Справа № 522/5203/23
Провадження № 2/522/2000/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Абухіна Р.Д.

за участю секретаря судового засідання Кріцької Д.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом вселення та виселення,

ВСТАНОВИВ:

20.03.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом вселення та виселення.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що на підставі договору купівлі - продажу, укладеного 19 жовтня 2021 року між ним та ОСОБА_3 , посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Кобзар Т. С. за реєстровим № 1689, він є власником квартири АДРЕСА_1 .

24 січня 2023 року представник позивача Ал Хамаві Мохаммад Алі, який діяв на підставі довіреності, дізнався, що в спірній квартирі проживає ОСОБА_2 без будь-яких на те правових підстав.

З цього приводу представник позивача звернувся до правоохоронних органів з заявою про вчинення злочину.

Під час досудового слідства ОСОБА_2 надав правоохоронним органам договір оренди квартири № 365 від 18 жовтня 2021 р., нібито укладений ним з позивачем, згідно з яким спірна квартира передана відповідачу у користування строком на три роки.

Проте, як зазначено в позові, ОСОБА_1 такий договір з відповідачем не укладав і не підписував.

Разом з позовною заявою позивачем були подані клопотання про витребування у відповідача оригіналу договору оренди квартири № 365 від 18 жовтня 2021 року та призначення судової почеркознавчої експертизи.

30 березня 2023 року ухвалою Приморського районного суду міста Одеси відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву, призначено судове засідання на 19.04.2023 року.

Судове засідання 19.04.2023 року не відбулося у зв`язку з неявкою сторін, розгляд справи відкладений на 30.05.2023 року.

29.05.2023 року представник позивача адвокат Судаков В.В. звернувся до суду із заявою про проведення судового засідання, призначеного на 30.05.2023 року, за відсутності сторони позивача та розгляду клопотання про витребування письмових доказів та призначення експертизи без участі позивача та його представника.

29.05.2023 року на електрону пошту суду надійшла заява представників відповідача ОСОБА_2 адвокатів Скиби Є.А. та Серек-Басана Ю.В. про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення судового засідання.

Судове засідання, призначене на 30.05.2023 року, не відбулося у зв`язку з неявкою сторін, розгляд справи відкладений на 01.08.2023 року.

01.08.2023 року розгляд справи відкладено на 08.08.2023 року.

06.08.2023 року на адресу електронної пошти суду надійшло клопотання від представника відповідача адвоката Скиби Є.А. про відкладення судового засідання через хворобу адвоката.

07.08.2023 року представник позивача адвокат Судаков В.В. звернувся до суду із заявою про проведення судового засідання 08 серпня 2023 року за відсутності сторони позивача та про розгляд клопотання про витребування доказів та призначення експертизи за відсутності позивача та його представника.

Судове засідання 08.08.2023 року не відбулося у зв`язку з неявкою сторін, розгляд справи відкладений на 30.08.2023 року.

29.08.2023 року на адресу електронної пошти суду надійшло клопотання від представника відповідача адвоката Скиби Є.А. про відкладення судового засідання через хворобу адвоката.

Судове засідання 30.08.2023 року не відбулося у зв`язку з неявкою сторін, розгляд справи відкладений на 24.10.2023 року.

23.10.2023 року на адресу електронної пошти суду надійшла заява представника позивача адвоката Судакова В.В. про проведення судового засідання, призначеного на 24.10.2023 року, за відсутності сторони позивача та про розгляд клопотання про витребування доказів та призначення експертизи за відсутності позивача та його представника.

24.10.2023 року представники сторін з`явилися до судового засідання. Представник відповідача адвокат Скиба Є.А. надав для огляду оригінал договору оренди квартири № 365 від 18 жовтня 2021 року, який було долучено судом до матеріалів справи з метою забезпечення проведення судової почеркознавчої експертизи.

24 жовтня 2023 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси у справі призначено судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено запитання чи виконано рукописний підпис на договорі оренди квартири № 365 від 18 жовтня 2021 року ОСОБА_1 або іншою особою. Проведення експертизи доручено судовим експертам Одеського НДІ судових експертиз Міністерства юстиції України. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Листом Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз (ОНДІСЕ) від 25.01.2024 року суд було повідомлено, що у зв?язку з відсутністю оплати рахунку № 23-5842 (41) та відповіді щодо подальшого проведення експертизи згідно з п. 1.13. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень (QR-код 2), ухвала суду про призначення судової почеркознавчої експертизи залишена без виконання.

02 лютого 2024 року ухвалою Приморського районного суду міста Одеси провадження у цивільній справі поновлено та призначено судове засідання на 28.03.2024 року.

28.03.2024 року від представника відповідача адвоката Скиби Є.А. надійшло клопотання про відкладення слухання справи з підстав перелому пальця лівої руки.

Судове засідання, призначене судом на 28.03.2024 року, не відбулося з підстав отримання сигналу повітряної тривоги, розгляд справи перенесений на 27.05.2024 року.

24.05.2024 року від представника позивача адвоката Шаркової Н.Р. до суду надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи № 522/5203/23 з якими зазначений представник була ознайомлена 27.05.2024 року.

В судовому засіданні 27.05.2024 року суд на місці ухвалив залишити питання про призначення судової експертизи відкритим, розгляд справи перенесено на 18.07.2024 року з метою надання можливості позивачу з`явитися в судове засідання.

18.07.2024 року в судове засідання з`явився особисто позивач, його представник адвокат Шаркова Н.Р. та представник відповідача адвокат Скиба Є.А. Представник позивача адвокат Шаркова Н.Р. просила надати час для надання можливості залучення перекладача у справі, адже позивач не володіє ані українською, ані російською мовами. Окрім цього, представником позивача заявлено клопотання про перехід із спрощеного провадження в загальне позовне провадження.

Протокольною ухвалою судом здійснено перехід зі спрощеного в загальне позовне провадження, розгляд справи відкладено на 17.10.2024 року.

02.09.2024 року від Одеського районного управління поліції № 1 відділу поліції № 2 Головного управління національної поліції в Одеській області до суду для подальшого виконання надійшла ухвала Приморського районного суду м. Одеси про надання дозволу на тимчасовий доступ до оригіналу Договору оренди квартири № 365 від 18 жовтня 2021 року за матеріалами кримінального провадження № 0000111, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч.3 ст.15 ч.4 ст.190 КК України.

Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 19 серпня 2024 року по справі 522/2449/23 (провадження № 1-кс/522/4383/24) клопотання слідчого СВ ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП України в Одеській області Звягінцева М.В. про надання тимчасового доступу до речей та документів задоволено, надано слідчим слідчого відділення відділу поліції № 2 Одеського районного Управління поліції № 1 Головного Управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_4 тимчасовий доступ до документів, які знаходяться у володінні Приморського районного суду м. Одеси, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Балківська, 33, а саме до оригіналу Договору оренди квартири № 365 від 18 жовтня 2021 року, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , та машино-місця № 173, який знаходиться в матеріалах цивільної справи N?522/5203/23 за позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом вселення та виселення, яка перебуває в розпорядженні ОСОБА_5 , з можливістю вилучення оригіналу договору.

Згідно до протоколу тимчасового доступу до речей та документів від 11.09.2024 року та опису речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, постанови прокурора від 11.09.2024 року при ознайомленні зі змістом документів встановлено та вилучено у приміщенні Приморського районного суду міста Одеси наступну документацію в оригіналах: оригінал Договору оренди квартири № 365 від 18 жовтня 2021 року, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , та машино-місця № 173 в одному екземплярі на 3-х аркушах.

17.10.2024 року до канцелярії суду надійшло клопотання представника позивача адвоката Большан І.В. про приєднання доказів, а саме засвідченої копії висновку експерта судової почеркознавчої експертизи № 24-4238 Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз (ОНДІСЕ) від 16.10.2024 року, засвідченої копії ухвали Приморського районного суду міста Одеси від 19 серпня 2024 року по справі № 522/2449/23, якою задоволено клопотання слідчого СВ ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області про надання тимчасового доступу до речей та документів, засвідченої копії пам`ятки про права та обов`язки потерпілого, витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню №0000111, засвідченої копії клопотання про ознайомлення з матеріалами досудового розслідування та надання дозволу на розголошення відомостей досудового розслідування та відповіді ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області від 16.10.2024 року.

17.10.2024 року до канцелярії суду надійшла заява від Одеського районного управління поліції № 1 відділу поліції № 2 разом з оригіналом договору оренди квартири № 365 від 18.10.2021 року, який досліджувався під час проведення почеркознавчої експертизи.

17.10.2024 року до канцелярії суду надійшло клопотання представника позивача адвоката Шарковой Н.Р. про винесення окремої ухвали стосовно порушення ОСОБА_2 законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 КК України, та направлення ухвали до ВП № 2 Одеського районного управління № поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області.

В судовому засіданні 17.10.2024 року позивачу поновлено строк на подання доказів; указані докази приєднано до матеріалів справи, за заявою представника позивача заявлене раніше клопотання про призначення експертизи залишено без розгляду, оголошено перерву в судовому засіданні до 17.12.2024 року для надання можливості представнику відповідача ознайомитися з матеріалами експертизи.

17.12.2024 року підготовче засідання судом закрите, розгляд справи по суті призначений на 25.02.2025 року.

До судового засідання 25.02.2025 року з`явилася представник позивача адвокат Большан І.В., належним чином повідомлений відповідач та його представник до судового засідання не з`явились, розгляд справи по суті відкладено на 29.04.2025 року з метою повторного сповіщення відповідача.

В судове засідання 29.04.2025 року з`явилася представник позивача адвокат Большан І.В. та особисто відповідач ОСОБА_2 , який зазначив, що на цей час у нього не має адвоката, про зміст позовних вимог йому невідомо, у зв`язку з чим просив відкласти розгляд справи.

Суд, заслухавши пояснення по суті заявлених позовних вимог представника позивача адвокат Большан І.В., відклав розгляд справи на 04.06.2025 року задля надання ОСОБА_2 часу для підготовки пояснень з приводу заявлених позовних вимог.

19 травня 2025 року через підсистему Електронний суд ЄСІТС до суду надійшло клопотання адвоката Шидерової Н.С. про вступ у справу в якості представника ОСОБА_2

04 червня 2025 року в судове засідання з`явилися представники сторін: представник позивача адвокат Шаркова Н.Р. та представник відповідача адвокат Жученко Р., який заявив клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, а також просив поновити йому строк для подання указаного клопотання.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 04.06.2025 року у задоволенні клопотання представника відповідача відмовлено, клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи повернуто представнику відповідача.

Відповідачем та його представником у встановлений судом строк відзив на позов не надано без поважних причин.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Позивач є власником квартири АДРЕСА_3 , що підтверджується договором купівлі - продажу, укладеним 19 жовтня 2021 року між позивачем та ОСОБА_3 , в інтересах якого на підставі довіреності, посвідченої ОСОБА_6 , консулом посольства України в Королівстві Саудівської Аравії 29.06.2021 року за реєстровим номером 573/148-21, діяв громадянин САР ОСОБА_7 . Указаний договір купівлі-продажу посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Кобзар Т. С. за реєстровим № 1689, право власності позивача зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

24 січня 2023 року представник позивача ОСОБА_8 , який діяв на підставі виданої позивачем довіреності, дізнався, що в спірній квартирі проживає ОСОБА_2 без будь-яких на те правових підстав.

З цього приводу представник позивача звернувся до правоохоронних органів з заявою про вчинення злочину.

Під час досудового слідства ОСОБА_2 надав правоохоронним органам договір оренди квартири АДРЕСА_4 від 18 жовтня 2021 р., нібито підписаний ОСОБА_1 , згідно з яким спірна квартира передана відповідачу у користування строком на три роки.

Копія указаного договору була долучена позивачем до позовної заяви.

Проте, як зазначив позивач, з ОСОБА_2 він не знайомий, договір оренди з ним не укладав, квартиру та машино-місце в його користування не передавав.

Слід зазначити, що наданий представником відповідача оригінал договору оренди №365 від 18.10.2021 року, який був оглянутий в судовому засіданні та долучений до матеріалів справи з метою забезпечення проведення судової почеркознавчої експертизи, відрізняється від копії договору, долученого позивачем до позовної заяви, яку позивач отримав з матеріалів досудового провадження №0000111 за змістом та підписом, який міститься в графі «Орендодавець»

З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Оригінал спірного договору оренди був наданий до суду 24.10.2023 року власноруч представником відповідача в якості доказу, який знаходиться у нього. Інших оригіналів ані відповідач, ані його представники протягом всього часу розгляду справи до суду не надавали.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що достовірним джерелом інформації щодо правовідносин сторін є саме наданий представником відповідача оригінал договору оренди №365 від 18.10.2021 року, а не його копія, яка була долучена представником позивача до позовної заяви, та залишає поза увагою доводи представника відповідача про те, що право користування квартирою виникло у ОСОБА_2 на підставі іншого договору оренди, копія якого була долучена до позовної заяви.

25.01.2023 року Відділом поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області було зареєстровано кримінальне провадження № 0000111 за ч.4 статті 190, ч.3 статті 358 КК України, у якому ОСОБА_1 визнано потерпілим.

В межах вищезазначеного кримінального провадження Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз (ОНДІСЕ) було проведено судову почеркознавчу експертизу, згідно з висновком якої підпис від імені ОСОБА_1 , розміщений на третьому аркуші у розділі «Арендодатель: ОСОБА_9 НОМЕР_1 . Выдан: орган 5105 Код Зарегистрирован по адресу: АДРЕСА_2 » в графі «Подпись______» наданого на експертизу документу «ДОГОВОР АРЕНДЫ КВАРТИРЫ N? 365» (про тимчасове користування (оренда) квартирою площею 200 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , а також паркомісцем 173, на другому поверсі за адресою: АДРЕСА_5 ) від 18 жовтня 2021 року, що складений між громадянином ОСОБА_1 (« ОСОБА_10 ») та ОСОБА_11 (« ОСОБА_12 »), виконаний не самим ОСОБА_1 , а іншою особою (висновок експерта судової почеркознавчої експертизи № 24-4238 від 16.10.2024 року).

Експертиза проведена головним судовим експертом лабораторії почеркознавчих досліджень та технічної експертизи документів, судовим експертом вищого кваліфікаційного класу, яка має повну вищу педагогічну освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень спеціаліста, кваліфікацію судового експерта за спеціальністю: 1.1 дослідження почерку і підписів зі стажем експертної роботи з 1998 року ОСОБА_13 , яка попереджена слідчим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок експерта та відмову без поважних причин від виконання покладених на неї обов`язків за ст.ст.384, 385 КК України.

Відповідно до ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Вимогами статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 78 ЦПК України).

Можливість використання в якості доказів (одного з доказів) при розгляді іншої справи виконаних у кримінальному провадженні висновків експертиз неодноразово підтверджувалось Верховним Судом (див. постанови ВС від 17.10.2019 року у справі № 678/364/15-ц, від 05.02.2020 року у справі № 461/3675/17, від 10.03.2020 року у справі № 9901/740/18).

Сумнівів з приводу достовірності вищезазначеного висновку почеркознавчої експертизи відповідачем та його представником, як то передбачено ч. 11 ст. 83 ЦПК України, суду не заявлялось, а тому у суду відсутні підстави для виключення зазначеного висновку із числа доказів по зазначеній цивільній справі.

З урахуванням викладеного суд вважає поданий позивачем висновок почеркознавчої експертизи, проведеної у межах кримінального провадження по факту підробки договору оренди квартири, належним та допустимим доказом у цивільній справі.

Такі висновки суду узгоджуються з висновками Верховного Суду викладені в постанові № 752/21411/17 від 25 березня 2021 року.

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частина перша статті 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті базуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист: прав усіх суб`єктів права власності і господарювання (стаття 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (стаття 55).

Кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст. 16 ЦК України).

За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті).

Відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину законодавством може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад, від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі його суб`єктів).У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права.

Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини.

Як у частині першій статті 215 ЦК України, так і у статтях 229-233 ЦК України, йдеться про недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі (зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину.

У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли.

За частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 січня 2020 року у справі № 674/461/16-ц (провадження № 61-34764св18) суд дійшов висновку, що підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами».

16.06.2020 року Великою Палатою Верховного Суду ухвалено постанову у справі №145/2047/16-ц, в якій суд дійшов висновку, що правочин, який не вчинено (договір, який не укладено (не підписано)), не підлягає визнанню недійсним; в такому випадку ефективним способом захисту права є усунення перешкод у користуванні належним власнику майном, тобто негаторний позов.

Варто відзначити, що згідно пункту 81 Постанови Великої Палата Верховного суду від 18.03.2020 року у справі №129/1033/13-ц, принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (див. постанови Верховного Суду від 2 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18(пункт 41)).

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про неукладеність Договору оренди квартири № 365 від 18 жовтня 2021 року.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала про те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц.

Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Таким чином, обраний позивачем спосіб захисту є ефективним, оскільки забезпечує реальне відновлення його порушеного права.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 12, 76-81, 141, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом вселення та виселення, задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні квартирою за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом виселення ОСОБА_2 з квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Вселити ОСОБА_1 в квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 1095, 07 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 16.06.2025.

Суддя Р.Д. Абухін

10.06.25