Справа № 527/554/25
провадження 2/527/399/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 року м.Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Фіцай О.Л., секретаря судового засідання Москаленко В.І., за участю представника позивача Купки Н.В. (в режимі відеоконференції), представника відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Державної екологічної інспекції Центрального округу, код ЄРДПОУ 42149108, до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок порушення природоохоронного законодавства

встановив:

Державна екологічна інспекція Центрального округу 06.02.2025 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок порушення природоохоронного законодавства, в розмірі 20565,32 грн.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що Інспекцією на виконання постанови BП № 1 Кременчуцького PYП ГУНП в Полтавській області про залучення спеціаліста від 20.07.2023 у кримінальному провадженні № 0000406 від 17.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 197-1 KK України, 21.07.2023 обстежено земельну ділянку водного фонду р. Крива Руда, розташовану в межах с. Сидори Кременчуцького району Полтавськоі області площею 1,3 га, яка самовільно засіяна соєю. За результатами обстеження складено акт обстеження від 21.07.2023, в якому зафіксовано самовільне та нецільове використання земельної ділянки. Даний акт підписано відповідачем без зауважень. Сертифікованим інженером-землевпорядником ОСОБА_3 виготовлено план меж земельної ділянки складений за результатами зйомки на території Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області, згідно якого площа засіяна соєю на землях водного фонду р. Крива Руда становить 1,3 га. (довідки додаються). Згідно листа Горбівського старостинського округу Градизької селищної ради від 21.07.2023 N 40 земельна ділянка площею 1,3 га, яка засіяна соєю та розташована на території с. Сидори Кременчуцького району Полтавської області i відноситься до земель водного фонду, у власність чи користування громадянам не передавалась. lнформація надана Горбівським старостинським округом Градизької селищноі ради від 21.07.2023 N 40 свідчить про фактичне використання громадянином ОСОБА_2 вищезазначеної земельної ділянки водного фонду площею 1,3 га за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про ii передачу у власність a6o надання у користування (оренду) a6o за відсутності вчиненого правочину щодо такої, тобто ii самовільне зайняття, та використана не за її цільовим призначенням, що с відповідно с порушенням ст. ст. 60 61, 125, 126 Земельного Кодексу України, ст. ст. 88, 89 Водного Кодексу України. Сертифікованим інженером-землевпорядником ОСОБА_3 виготовлено план меж земельної ділянки складений за результатами зйомки на території Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області, згідно якого площа засіяна соєю на землях водного фонду р. Крива Руда становить 1,3 га. (довідки додаються). Згідно листа Горбівського старостинського округу Градизької селищної ради від 21.07.2023 N 40 земельна ділянка площею 1,3 га, яка засіяна соєю та розташована на території с. Сидори Кременчуцького району Полтавської області i відноситься до земель водного фонду, у власність чи користування громадянам не передавалась Лист додається). lнформація надана Горбівським старостинським округом Градизької селищноі ради від 21.07.2023 N 40 свідчить про фактичне використання громадянином ОСОБА_2 вищезазначеної земельної ділянки водного фонду площею 1,3 га за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про ii передачу у власність a6o надання у користування (оренду) a6o за відсутності вчиненого правочину щодо такої, тобто ii самовільне зайняття, та використана не за її цільовим призначенням, що с відповідно с порушенням ст. ст. 60 61, 125, 126 Земельного Кодексу України, ст. ст. 88, 89 Водного Кодексу України.

На виконання вищевказаної постанови Інспекцією проведено розрахунок розміру шкоди щодо самовільного зайняття земельної ділянки 5090,64 грн, та щодо нецільового використання земельної ділянки-20565,32 грн. та направлено листом №02.1-11/3143 від 25.07.2023 дані розрахунки та вищевказаний протокол до ВП № 1 Кременчуцького PYП ГУНП в Полтавській області. В подальшому, листом Глобинської окружної прокуратури від 30.12.2024 № 50- 5102вих-24 повідомлено Інспекцію, що Ухвалою Глобинського районного суду Полтавської області від 17.08.202 у справі Ne527/1799/23 ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 KK України. Шкоду, заподіяну обвинуваченим внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки у розмірі 5190,64 грн, останнім відшкодовано на стадії досудового розслідування.

Отже, Інспекцією направлено рекомендованим листом на адресу відповідача претензію з розрахунками розміру шкоди № 52/07-16/23 від 31.07.2023. Згідно до відмітки відповідач отримав претензію 10.08.2023, але на даний час шкода не сплачена за нецільове використання земельної ділянки.

У звязку з цим просить стягнути зі ОСОБА_2 шкоду, заподіяну державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства на суму 20565 грн 32 коп.

Ухвалою від 18.02.2025 відкрито провадження у справі. Розгляд справи проводиться в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.

Представник відповідача надав відзив, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог та зазначив, що види документації із землеустрою та їх склад встановлюються виключно цим Законом. Абзацом 10 пункту 24 розділу Х Прикінцевих положень ЗК України зазначено, що інші земельні ділянки та землі, не сформовані у земельні ділянки, переходять у комунальну власність з дня набрання чинності цим пунктом. Даний пункт набрав чинності за ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин" (Відомості Верховної Ради України (ВВР), 2023, № 9-10, ст.25) від 27.05.2021 року. Звертаючись до суду позивач додав у якості доказу лист від 21.07.2023 року за №40 старости Горбівського старостинського округу, що самовільно зайнята земельна ділянка належить до земель водного фонду, а також план земельної ділянки та графічний матеріал. Вказаний доказ є недопустимий та неналежним, оскільки види документації із землеустрою та їх склад встановлюються виключно ЗУ "Про землеустрій". Вказані документи ніяким чином не підтверджені, що вони стосуються відповідача, адже будь-яких прізвищ ОСОБА_2 не містять, 25.03.2025 року скерований адвокатський запит до відділу № 5 адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Полтавський області щодо надання інформації про те, чи є сформованою земельна ділянка водного фонду в с. Сидори Горбівського старостинського округу Кременчуцького району Полтавської області, її кадастровий номер, площа, конкретне місце розташування, координати, дату реєстрації в ДЗК, її власника, наявність проекту землеустрою або технічної документації, класифікація цільового призначення, тощо.

Листом № 29-16-0.165-763/15-25 від 28.03.2025 року надано відповідь на адвокатський запит про те, що згідно Національної Кадастрової Системи (НКС) сформовані земельні ділянки водного фонду в с. Сидори Горбівського старостинського округу Кременчуцького району Полтавської області відсутні, тому надати кадастровий номер, координати, дату реєстрації в ДЗК та інших даних вказаних у запиті немає можливості. Таким чином, будь-які земельні ділянки у с. Сидори під водним дзеркалом, чи водного фонду не є сформованими, відносяться до земель комунальної власності та не мають будь-якої прив`язки з координатами для визначення місця самовільного захоплення землі ОСОБА_2 . У зв`язку з цим, позивач не лише не надав доказів порушення вимог природоохоронного законодавства, а й не довів, що саме він уповноважений звертатися до суду з вказаним позовом та законністю нарахування шкоди. В задоволенні позову просить відмовити.

У судовому засіданні представник позивача Купка Н.В. позов підтримала в повному обсязі та прохала суд його задовольнити з підстав викладених в позові.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Левицький В.І. заперечував проти задоволення позову в повному обсязі.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, подані сторонами документи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно зі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному з`ясуванню обставин по справі, роз`яснює їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом.

З огляду на ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що Інспекцією на виконання постанови BП № 1 Кременчуцького PYП ГУНП в Полтавській області про залучення спеціаліста від 20.07.2023 у кримінальному провадженні N 0000406 від 17.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 197-1 KK України, 21.07.2023 обстежено земельну ділянку водного фонду р. Крива Руда, розташовану в межах с. Сидори Кременчуцького району Полтавськоі області площею 1,3 га, яка самовільно засіяна соєю. За результатами обстеження складено акт обстеження від 21.07.2023, в якому зафіксовано самовільне та нецільове використання земельної ділянки.

Відповідно до листа Горбівського старостинського округу Градизької селищної ради від 21.07.2023 № 40 земельна ділянка площею 1,3 га, яка засіяна соєю та розташована на території с. Сидори Кременчуцького району Полтавської області i відноситься до земель водного фонду, у власність чи користування громадянам не передавалась.

Згідно з розрахунком розмір шкоди, заподіяний внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки становить 5090,64 грн, нецільового використання земельної ділянки-20565,32 грн.

Ухвалою Глобинського районного суду Полтавської області від 17.08.202 у справі Ne527/1799/23 ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 KK України. Шкоду, заподіяну обвинуваченим внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки у розмірі 5190,64 грн, останнім відшкодовано на стадії досудового розслідування.

Питання відшкодування ОСОБА_2 шкоди, завданої внаслідок використання земельної ділянки не за цільовим призначенням не вирішувалося під час кримінального провадження № 0000406 від 17.07.2023, оскільки в диспозиції статті 197-1 ККУ відсутній припис щодо нецільового використання земельної ділянки.

Водночас, як встановлено судом, відповідно до листа відділу № 5 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області згідно Національної кадастрової Системи (НКС) сформовані земельні ділянки водного фонду в с. Сидори Горбівського старостинського округу Кременчуцького району Полтавської області відсутні, тому надати кадастровий номер, координати, дату реєстрації в ДЗК та інших даних немає можливості.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з такого.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Обов`язком суду під час розгляду справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Статтею 35 Закону України «Про охорону земель» у редакції, чинній на час звернення до суду з позовом, передбачено, що власники і землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов`язані: дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України; забезпечувати використання земельних ділянок за цільовим призначенням та дотримуватися встановлених обмежень (обтяжень) на земельну ділянку.

Частинами першою, другою статті 18 ЗК України встановолено, що до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об`єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії.

Категорії земель України мають особливий правовий режим.

Статтею 19 ЗК України землі України визначено, що землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: землі сільськогосподарського призначення; землі житлової та громадської забудови; землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; землі оздоровчого призначення; землі рекреаційного призначення; землі історико-культурного призначення; землі лісогосподарського призначення; землі водного фонду; землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення.

Земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі.

Земельна ділянка, яка за основним цільовим призначенням належить до відповідної категорії земель, відноситься в порядку, визначеному цим Кодексом, до певного виду цільового призначення, що характеризує конкретний напрям її використання та її правовий режим.

Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення (абзац другий частини першої статті 20 ЗК України). Зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності здійснюється за ініціативою власників земельних ділянок.

Користувач земельної ділянки зобов`язаний використовувати її за цільовим призначенням, зокрема для того, щоби забезпечити збереження землі, її ресурсів, надр і їх законне та раціональне використання.

Згідно зі ст. 58 Земельного кодексу України до земель водного фонду належать землі, зайняті: морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами, не зайнятими лісами; прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами; гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; береговими смугами водних шляхів; штучно створеними земельними ділянками в межах акваторій морських портів.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про землеустрій» цільове призначення земельної ділянки - допустимі напрями використання земельної ділянки відповідно до встановлених законом вимог щодо використання земель відповідної категорії та визначеного виду цільового призначення.

Згідно з п. а ч. 3 ст. 53 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів розробляються на певний період та поетапно згідно з генеральними планами населених пунктів і визначають: цільове призначення земель.

Отже, усі землі у межах України мають своє цільове використання, яке є одним із принципів земельного законодавства.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 20 Земельного кодексу України при встановленні цільового призначення земельних ділянок здійснюється віднесення їх до певної категорії земель та виду цільового призначення. Віднесення земельних ділянок до певної категорії та виду цільового призначення земельних ділянок здійснюється щодо: земельних ділянок, якими розпоряджаються Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, - за рішенням відповідного органу; земельних ділянок приватної власності - їх власниками.

Згідно з ч.4, ч.5 ст. 20 ЗК України при внесенні до Державного земельного кадастру відомостей про встановлення або зміну цільового призначення земельної ділянки належність земельної ділянки до відповідної функціональної зони визначається за даними Державного земельного кадастру.

Відомості про цільове призначення земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру.

Класифікатор видів цільового призначення земельних ділянок, видів функціонального призначення територій та співвідношення між ними, а також правила його застосування з визначенням категорій земель та видів цільового призначення земельних ділянок, які можуть встановлюватися в межах відповідної функціональної зони, затверджуються Кабінетом Міністрів України. Зазначені класифікатор та правила використовуються для ведення Державного земельного кадастру і містобудівного кадастру.

Віднесення земельних ділянок до певних категорії та виду цільового призначення земельних ділянок має відповідати класифікатору та правилам, зазначеним в абзаці першому цієї частини.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 р. № 1051 затверджено Порядок ведення Державного земельного кадастру, згідно з п.п. 10 п. 24 цього Порядку до Державного земельного кадастру вносяться такі відомості про земельні ділянки цільове призначення (категорія земель, вид цільового призначення земельної ділянки в межах певної категорії земель): категорія земель згідно з підпунктом 6 пункту 22 цього Порядку; цільове призначення згідно з додатками 58, 59, 60.

Додатком 3 до Порядку встанолено категорії земель за основним цільовим призначенням, за кодом 800 визначено землі водного фонду.

Згідно з положеннями статті 211 ЗК України за порушення земельного законодавства передбачено цивільну, адміністративну та кримінальну відповідальність, у тому числі, невиконання вимог щодо використання земель за цільовим призначенням.

Відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди визначено у статті 22 ЦК України.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно з ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За положеннями статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

У відповідності з приписами статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Згідно з ч.ч.1-5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Основного Закону України.

Аналіз викладеного дає суду підставу зробити висновок, що позивачем не надано переконливих доказів, які б підтверджували ту обставину, що земельна ділянка, розташована в межах с. Сидори Кременчуцького району Полтавськоі області площею 1,3 га, самовільно засіяна ОСОБА_2 соєю, відноситься саме до земель водного фонду.

З огляду на положення земельного законодавства довідка Горбівського старостинського округу Градизької селищної ради від 21.07.2023 N 40, на думку суду, не може півдтвердити належність цієї земельної ділянки до земель водного фонду , оскільки з листа відділу № 5 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області вбачається, що згідно Національної кадастрової Системи (НКС) сформовані земельні ділянки водного фонду в с. Сидори Горбівського старостинського округу Кременчуцького району Полтавської області відсутні.

Таким чином, позивач не довів належними доказами обгрунтованість своїх позовних вимог, а саме заподіяння шкоди відповідачем внаслідок використання земельної ділянки водного фонду не за цільовим призначенням.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.19, 27, 83, 141, 258, 259, 263, 264, 268, 274-275, 354, 355 ЦПК України,-

ухвалив:

В задоволенні позову Державної екологічної інспекції Центрального округу, код ЄРДПОУ 42149108, до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок порушення природоохоронного законодавства, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Суддя О. Л. Фіцай