Провадження №: 6/755/371/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2025 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Хромової О.О.

при секретарі - Бовкун М.В.,

розглянувши в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за поданням Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи,

В СТАНОВИВ:

Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Близнюков Ю.В., заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи, у якому просив вирішити питання про примусове проникнення до житла боржника - ОСОБА_1 , а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

На обґрунтування заяви зазначив, що на примусовому виконанні у Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Ю.В. перебуває виконавче провадження

№ НОМЕР_3 з примусового виконання виконавчого листа № 638/7326/24, виданого 27 червня 2024 року Дзержинським районним судом міста Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за Договором позики від 27 березня 2022 року у розмірі 900 000,00 грн.

Постанову про відкриття виконавчого провадження від 15 травня 2025 року № НОМЕР_3 направлено боржнику, відповідно до приписів статті 28 Закону України «Про виконавче провадження». На вимогу приватного виконавця, протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження слід подати декларацію про доходи та майно, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», боржником декларацію не подано.

Під час виконання вказаного рішення встановлено, що вжиті виконавцем заходи щодо звернення стягнення на кошти та рухоме майно боржника не призвели до очікуваного результату у вигляді повного та фактичного виконання обов`язків боржника за виконавчим документом.

Будучи достовірно обізнаним з наявністю виконавчого провадження, боржник не подав декларацію про доходи та майно, будь-яких причин поважності невиконання законних вимог виконавця не надав. Виходячи з наведеного, боржник повідомлявся про намір виконавця вчинити виконавчі дії з опису та арешту майна, однак жодним чином не реагував, чим чинив цьому перешкоди.

ОСОБА_1 10 червня 2025 року не допустив виконавця до квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що є перешкодою для примусового виконання виконавчого документа, про що складено акт приватного виконавця від 10 червня 2025 року.

На виконання вимог статті 48 Закону України «Про виконавче провадження», виконавцем направлені запити до відповідних державних органів, з метою пошуку рухомого майна боржника, на яке, відповідно до закону, можливо звернути стягнення.

Згідно відомостей Автоматичної системи виконавчих проваджень грошові кошти на рахунках боржника відсутні. Згідно відповіді МВС у боржника на праві власності зареєстроване рухоме майно.

16 червня 2025 року приватним виконавцем була винесена постанова про розшук майна боржника.

Отже, виконавцем вичерпним чином вжиті заходи примусового виконання рішення для задоволення вимог стягувача, шляхом звернення стягнення на кошти та рухоме майно боржника, однак такі заходи не призвели до очікуваного результату - повного та фактичного виконання судового рішення, за якими видані виконавчі документи.

На підставі викладеного, з урахуванням положень статей 12, 13, 18 Закону України «Про виконавче провадження», статті 439 ЦПК України, просив подання задовольнити та постановити вмотивоване рішення про примусове проникнення до житла боржника - ОСОБА_1 , зокрема квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

В порядку автоматизованого розподілу справ між суддями згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 червня 2025 року подання передано на розгляд судді Хромовій О.О.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 17 червня 2025 року подання Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Ю.В., заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи, прийнято до провадження, призначено судове засідання з розгляду подання на 18 червня 2025 року на 10-00 год.

У судове засідання 18 червня 2025 року Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Близнюков Ю.В. не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у прохальній частині подання від 16 червня 2025 року міститься клопотання розгляд справи без участі приватного виконавця.

Відповідно до частини першої статті 439 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, керуючись частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали заяви, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд дійшов до таких висновків.

Судом встановлено, що у провадженні Дзержинського районного суду міста Харкова перебувала цивільна справа № 638/7326/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.

Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 23 травня 2024 року по справі

№ 638/7326/24 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від

27 березня 2022 року у розмірі 900 000,00 грн та судовий збір у розмірі 4 500,00 грн.

27 червня 2024 року Дзержинським районним судом міста Харкова видано виконавчий лист по справі № 638/7326/24 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за Договором позики від 27 березня 2022 року у розмірі 900 000,00 грн.

15 травня 2025 року Приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Близнюковим Ю.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_3 з примусового виконання виконавчого листа від 27 червня 2024 року по справі № 638/7326/24, виданого Дзержинським районним судом міста Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за Договором позики від 27 березня 2022 року у розмірі 900 000,00 грн. Боржника зобов`язано протягом п`яти робочих днів подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Постановлено також стягнути з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 90 000,00 грн.

Постанова від 15 травня 2025 року про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_3 містить ідентифікатор доступу до матеріалів виконавчого провадження в АСВП - НОМЕР_4.

З документів виконавчого провадження № НОМЕР_3 в АСВП судом також встановлено, що

15 травня 2025 року Приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Близнюковим Ю.В. винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, постановлено визначити для боржника ОСОБА_1 розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 500,00 грн. Також винесено постанову від 15 травня 2025 року про стягнення з боржника основної винагороди, постановлено стягнути з боржника ОСОБА_1 основну винагороду у розмірі 90 000,00 грн.

15 травня 2025 року в межах виконавчого провадження № НОМЕР_3 Приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Близнюковим Ю.В. також винесено постанову про арешт коштів боржника, постановлено накласти арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 990 500,00 грн.

Приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Близнюковим Ю.В. в межах виконавчого провадження № НОМЕР_3 15 травня 2025 року також винесено постанову про арешт майна боржника, постановлено накласти арешт на майно, що належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 990 500,00 грн.

Приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Близнюковим Ю.В. направлено до Пенсійного фонду України запит про фізичних осіб боржників, які отримують пенсії, розмір їх пенсій та найменування органу Пенсійного фонду України, на обліку в якому перебуває боржник, та інформацію про фізичних осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно правовими договорами, про їх останнє місце роботи.

У відповіді на запит від 15 травня 2025 року зазначено, що в реєстрі застрахованих осіб відсутні дані про отримання доходу ОСОБА_1 .

Також 15 травня 2025 року в межах виконавчого провадження № НОМЕР_3 направлено запит на отримання інформації, що становить банківську таємницю, зокрема, про надання інформації стосовно наявності та/або стану рахунків/електронних гаманців ОСОБА_1 .

Також 15 травня 2025 року Приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Близнюковим Ю.В. направлено запит до Державної податкової служби України про джерела та/або суми доходів, нарахованих податковими агентами на користь боржників - фізичних осіб, та розміри утриманого податку з доходів боржників-фізичних осіб, та/або загальну суму річного доходу, задекларованого боржником - фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, та суму утриманого податку (для фізичних осіб, які є самозайнятими особами), та/або загальну суму доходу та суму податку за звітний період, задекларованих боржником - фізичною особою - підприємцем в податковій декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця, за параметром запиту - номер виконавчого провадження № НОМЕР_3.

У відповіді на запит від 15 травня 2025 року зазначено, що інформація про податкового агента та суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб податковим агентом, та/або суми доходів, отриманих самозайнятими особами, і суму утриманого ними податку, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, в Державному реєстрі відсутня.

Також 15 травня 2025 року Приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Близнюковим Ю.В. направлено запит до Державної фіскальної служби України про наявні рахунки у боржників - юридичних осіб та/або фізичних осіб - підприємців, а також рахунки, відкриті боржником - юридичною особою через свої відокремлені підрозділи.

У відповіді від 15 травня 2025 року зазначено, що відомостей про наявні рахунки у боржників - юридичних осіб та/або фізичних осіб - підприємців, а також рахунки, відкриті боржником - юридичною особою через свої відокремлені підрозділи не встановлено.

Також 15 травня 2025 року Приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Близнюковим Ю.В. направлено запит до Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів.

У відповіді на запит від 15 травня 2025 року зазначено, що за ОСОБА_1 зареєстровано такі транспортні засоби: марка ТЗ -: КРД, модель - 050101, категорія - причіп, номерний знак: - НОМЕР_1 , та марка ТЗ - SUBARU, модель - FORESTER, категорія - легковий, номерний знак НОМЕР_2 .

03 червня 2025 року Приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Близнюковим Ю.В. направлено запити на отримання інформації, що становить банківську таємницю, а саме: щодо надання інформації стосовно наявності та/або стану рахунків/електронних гаманців ОСОБА_1

16 червня 2025 року Приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Близнюковим Ю.В. направлено вимогу до Департаменту реєстрації Харківської міської ради про надання вичерпної інформації, щодо зареєстрованих осіб за адресою:

АДРЕСА_2 ,

Також 16 червня 2025 року Приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Близнюковим Ю.В. направлено вимогу до Центру надання адміністративних послуг Дніпровської РДА в місті Києві про надання вичерпної інформації, щодо зареєстрованих осіб за адресою: АДРЕСА_1 .

16 червня 2025 року Приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Близнюковим Ю.В. направлено запити на отримання інформації, що становить банківську таємницю, а саме щодо надання інформації стосовно наявності та/або стану рахунків/електронних гаманців ОСОБА_1 .

Також з документів виконавчого провадження № НОМЕР_3 в АСВП встановлено, що 14 травня 2025 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , подала до Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Ю.В. заяву, у якій зазначила, що не заперечує та надає згоду на стягнення заборгованості з її чоловіка ОСОБА_1 за договором позики в розмірі 900 000,00 грн, шляхом звернення стягнення на нерухоме майно ОСОБА_1 , а саме на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

До матеріалів подання долучено Акт приватного виконавця від 10 червня 2025 року, складений Приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Близнюковим Ю.В. при примусовому виконанні виконавчого провадження № НОМЕР_3, у якому зазначено, що виконавцю не було надано допуску для проведення виконавчих дій до квартири, що належить боржнику, за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно із статтею 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Тобто, рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Порядок примусового виконання судових рішень регламентовано Законом України «Про виконавче провадження».

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Так, судовий контроль за виконанням судових рішень встановлено розділом VII ЦПК України.

Статтею 439 ЦПК України встановлено, що питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця

Відповідно до частини першої-третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Відповідно до статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Суд враховує, що матеріали подання та документи виконавчого провадження в АСВП не містять доказів направлення постанови про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_3 рекомендованим поштовим відправленням.

Згідно із частиною восьмою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження.

У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не менше одного разу на два тижні - щодо виявлення рахунків, електронних гаманців боржника, не менше одного разу на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Суд враховує, що до матеріалів подання не долучено відомостей про здійснення перевірки приватним виконавцем в межах виконавчого провадження № НОМЕР_3 відомостей про зареєстроване за боржником ОСОБА_1 нерухомого майна. Документи виконавчого провадження в АСВП також не містять відомостей про вчинення приватним виконавцем перевірки відомостей про об`єкти нерухомого майна, зареєстровані на праві власності за боржником ОСОБА_1 .

Вимоги подання Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Ю.В. про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника стосуються вирішення питання про проникнення до житла чи іншого володіння боржника ОСОБА_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Водночас, інформації про об`єкт нерухомого майна - квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , не надано, відомостей про правову підставу, на якій боржник ОСОБА_1 користується вказаним об`єктом нерухомого майна не зазначено, документів, що підтверджують право власності, в тому числі відповідний витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта

ОСОБА_1 чи щодо об`єкта нерухомого майна, не надано.

Відповідно до частини п`ятої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов`язаний утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій.

Недоторканність житла є однією з конституційних гарантій громадян. Як зазначено у статті

30 Конституції України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Статтею 311 ЦК України передбачено право на недоторканність житла.

У частинах першій, другій статті 311 ЦК України зазначено, що житло фізичної особи є недоторканним. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення у ньому огляду чи обшуку може відбутися лише за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року.

Зазначені міжнародні акти згідно із частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

Відповідно до пункту 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті

18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

Одним із судових рішень, що допускає проникнення до житла чи до іншого володіння особи, є ухвала суду про примусове проникнення до житла під час виконання судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

Таким чином, рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника вільному доступу державного виконавця до цього житла чи іншого володіння особи та ухилення його від виконання судового рішення.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Отже, за змістом наведених норм національного та міжнародного законодавства, проникнення у житло чи іншого володіння боржника, як обмеження конституційного права особи на недоторканність житла, має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим.

Рішення суду про проникнення в житло боржника має бути вмотивоване. Це свідчить про те, що суду мають бути надані переконливі докази, які б свідчили про те, що державний виконавець (приватний виконавець) вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла чи іншого володіння боржника, проте це не дало результатів.

Юридично важливою обставиною при розгляді подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника є не лише факт невиконання рішення та неможливість виконавця потрапити до приміщення боржника для проведення опису й арешту його майна, а саме перешкоджання виконавцю у вчиненні таких дій.

Такі правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 757/41727/19-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 761/37339/19.

Обґрунтовуючи вимоги подання в частині вичерпання приватним виконавцем повного обсягу заходів під час проведення виконавчих дій щодо проведення перевірки, опису та арешту майна боржника, всі можливості щодо здійснення виконавчих дій в площині Закону України «Про виконавче провадження», приватним виконавцем надано до подання такі докази: копію заяви про відкриття виконавчого провадження від 23 квітня 2025 року, копію рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 23 травня 2024 року по справі № 638/7326/24 та виконавчий лист по справі № 638/7326/24, копію паспорта боржника, копію постанови про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_3 від

15 травня 2025 року, та копію акту приватного виконавця від 10 червня 2025 року.

Водночас, як уже зазначалося раніше, матеріали виконавчого провадження не містять доказів направлення постанови про відкриття виконавчого провадження згідно з вимогами статті 28 Закону України «Про виконавче провадження», а саме рекомендованим поштовим відправленням.

Також у матеріалах виконавчого провадження № НОМЕР_3 в АСВП містяться запити приватного виконавця до Пенсійного фонду України, Державної податкової служби та Міністерства внутрішніх справ щодо з`ясування інформації про отримані доходи боржника та належні йому транспортні засоби. Також містяться запити щодо отримання відомостей, що становлять банківську таємницю, а саме щодо надання інформації стосовно наявності та/або стану рахунків/електронних гаманців ОСОБА_1 .

Разом із тим, такі докази не підтверджують, що боржником ОСОБА_1 здійснювались перешкоди у входженні приватним виконавцем Близнюковим Ю.В. до вказаного об`єкту нерухомого майна - квартири за адресою: АДРЕСА_1 , з огляду на відсутність в матеріалах справи повідомлення приватним виконавцем боржника про намір проведення відповідних виконавчих дій у місці, дату та час, вказані в акті приватного виконавця від 10 червня 2025 року. Також не надано будь-яких доказів на підтвердження права власності боржника на вказану квартиру або доказів його фактичного проживання за вказаною адресою.

Водночас, адресою проведення виконавчих дій у документах виконавчого провадження зазначено саме: АДРЕСА_2 .

Таким чином, долучені до матеріалів подання документи не є належним доказом обізнаності ОСОБА_1 про дату, час і місце проведення виконавчих дій, зважаючи, що адресою проведення цих дій є: АДРЕСА_2 , яка зазначена у заяві про відкриття виконавчого провадження, виконавчому листі та постановах в межах виконавчого провадження

№ НОМЕР_3), отже ОСОБА_1 не міг бути обізнаним про намір приватного виконавця проникнути до квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд також враховує, що з матеріалів виконавчого провадження в АСВП встановлено, що відповідні запити про встановлення місця реєстрації боржника ОСОБА_1 приватним виконавцем направлено 16 червня 2025 року, тобто вже після здійснення виходу на адресу:

АДРЕСА_1 , та звернення з даним поданням до суду.

Суд також враховує, що в матеріалах виконавчого провадження відсутня інформація про відсутність у боржника ОСОБА_1 рахунків/електронних гаманців та/або їх стану.

Крім того, суд звертає увагу на таке.

Відповідно до частини другої, третьої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» присутність понятих є обов`язковою у випадку, передбаченому частиною третьою статті 53 цього Закону, а також у разі відсутності боржника або його представника під час вчинення виконавчих дій, пов`язаних з примусовим входженням на земельні ділянки, до нежитлових приміщень і сховищ, де зберігається майно боржника, на яке звернено стягнення, або майно стягувача, яке має бути повернуто йому в натурі, до житла, іншого володіння особи для забезпечення примусового виселення з нього та вселення в нього, під час проведення опису, арешту, вилучення і передачі майна. Понятими можуть бути будь-які дієздатні особи, які не мають особистої заінтересованості у вчиненні виконавчих дій і не пов`язані між собою або з учасниками виконавчого провадження родинними зв`язками, а також підлеглі учасників виконавчого провадження.

Кількість понятих під час вчинення виконавчих дій не може бути меншою ніж дві особи.

Разом із тим, з акта приватного виконавця від 10 червня 2025 року вбачається, що приватним виконавцем для проведення виконавчих дій у вигляді проникнення до володіння боржника ОСОБА_1 - квартири за адресою: АДРЕСА_1 , взагалі не залучено понятих, відтак, виконавчі дії проводились без дотримання вимог частин другої, третьої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи вищевикладене, у боржника в даному виконавчому провадженні ОСОБА_1 , не виникло обов`язку, передбаченого частиною п`ятою статті 19 Закону України «Про виконавче провадження», в установленому законом порядку допускати приватного виконавця до зазначеної квартири для проведення виконавчих дій, позаяк установлений законом порядок проникнення до житла (іншого володіння боржника) самим приватним виконавцем дотриманий не був.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до положень частин першої-другої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Суд враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32).

Таким чином, Приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Близнюковим Ю.В. не надано суду належних доказів перешкоджання боржником у здійсненні виконавчих дій та доказів встановлення наявності/відсутності у боржника відкритих на його ім`я рахунків та наявності/відсутності на цих рахунках грошових коштів, за рахунок яких можливо було здійснити примусове виконання судового рішення.

З огляду на викладене у задоволенні подання Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Ю.В., заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи слід відмовити.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», статтями 260, 353, 354, 439 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України. Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України та в строки встановлені статтею 354 ЦПК України.

Повний текст ухвали складено 18 червня 2025 року.

Суддя О.О. Хромова