Справа № 529/618/24
Провадження № 2/529/34/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

13 червня 2025 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Чуб К.В.,

за участі секретаря с/з Онищенко В.М.,

представника позивача адвоката Будігая О.В.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Диканька Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно,

встановив:

Позивачка ОСОБА_3 , від імені якої діє адвокат Будігай О.В., звернулася до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами, розташований по АДРЕСА_1 , посилаючись на ст.ст. 41, 55 Конституції України, ст.ст. 328, 334 ЦК України.

Позов обґрунтовано тим, що 02.10.2007 позивачка ОСОБА_3 придбала у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказаний вище житловий будинок за 7000 грн.

Спірний будинок належав брату відповідачки ОСОБА_5 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 29.01.1981 державним нотаріусом Диканської державної нотаріальної контори Волкодав Л.Л. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер. Після смерті останнього відповідачка успадкувала спірний будинок, проте оформлення спадщини не завершила через брак часу і фінансових можливостей, та запропонувала позивачці ОСОБА_3 купити будинок і попередньо укласти договір купівлі-продажу шляхом складання та підписання розписки, посвідченої секретарем виконкому Балясненської сільської ради народних депутатів Диканського району Полтавської області (далі виконкому Балясненської с/р). Позивачка в присутності секретаря виконкому Балясненської с/р передала відповідачці 7000 грн. в якості оплати за придбання житлового будинку, відповідачка у свою чергу написала відповідну розписку та передала ОСОБА_3 копію свого паспорта, копію довідки міського відділу реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області про розірвання шлюбу відповідачки з ОСОБА_6 , копію свідоцтва про народження ОСОБА_5 , оригінал заповіту, складеного ОСОБА_5 13.06.1996, оригінал витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі, оригінал свідоцтва про право на спадщину за законом, оригінал рішення Балясненської сільської Ради народних депутатів про передачу ОСОБА_5 земельної ділянки площею 0,25 га. При цьому, сторони домовилися про подальше оформлення договору купівлі-продажу спірного будинку в нотаріальному порядку. Після цього відповідачка повернулася до свого постійного місця проживання до м. Горлівка Донецької області.

Позивачка починаючи з 02.10.2007 постійно безперервно відкрито добросовісно володіє і користується спірним житловим будинком, що підтверджується, зокрема, актом № 09.7/7/6 від 02.05.2024, виданим Центром надання адміністративних послуг Диканської селищної ради. За весь час володіння та користування будинком позивачка утримувала його за власні кошти, здійснила ремонт покрівлі, поточний ремонт у двох жилих кімнатах, ремонт підлоги та дверей, замінила вікна, додатково на прилеглій території збудувала та встановила огорожу з ворітьми і хвірткою, та вигрібну яму.

Оскільки відповідачка так і не повернулася до Полтавської області, не оформила спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , внаслідок чого договір купівлі-продажу будинку, у передбаченому ст. 657 ЦК України порядку, між сторонами не оформлено, позивачка, яка фактично є власницею майна, не має іншої можливості оформити право власності на спірне домоволодіння окрім як в судовому порядку.

Представник позивачки адвокат Будігай О.В. в судовому засіданні позовні вимоги позивачки підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлялася шляхом направлення поштової кореспонденції за зареєстрованим місцем як внутрнішньо переміщеної особи, яка повернулась до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Крім того, відповідачка неодноразово повідомлялася про розгляд справи в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом публікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке було розміщене за десять днів до дати ухвалення цього рішення, однак відзиву на позов або інших заяв та клопотань не подала.

Заслухавши пояснення представника позивачки адвоката Будігая О.В., дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 успадкував після смерті своєї матері ОСОБА_7 житловий будинок зі спорудами, які знаходяться в с. Балясне Диканського району Полтавської області, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.01.1981, посвідченого державним нотаріусом Диканської державної нотаріальної контори Вовкодав Л.Л. (а.с. 18-21).

Крім цього, рішенням Виконавчого комітету Балясненської сільської ради народних депутатів від 27.01.1994 № 1 ОСОБА_5 передано у приватну власність земельну ділянку, яка розташована в селі Балясне в одному масиві, в загальному розмірі 0,25 га з них: 0,15 га для ведення особистого підсобного господарства і 0,10 га для обслуговування житлового будинку (а.с. 27).

13 червня 1996 року ОСОБА_5 склав заповіт, посвідчений секретарем виконкому Балясненської сільської ради народних депутатів Диканського району Полтавської області Кальник Л.В., відповідно до якого спадщину, яка по праву належить йому в АДРЕСА_1 заповів ОСОБА_2 (а.с. 26).

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 79715133 від 15.01.2025 ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , після його смерті Четвертою полтавською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу (а.с. 17).

З листа другої Полтавської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (до перейменування Четверта полтавська державна нотаріальна контора) від 25.12.2024 № 1381/02-14 вбачається, що спадкову справу до майна померлого ОСОБА_5 , місце проживання якого на день смерті було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 заведено 22.06.2007 за заявою ОСОБА_2 . Свідоцтва про право на спадщину не видавались. Інших заяв про прийняття спадщини до нотаріальної контори не надходило (а.с. 146).

02 жовтня 2007 року відповідачка ОСОБА_2 отримала від позивачки ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 7000 грн. за житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 , що підтверджується оригіналом розписки, яка складена у присутності секретаря виконавчого комітету Балясненської сільської ради Диканського району Полтавської області (а.с. 22).

Згідно акта обстеження будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 від 02.05.2024 № 09.7/7/6, виданого ЦНАП Диканської селищної ради, в будинку за адресою АДРЕСА_1 у період з 2007 по 2024 роки постійно проживали без реєстрації місця проживання та здійснювали догляд за ним позивачка ОСОБА_3 та її родина: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 (а.с. 28).

З копії технічного паспорта № 3465, складеного ФОП ОСОБА_13 15.03.2024 на замовлення позивачки, на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами вбачається, що будинковолодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 складається з житлового будинку, двох сараїв, 1949 року спорудження; сараю, погріба, вбиральні, 1970 року спорудження; огорожі, воріт з хвірткою, воріт та вигрібної ями (а.с. 61-67).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснила, що у спірному будинку проживав ОСОБА_5 , який успадкував після смерті батьків. Наприкінці його життя до нього приїхала сестра ОСОБА_2 , яка здійснювала за ним догляд. ОСОБА_5 склав заповіт, відповідно до якого заповідав своє майно сестрі ОСОБА_2 , який свідок посвідчила як секретар Балясненської сільської ради. Після смерті ОСОБА_5 відповідачка через сімейні обставини не змогла оформити спадщину і вимушена була терміново продати будинок. Сторони у справі домовились про купівлю-продаж спірного будинку та звернулися до сільської ради, де, в присутності свідка, позивачка передала відповідачці кошти, а ОСОБА_2 підписала розписку про те, що ОСОБА_3 передала їй гроші за будинок, і свідок засвідчила факт підпису. Після цього позивачка почала проживати у спірному будинку та доглядати за ним. Ці події відбулися у період 2006-2008 років, коли саме свідок не пам`ятає.

Допитана свідок ОСОБА_15 , яка є односелицею позивачки пояснила, що спірний будинок належав брату відповідачки, після того як він помер ОСОБА_2 хотіла продати будинок та шукала людей, які його куплять, визначивши ціну будинку у 7 тис. грн. Восени 2007 року позивачка ОСОБА_3 придбала будинок у ОСОБА_2 та весь цей час доглядає за будинком. Наразі у будинку відключили світло, у зв`язку з чим позивачка та її родина, яка є багатодітною, не може у ньому проживати.

Свідок ОСОБА_16 , яка також є односелицею позивачки, пояснила, що у спірному будинку жив брат відповідачки ОСОБА_17 , після смерті якого його сестра вирішила продати спірний будинок, а позивачка - купити. Маючи намір придбати будинок ОСОБА_3 зверталася до свідка з проханням позичити гроші, так як їй не вистачало 2 тис. грн., прохання свідок задовольнила та позичила позивачці зазначену суму грошей, після чого позивачка купила у відповідачки будинок. Зазначені події відбулись у період 2006-2007 років. Після покупки будинку ОСОБА_3 зробила у ньому ремонт, після чого разом із своєю родиною почала у ньому жити, та доглядала за будинком.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Частиною 1 ст.202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 220 ЦК України в разі недодержання сторонами вимог про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст.655 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути майно (товар), яке є у продавця на момент укладення договору або буде створене (придбане, набуте) продавцем у майбутньому.

Частина 5 ст. 656 ЦК України передбачає, що особливості договору купівлі-продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом.

Згідно ч. 1 ст. 657 ЦК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Позивачем в якості доказу надана розписка від 02.10.2007 року про отримання відповідачкою коштів за будинок, розташований по АДРЕСА_1 , яка підтверджує лише факт передачі коштів за об`єкт нерухомості, разом з тим, з урахуванням зазначених норм права не є договором купівлі-продажу будинку і не може замінити належним чином оформлений правочин щодо відчуження нерухомого майна.

Крім того, матеріали справи містять заповіт, складений ОСОБА_5 , інформацію про смерть останнього та про те, що 22.06.2007 Четвертою полтавською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 281/2007 та ОСОБА_2 подано заяву про прийняття спадщини.

За приписами ст.ст. 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за законом або за заповітом (ст. 1217 ЦК України).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

На момент відкриття спадщини ОСОБА_5 були чинним положення ст. 1299 ЦК України, які передбачали, що якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець є нерухоме майно, спадкоємець зобов`язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (ст. 182 ЦК України). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

Відповідачка є спадкоємцем майна після померлого ОСОБА_2 , подала заяву про прийняття спадщини до нотаріуса, що свідчить про прийняття нею спадщини, однак не зареєструвала право власності на будинок, у порядку визначеному законом.

Оскільки матеріали справи не містять доказів державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на спірне нерухоме майно, відсутні підстави вважати, що відповідачка набула право власності на спірний об`єкт нерухомості.

Так як відповідачка не набула права власності на спірне нерухоме майно, вона не набула права розпоряджатися спірним будинком, а тому не могла передати його у власність позивачки.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З огляду на викладене, на підставі оцінки установлених при розгляді цієї справи фактів і обставин та наданих на їх підтвердження доказів суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 81, 89, 263-265, 273, 280-284, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно - відмовити.

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня його ухвалення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , зареєстроване місце проживання як ВПО АДРЕСА_4

Головуючий К.В. Чуб