на підставі рішення виконавчого комітету Червонозаводської районної ради №442 від 02.09.1986 ОСОБА_2 отримав ордер на житлове приміщення №032129 на право заняття житлового приміщення житловою площею 17,7 кв. м, яке складається із однієї кімнати в ізольованій квартирі за адресою: АДРЕСА_5 (а.с. 25).

17.09.1986 ОСОБА_2 зареєстрував своє постійне місце проживання у вказаній квартирі та протягом 30 днів з моменту отримання ордеру ОСОБА_2 вселився до наданого йому службового житла у передбаченому законом порядку, вказане підтверджується копією паспорта та свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В00 №971095 від 25.09.2001 (а.с. 88, 89).

Відповідно до інформації КП «Жилкомсервіс» житловий будинок АДРЕСА_1 зараховано на баланс підприємства згідно розпорядження Управління комунального майна та приватизації № 191 від 28.02.2007 р. (а.с.18).

Згідно технічного паспорту квартира АДРЕСА_2 ізольована, неприватизована, однокімнатна, житловою площею 17,7 кв. м, загальною площею 32,4 кв. м (а.с.32-33, 90-94).

25.12.2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_10 уклали шлюб, що підтвержується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 25.12.2015 (а.с. 86).

Наймач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 16.02.2021 (а. с. 87).

ОСОБА_2 знятий з реєстрації 19.02.2021 року. Правовстановлюючі документи у КП «Жилкомсервіс» відсутні. У зв`язку зі смертю наймача дільницею № НОМЕР_1 КП «Жилкомсервіс» квартира була опечатана. Невідомими особами печатка зірвана (а.с. 13).

Згідно з актами № 114 від 12.04.2021 та № 334 від 18.08.2021 квартира АДРЕСА_2 була опечатана співробітниками дільниці № 54 КП «Жилкомсервіс» 05.04.2021 та 12.04.2021. Однак невстановленими особами печатку зірвано. Зі слів сусідів у зазначеній квартирі проживає квартирант (а. с. 19, 20).

Згідно з інформацією Управління обліку та розподілу житлової площі від 01.07.2021 № Ф-8-30996/0/1-21-4234/0/232-21 до виконавчого комітету Харківської міської ради звернулась ОСОБА_1 з проханням щодо визнання її наймачем однокімнатної квартири АДРЕСА_2 житловою площею 17,2 кв. м після смерті чоловіка ОСОБА_2 , 1949 р.н. При розгляді звернення було встановлено, що зазначена квартира зареєстрована як комунальна власність територіальної громади м. Харкова (а.с. 24).

Листом Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради №Ф-8-30996/0/1-21-4390/0/232-21 від 05.07.2021 у визнанні наймачем однокімнатної ізольованої квартири АДРЕСА_2 ум. Харкові ОСОБА_11 відмовлено (а.с. 96).

Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 23.06.2021 у однокімнатній квартирі зареєстрованих немає (а.с.29).

ОСОБА_1 , 1953 р. н., зареєстрована з 2003 року у трикімнатній квартирі АДРЕСА_3 житловою площею 43,6 кв. м., де зареєстровано шімть осіб. Квартира належить згідно договору купівлі-продажу від 26.09.2003 року на праві власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які мешкають та зареєстровані у квартирі з дочкою та сином, 2004 р.н. та 2006 p.н. (а.с. 30).

ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з померлим ОСОБА_2 з 2015 року (а.с.28).

Згідно копії ордеру, виданого Червонозаводським райвиконкомом на однокімнатну квартиру ОСОБА_5 зазначена квартира була йому виділена в якості службової житлової площі за рішенням № 442 від 02.09.1986 року (а.с. 25).

13.09.2021 ОСОБА_1 звернулася до Фрунзенського районного суду м. Харкова із позовом до Територіальної громади м. Харкова в особі Харківської міської ради Харківської області та Харківської міської ради про визнання наймачем квартири за адресою: АДРЕСА_5 .

03.04.2024 року рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Територіальної громади м.Харкова, в особі Харківської міської ради, Харківської міської ради про визнання наймачем квартири - відмовлено. Вказане рішення набрало законної сили 10.10.2024 року (а.с.169-188).

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Норми ст. ст. 386, 391 ЦК України передбачають умови та порядок захисту права власності.

Відповідно до ст. ст. 386, 391 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За нормами ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Судом встановлено, що квартирою АДРЕСА_5 самоправно, за відсутності підстав для вселення до житлового приміщення, користується ОСОБА_1 .

Статтею 109 ЖК України передбачено, що виселення із займаного приміщення допускається з підстав, установлених законом.

Ч. 3 ст. 116 ЖК України передбачено, що осіб, які самовільно зайняли жиле приміщення, виселяються без надання їм іншого жилого приміщення.

Територіальна громада м. Харкова в особі Харківської міської ради є законним власником житлового будинку по АДРЕСА_1 . А також власником неприватизованих жилих приміщень в цьому будинку.

Однак, Харківська міська рада як власник не володіє в натурі вказаним вище жилим приміщенням, оскільки ним незаконно фактично володіє відповідач у справі, яка самоправно вселилася до нього та використовує на власний розсуд, чим порушує права власника на володіння, користування та розпорядження об`єктами нерухомого майна.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, суд вважає за можливе визначити спосіб захисту порушеного права шляхом виселення відповідача ОСОБА_1 із самовільно занятого жилого приміщення.

Суд приходить до висновку, що позовні вимоги Харківської міської ради до ОСОБА_1 про виселення є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Також відповідно до норм ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати за сплати судового збору в розмірі 2270 грн.

Керуючись ст.ст. 264, 265 ЦПК України,

в и р і ш и в:

Позов Харківської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа КП «Жилкомсервіс» про виселення з самоправно зайнятого житлового приміщення без надання іншого житла задовольнити.

Виселити ОСОБА_1 з самоправно зайнятої квартири АДРЕСА_2 , без надання іншого жилого приміщення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Харківської міської ради судовий збір у сумі 2270 гривень.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за вебадресою на офіційному вебпорталі судової влади України: http://www.ok.pl.court.gov.ua.

Повний текс рішення складено 16 червня 2025 року.

Учасники справи:

Позивач: Харківська міська рада, , адреса місцезнаходження: 61003, м.Харків, майдан Конституції, 7.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 .

Суддя Л.В.Гольник