Миколаївський районний суд Одеської області
Справа № 523/922/25
Номер проведження 2/508/170/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 червня 2025 року Миколаївський районний суд Одеської області в складі:
головуючої судді Корсаненкової О.О.
за участі секретаря Сівачової І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Миколаївка Одеської області цивільну справу № 523/922/25 за позовом Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа служба у справах дітей Одеської міської ради, про позбавлення батьківських прав, суд
Ухвалою суду від 27.03.2025 було відкрито провадження у вказаній справі із призначенням підготовчого судового засідання.
Ухвалою суду від 22.04.2025 року справу було призначено до судового розгляду по суті.
Судове засідання від 20.05.2025 року було відкладено у зв`язку з неявкою відповідачів.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, заявою від 17.06.2025 року на позовних вимогах наполягала, просила позбавити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, про що свідчать оголошення про виклик від 19.11.2024 року, 10.12.2024 року та поштові конверти, що повернулись на адресу суду із позначками «адресат відсутній за вказаною адресою». Причину своєї неявки не повідомили. У встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подали.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, заявою від 06.05.2025 року просив провести судове засідання без його участі та при розгляді справи врахувати найкращі інтереси дитини.
Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання сторін, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 27.07.2023 року, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.14).
Згідно із довідкою виконавчого комітету Андрієво-Іванівської сільської ради Березівського району Одеської області № 644 від 25.07.2023 року, малолітня ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 (а.с.54).
За довідкою Служби у справах дітей Одеської міської ради № 530/2 від 07.02.2024 року, малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та має право на користування житловим приміщенням, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 63).
Із відповіді Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради № 778 ССД/01-29 від 06.09.2024 року вбачається, що місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території міста Одеси не зареєстроване (а.с.57).
Постановою Суворовського районного суду міста Одеси від 09.09.2022 року справа № 523/8890/22 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП із застосуванням до неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу (а.с.41-42).
ОСОБА_1 була піддана адміністративним стягненням у зв`язку з тим, що неналежним чином виконувала свої батьківські обов`язки щодо доньки, яку було вилучено з сім`ї через постійне перебування матері у стані алкогольного сп`яніння, дитина неодноразово була залишена без догляду дорослих та була брудна.
Наказом Служби у справах дітей Одеської міської ради № 168 від 18.07.2023 року було постановлено на первинний облік малолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.19).
Рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 06.09.2023 року справа № 523/12875/23 малолітню ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , відібрано від батьків - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 без позбавлення батьківських прав. Стягнуто з ОСОБА_6 , ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі по частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку з кожного, починаючи з 28.07.2023 року до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 24-27).

Розпорядженням Пересипської РА Одеської міської ради № 717 від 21.12.2023 року малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 20).

Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради № 272 від 28.03.2024 року та додатковою угодою малолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , влаштовано до дитячого будинку сімейного типу родини ОСОБА_5 (а.с.21-23).

Із довідки Служби у справах дітей Одеської міської ради № 530/1 від 07.02.2024 року вбачається, що на момент влаштування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інформація про наявність у неї ощадної книжки відсутня (а.с. 64).

Із відповіді Приморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 16.09.2024 року вбачається, що за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено актовий запис про народження № 4 від 16.06.2006 року, складений виконавчим комітетом Настасіївської сільської ради Миколаївського району Одеської області на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мати - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; актовий запис про народження № 6633 від 22.07.2016 року, складений Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батько - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мати - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 55).

Згідно із довідкою Служби у справах дітей Одеської міської ради № 530 від 07.02.2024 року, у малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідна сестра ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.65).

За довідкою виконавчого комітету Андрієво-Іванівської сільської ради Березівського району Одеської області № 643 від 25.07.2023 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 (а.с.53).

З повідомлення Управління соціального захисту населення в Пересипському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради № 19.02-06/31 від 06.02.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувала в управлінні та отримувала на доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , допомогу при народженні дитини. З 01.07.2019 року вказаний вид допомоги припинено. Інших видів державної соціальної допомоги на малолітню ОСОБА_3 не оформлювались (а.с. 61).

За інформацією Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 27.02.2024 року, на малолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будь-який вид пенсії не призначався. Мати дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та батько дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ніяких пенсійних виплат в Головному управлінні не отримують (а.с. 62).

Постановою Суворовського районного суду м.Одеси від 25.01.2024 року справа № 523/21696/23 ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП із застосуванням до нього адміністративного стягнення у виді штрафу (а.с.36-37).

Відповідно до листа Державної установи «Одеський слідчий ізолятор» № 5/6-16884 від 25.09.2024 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в установі не утримувався та станом на 20.09.2024 року не утримується (а.с. 59).

Із відповіді ІНФОРМАЦІЯ_6 № 943/13004 від 18.10.2024 року вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на військовому обліку у РТЦК та СП міста Одеси та Одеської області не перебуває (а.с. 60).

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо суб'єкта №№ 363565598, 363565735, 363566134 від 29.01.2024 року право власності на нерухоме майно за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не зареєстроване (а.с.43-45, 46, 47).

Відповідно до довідки КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради № 486/03.01-06 від 29.02.2024 року, станом на 31.12.2012 року, відсутня інформація про реєстрацію права власності на нерухоме майно в м.Одесі за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 58).

За актом обстеження умов проживання від 31.07.2024 року, службою у справах дітей Одеської міської ради було проведено обстеження умов проживання сім`ї ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2 . Житло розміщене на четвертому поверсі дев`ятиповерхового будинку та складається з двох кімнат, кухні, коридору, санвузла, загальна площа 53 кв.м. Умови проживання незадовільні, в кімнатах безлад, брудно. В наявності всі комунікації: електро-, водо-, газо- постачання в робочому стані, але не дотримані санітарно-гігієнічні норми (антисанітарія). Для дитини є окрема кімната, облаштована необхідними меблями, речі розкидані, затхлий запах. Стосунки, традиції сім`ї традиційні, між батьками часто виникають конфлікти та суперечки. Для дитини не створені належні умови для проживання та повноцінного розвитку (а.с. 31).

Відповідно до протоколу бесіди з ОСОБА_1 від 31.07.2024 року стало відомо, що вона має намір подати позовну заяву до суду щодо повернення її доньки ОСОБА_3 , яка була відібрана без позбавлення батьківських прав. ОСОБА_1 працює неофіційно (онлайн), проживає в орендованій квартирі. Вона попереджена про правові наслідки в разі не звернення до суду про повернення дитини. Була запрошена на прийом до ТВ ССД ОМР у Пересипському районі для надання пояснень та документів необхідних для повернення дитини (а.с.32).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було залишено запрошення від 31.07.2024 року до територіального відділу служби у Пересипському районі для надання письмових пояснень та необхідних документів щодо порушеного питання (а.с. 50-51).

Крім того, службою у справах дітей Одеської міської ради був направлений лист з повідомленням ОСОБА_1 з рекомендацією звернутися особисто або надіслати до територіального відділу служби у Пересипському районі інформацію, чи зверталась вона до суду з позовною заявою щодо повернення доньки у свою родину; інформацію, яка б підтверджувала її участь у вихованні, моральній та матеріальній підтримці дитини; інформацію щодо спроможності на подальше виховання та утримання дитини; письмове пояснення із зазначенням думки ОСОБА_1 щодо можливого позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.49).

За інформацією, наданою Центром соціальних служб Одеської міської ради № 04/01-3053 від 12.09.2024 року фахівцями із соціальної роботи Центру соціальних служб Одеської міської ради у Пересипському районі 10.09.2024 року здійснено вихід для проведення оцінки потреб сім?ї/особи за адресою проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а саме АДРЕСА_2 . Під час відвідування в квартирі знаходилась ОСОБА_1 , яка повідомила, що її співмешканець ОСОБА_2 знаходиться на роботі, працює покрівельником будинків без укладання трудового договору. ОСОБА_1 мала ознаки алкогольного сп'яніння, мала погану концентрацію, проявляла неконтрольовану поведінку. ОСОБА_1 попереджена про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків, проінформована про перелік соціальних послуг та порядок їх отримання. Від запропонованої послуги соціального супроводу ОСОБА_1 відмовилась в категоричній формі. Для проведення відповідної роботи з ОСОБА_2 йому було залишено запрошення до ВСР ЦСС ОМР у Пересипському районі, але до відділу він не звернувся та не зателефонував. Родина ОСОБА_1 перебуває на обліку сімей, як така, що опинилася в складних життєвих обставинах у ВСР ЦСС ОМР у Пересипському районі (а.с.52).

21.11.2024 року з малолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було проведено бесіду щодо позбавлення батьків батьківських прав відносно неї, в результаті якої дівчинка пояснила, що її мати виходила на зв`язок останній раз в квітні місяці. Дитина сумує за матір`ю, але бажає залишитися проживати в родині ОСОБА_5 та ОСОБА_8 . З моменту відібрання з батьком - ОСОБА_2 дівчинка не спілкувалась взагалі (а.с.33)

Згідно з поясненнями матері-виховательки - ОСОБА_5 від 21.11.2024 року, остання пояснила, що ОСОБА_1 спілкувалась з дитиною тільки перший тиждень. Вона пообіцяла звернутися до служби у справах дітей і налагодити спілкування, але більше її не бачили та не чули. ОСОБА_3 до матері додзвонитися не могла, пізніше з`ясувалось, що мати змінила номер телефону. На день народження ОСОБА_1 дочку ніяк не привітала. За весь час ОСОБА_1 доньку не відвідувала, не передавала їй подарунки та не телефонувала. Про батька також ніяких відомостей невідомо. Дитина в родині ОСОБА_5 адаптувалась гарно, ходить до школи, відвідує гурток малювання, гарно товаришує з дітьми у школі та у дворі. З дітьми у родині ОСОБА_3 підтримує теплі довірливі стосунки, її всі полюбили, ОСОБА_3 має бажання залишитись проживати в прийомній родині (а.с.28).

Витягом з протоколу № 1 засідання комісії з питань захисту прав дітей Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради від 09.01.2025 року було вирішено рекомендувати органу опіки та піклування - Пересипській районній адміністрації Одеської міської ради підготувати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно їх малолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 66-67).

Згідно із висновком органу опіки і піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради № 01-05-3/928 від 15.01.2025 року встановлено, що Рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 06.09.2023 року справа № 523/12875/23 малолітню ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , відібрано від батьків - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без позбавлення батьківських прав. Стягнуто з ОСОБА_6 , ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі по частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку з кожного, починаючи з 28.07.2023 року до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради№ 272 від 28.03.2024 року малолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , влаштовано до дитячого будинку сімейного типу родини ОСОБА_5 . З моменту відібрання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьки стосовно повернення доньки на виховання у родину до служби у справах дітей Одеської міської ради не зверталися. З малолітньою було проведено бесіду щодо позбавлення батьків батьківських прав відносно неї, в результаті якої дівчинка пояснила, що її мати виходила на зв`язок останній раз в квітні місяці. Дитина сумує за матір`ю, але бажає залишитися проживати в родині ОСОБА_5 та ОСОБА_8 . З моменту відібрання, з батьком дівчинка не спілкувалась взагалі. Згідно з поясненнями матері-виховательки, ОСОБА_5 , за весь час перебування ОСОБА_3 в її родині, батьки, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , не відвідували доньку, не передавали їй подарунки, навіть не привітали дитину з днем народження. Зважаючи на вищевикладене, на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради (протокол засідання № 1 від 09.01.2025 року) керуючись ст.164 Сімейного Кодексу України, постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року, орган опіки та піклування - Пересипська районна адміністрація Одеської міської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно їх малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7-9).

Відповідно до ст. 51 Конституції України, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ст.8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою ВР України від 27.02.1991 року, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору.

Частиною 7 ст.7 СК України, передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27.03.1991 року, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч.1-4 ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину.

Відповідно до ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Згідно із ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

У відповідності до ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України свідчить, що ухилення від виконання обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 30 травня 2018 року у справі № 553/2563/15-ц (провадження № 61-12305св18).

Вище зазначене не суперечить і доповнює вимоги п.3 ст.9 та ст.18 Конвенції про права дитини, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, яка набрала чинності 27.09.1991 року, згідно до якої держави - учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком коли це суперечить найкращим інтересам дитини, та докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, так як батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування, а також шостому принципу Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю Об`єднаних Націй 20.11.1959 року, відповідно до яких дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

З п.п.15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3 вбачається, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батьків так і для дитини (ст.166 СК України). Суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07.12.2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (п.57,58).

У п.100 справи «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16.07.2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими.

При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відносно малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає задоволенню, оскільки в ході судового розгляду встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідачі не піклуються про фізичний і духовний розвиток своєї дитини, не цікавляться її долею, навчанням, не забезпечують доньку відповідними умовами для проживання та фінансово.

Судом встановлено, що на підставі судового рішення малолітню ОСОБА_3 було відібрано від матері та батька без позбавлення батьківських прав. При цьому, відповідачі не були позбавлені можливості змінити своє відношення та ставлення до виконання батьківських обов`язків та звернутися в суд із заявою про повернення дитини.

При ухваленні цього рішення судом було роз`яснено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 необхідність змінити спосіб життя та надати докази щодо позбавлення залежності від алкоголізму.

Проте, з моменту відібрання малолітньої ОСОБА_3 та влаштування до дитячого будинку сімейного типу родини ОСОБА_5 , батьки не відвідували доньку, не спілкувалися із нею в достатньому обсязі, а з квітня 2024 року взагалі не телефонували та не відповідали на дзвінки дитини, не привітали із днем народження.

Відповідачам були роз`яснені наслідки такої поведінки, однак останні не зверталися до Служби у справах дітей стосовно повернення доньки у родину, не надали жодних доказів на підтвердження зміни свого ставлення до батьківських обов`язків.

Під час обстеження умов проживання відповідачів, було встановлено, що ОСОБА_1 перебувала у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_2 на запрошення Служби взагалі не відреагував.

Отже, матеріалами справи доведено, що після відібрання дітей, батьки жодним чином не проявили інтересу до дитини, не виявили бажання змінити своєї поведінки та наміру виховувати власну дитину в сім`ї.

За таких обставин та приймаючи до уваги висновок органу опіки та піклування, а також згоду малолітньої на позбавлення відповідачів батьківських прав, суд дійшов висновку, що докази, зібрані в ході розгляду справи, дають підстави для висновку про доцільність позбавлення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 батьківських прав в порядку п.2 ч.1 ст.164 СК України.

І хоча позбавлення батьківських прав вважається крайнім заходом впливу на особу, яка не виконує батьківських обов`язків і способом захисту прав та інтересів дитини, беручи до уваги принципи, викладені в Декларації прав дитини, зважаючи на встановлені в ході судового розгляду обставини, суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідачів перш за все буде відповідати інтересам малолітньої ОСОБА_3 .

Відповідно до ст.141 ЦПК України, враховуючи те, що позивача було звільнено від сплати судового збору при подачі даного позову, із відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір за дві вимоги немайнового характеру у розмірі 2 422, 40 грн., тобто по 1 211, 20 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 280 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 2 422, 40 грн., тобто по 1 211, 20 грн. з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Одеської області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач Пересипська районна адміністрація Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування, 65025 м.Одеса проспект Добровольського, 106, .

Відповідач ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , останнє відоме місце реєстрації Херсонська область Іванівський район с.Першотравневе, РНОКПП НОМЕР_3 .

Третя особа Служба у справах дітей Одеської міської ради, що знаходиться за адресою 65017 м.Одеса вул.Косовська, 2Д, .

Суддя Олена КОРСАНЕНКОВА