Провадження №2/752/2243/25
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

20 червня 2025 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Кокошка О.Б.,

за участю секретаря Кукіля Д.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Ковриженко С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження клопотання представника відповідача про закриття провадження по цивільній справі №754/11386/24 за позовною заявою адвоката Мастюгіна Євгенія Дмитровича, поданою в інтересах ОСОБА_1 , до Акціонерного товариства «Юнекс банк» про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Мастюгін Євгеній Дмитрович в інтересах ОСОБА_1 за допомогою модуля Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» звернувся до суду з позовною заявою до Акціонерного товариства «Юнекс банк» про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Представник відповідача адвокат Ковриженко С.О. за допомогою модуля Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» подав до суду клопотання про закриття провадження у вказаній справі.

В обґрунтування клопотання представник відповідача зазначив, що у відзиві на вказану позовну заяву відповідач пояснював, що він не порушував права позивача на перерахунок заборгованості за кредитним договором, враховуючи, що позивач не надавала повний пакет підтверджуючих документів. Вказані обставини були повідомлені позивачу. Після відкриття провадження у вказаній справі від позивача до відповідача 06.06.2025 надійшла заява від 31.05.2025, направлена засобами Укрпошти. Вказана заява була надіслана з повним пакетом підтверджуючих документів. Отже, відповідач 09.06.2025 здійснив перерахунок позивача за вказаним кредитним договором, про що листом повідомив позивача. Отже, у вказаній справі відсутній предмет спору, внаслідок чого є підставою для закриття провадження у вказаній справі.

Просив закрити провадження у вказаній справі, враховуючи відсутність предмета спору.

Позивач у судовому засіданні заперечувала щодо закриття провадження у справі.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Перевіривши позовну заяву та додані до неї документи, дослідивши письмові матеріали справи, розглянувши клопотання представника відповідача, суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20.09.2021 по справі №638/3792/20 зазначив, що закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26.06.2019 справі №13/51-04, провадження №12-67гс19, прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Як вбачається зі справи, позивач у поданій позовній заяві просила визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування їй до сплати процентів (відсотків) за користування кредитом за кредитним договором від 27.02.2023 №22.32.0223.1; зобов`язати відповідача утриматися від нарахування їй до сплати процентів (відсотків) за вказаним договором та зарахувати вже сплачені грошові кошти в розмірі 69065,66 грн в рахунок погашення суми кредиту за вказаним договором, а також вирішити питання про судові витрати.

01.01.2025 судом на підставі ухвали прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

22.01.2025 відповідач надав до суду відзив на вказану позовну заяву, в якій просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування відзиву на позовну заяву зазначив, що відмова позивачу у перерахуванні відсотків за вказаним кредитним договором була правомірною, оскільки позивач не надала повний необхідний пакет документів. Між відповідачем та позивачем було укладено кредитний договір від 27.02.2023 №22.320223.1, згідно з умовами якого процентна ставка за користування кредитом встановлена у розмірі 50,0% річних з дня надання кредиту до повного погашення заборгованості.

22.03.2023 позивач звернулася до відповідача iз заявою, якою просила призупинити нарахування відсотків, до якої додала копію військового квитка та копію довідки від 16.03.2023 №35. У вказаній довідці зазначено відомості про перебування позивача на військовій службі з 04.06.2023, тобто періоду часу який не настав на дату видачі довідки. Проте зазначені документи не можуть вважатися достатніми для звільнення позивача від нарахування процентів згідно з п. 15 ст. 14 Закону України в редакції №2459-IX від 27.07.2022. З урахуванням наведеної норми, не всі військовослужбовці звільнялись від нарахування процентів та штрафних санкцій. Крім цього, з вказаної норми вбачається, що проценти та штрафні санкції не нараховуються військовослужбовцям тільки за той період, в якому вони безпосередньо перебували або перебувають в цих районах та здійснюють зазначені заходи. Відповідач не отримав повний пакет документів від позивача, який надав би можливість підтвердити статус військовослужбовця, який згідно чинного законодавства (що діяло на час звернення), мав право на пільги зі сплати процентів за користування кредитом, та зважаючи на наявність суперечливої інформації у наданій позивачем довідці, відповідач запропонував надати позивачу необхідний перелік документів для прийняття остаточного рішення за її заявою. Вказані відомості відповідач виклав у відповіді для позивача від 17.04.2023.

25.05.2023 позивач повторно звернулась з заявою щодо припинення нарахування, разом з довідкою ф-5, копією військового квитка та витягу з наказу про зарахування до списків військової частини. Проте довідку про участь особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення (за формою Додатка 4 до Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, позивач не надала. В зв`язку з тим, що позивач повторно не надала документи, що у повній мірі підтверджують статус передбачений п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції Закону № 2459-IX від 27.07.2022, внаслідок чого відповідач відмовив позивачу у перерахунку. Вказані відомості відповідач виклав у відповіді для позивача від 07.06.2023 №15.3-2416.

В подальшому позивач до відповідача з подібними заявами не зверталась, тому твердження позивача у позовній заяві, що відповідач жодної відповіді на заяву від 30.03.2024 не надав не відповідають дійсним обставинам справи.

В подальшому п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» неодноразово викладався в новій редакції, зокрема в редакціях Законів № 3621-IX від 21.03.2024, № 3633-IX від 11.04.2024, відповідно до яких перелік відповідних осіб було розширено.

Разом з цим, як в вбачається з копії заяви від 30.03.2024 про перерахування відсотків по кредитному договору від 27.02.2023 року та доданих документів, а саме: фотокопії довідки ф-5; фотокопії військового квитка; фотокопії посвідчення УБД; фотокопія довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпечення її проведення, позивач дійсно має гарантії передбачені п. 14 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Однак, із зазначеною заявою та доданими документами позивач до відповідача не зверталась, а тому відповідач не порушував право позивача на застосування гарантій передбачених п. 14 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Доказів звернення з заявою від 30.03.2024 до позовної заяви не додано, а тому зазначена позовна заява є передчасною.

Крім того, позивач має право на перерахунок процентів за кредитним договором не за весь період, а лише з часу набрання Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» № 3621-IX від 21.03.2024, чинності.

Позивач майже вчасно виконує свої зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі.

У довідках (форма -5) №35 від 16.03.2023 та №76 від 20.06.2024 про проходження військової служби, які її додатками до позовної заяви, відображається суперечлива інформація, а саме у довідці №35 зазначено, що позивач перебуває на військовій службі з 04.06.2022 по теперішній час, а у довідці №76 - з 31.05.2022 по теперішній час. Отже, зазначені документи не можуть бути належними та допустимими доказами, на підставі яких можна, достовірно встановити з якої саме дати позивач перебуває на військовій службі.

Згідно з копією заяви ОСОБА_1 від 31.05.2025, позивач звернулася до відповідача із вказаною заявою про припинення нарахування відсотків за кредитним договором від 27.02.2023 №22.32.0223.1. До вказаної заяви позивач долучила підтверджуючі документи, зокрема копію довідки від 14.03.2024, копію витягу з наказу від 04.06.2022, копію військового квитка на ім`я позивача, копію посвідчення на ім`я позивача, копію довідки від 19.06.2018 №1210.

Вказану заяву разом з додатками позивач направила 01.06.2025 відповідачу, що підтверджується копією опису вкладення до листа.

Згідно з копією повідомлення від 09.06.2025 відповідач повідомив позивача про те, що 09.06.2025 було вирішено призупинити їй нарахування відсотків, комісії та штрафних санкцій за вказаним кредитним договором з дати її мобілізації.

Вказані обставини щодо призупинення нарахування позивачу відсотків, комісії та штрафних санкцій за вказаним кредитним договором, а також здійснення відповідного перерахунку за вказаним договором підтверджуються копією розрахунку заборгованості станом на 10.06.2025 та копією виписки по особовому рахунку за період з 27.02.2023 по 10.06.2025.

Таким чином, судом встановлено, що враховуючи, що на момент розгляду вказаної справи по суті відповідач здійснив дії щодо перерахунку заборгованості за вказаним кредитним договором та призупинення нарахування відсотків, комісій, штрафних санкцій за вказаним договором на підставі заяви позивача, поданої разом із підтверджуючими документами, чим він вчинив дії щодо самостійного врегулювання спору з позивачем, а отже між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

За таких обставин, враховуючи наведене, суд вважає, що в даному випадку відсутній предмет спору між сторонами, що має наслідком задоволення клопотання представника відповідача та закриття провадження у вказаній справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 255-256, 260-261, 352-355 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у цивільній справі за позовною заявою адвоката Мастюгіна Євгенія Дмитровича, поданою в інтересах ОСОБА_1 , до Акціонерного товариства «Юнекс банк» про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Роз`яснити позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складений 20.06.2025.

Суддя О. Б. Кокошко