Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2025 року м. Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва у складі: головуючого судді Чулуп О.С. при секретарі судових засідань Ребрина Д.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Миколаївська теплоелектроцентраль» звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію у розмірі 4568,80 грн.

В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що в опалюваних сезонах 2022-2024 років позивач здійснював постачання теплової енергії до квартири АДРЕСА_1 . Позивач зазначає, що надав теплову енергію за період з 01.11.2022 по 30.07.2024 включно на суму, яка з урахуванням перерахунку складає 4568,80 грн., за яку відповідач не сплатив, чим завдали товариству матеріальну шкоду. Позивач вказує, що відповідачам було нараховано витрати за спожиту теплову енергію місць загального користування та допоміжних приміщень за затвердженою методикою.

Представник відповідача надав відзив в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Представник відповідача зазначив, що квартира відповідачів за якою рахується заборгованість обладнана індивідуальною системою опалення, а тому договірні відносини з ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ» у них відсутні. Крім того представник відповідача вкаує, що позивачем не надано жодних доказів про те, що будинок АДРЕСА_2 обладнано системою опалення щодо приміщень загального користування та допоміжних приміщень будинку, що таке передбачено проектом будинку і що в зазначені опалювальні періоди відбувалось функціонування внутрішньо будинкових систем опалення вказаного будинку. Представник відповідача також вказав, що ОСОБА_2 є інвалідом ІІ групи та учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 від 31.12.2023 року та відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» користується 75-процентною знижкою плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами), а також звільнений від сплати судового збору.

Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ПрАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» є суб`єктом господарської діяльності з постачання теплової енергії споживачам м. Миколаєва, в тому числі до будинку АДРЕСА_2 , що підтверджується нарядами на підключення будинку до теплових мереж на початку опалюваного сезону.

Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна право власності на квартиру АДРЕСА_1 з 17.01.2017 року по теперешній час зареєстровано за ОСОБА_1 ..

Згідно витягу з реєстру територіальної громади м. Миколаєва від 02.10.2024 року відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Судом встановлено, що у період з 01.11.2022 по 31.07.2024, позивач надав відповідачам послугу на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем індивідуального (автономного) та централізованого опалення на загальну суму 4568,80 грн. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що позивачем нараховано відповідачу заборгованість по сплаті абонентських послуг.

Згідно довідки начальника відділу збуту енергії Бакуткіної І. щодо житлового будинку та житлового приміщення споживача за адресою: АДРЕСА_2 вбачається, що загальна опалювальна площа будинку 3568,90 кв.м., загальна площа відключених приміщень у будинку 253,80 кв.м., загальна площа квартири АДРЕСА_4 (відключено від загальної системи опалення), що належить ОСОБА_1 66,30 кв.м.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до частини першої статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Положеннями частини першої статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Відповідно до частини третьоїстатті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору та оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно зі статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до п. 38 Правил надання послуг з постачання теплової енергії затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830 споживач не звільняється від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволеннязагальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місцьзагального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання).

Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31 жовтня 2006 року № 359затверджена Методика розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків та визначення плати за їх опалення, якою встановлений порядок визначення витрат теплової енергії на опалення місць загального користування у багатоквартирних житлових будинках для встановлення розміру плати за неї споживачами (пункт 1.2. Методики).

Згідно з пунктом 2.1.4 Методики загальна кількість теплової енергії на опалення місць загального користування складається з двох показників, які підсумовуються між собою, а саме: з кількості теплової енергії на опалення кожного окремого приміщення місць загального користування та утрат теплової енергії розподільчими трубопроводами опалення будинку, прокладеними у підвалі або на горищі. При ненаданні послуги з опалення місць загального користування залишається друга частина формули, згідно якої здійснюється нарахування за втрати теплової енергії розподільчими трубопроводами опалення будинку, прокладеними в підвалі або на горищі. Тобто, якщо один з показників дорівнює нулю, то нарахована платня складається з другого показника.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України «Про теплопостачання»та п. 4 Правил користування тепловою енергією, затвердженихПостановою КМУ від 03.10.2007 року N 1198, споживач зобов`язаний вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Відповідно до ч. 1ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

В той же час, згідно з ч. 3ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору та оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори, правочини, інші юридичні факти. Відповідно до п. 3ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 відключена від мережі централізованого опалення будинку, а також те, що відповідачу нараховувалась оплата за опалення місць загального користування будинку.

Між тим відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення відповідача від оплати зацентралізоване опаленнямісць загального користування будинку. Зазначений висновок викладено в Постанові Верховного Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі 311/3489/18від 22 грудня 2020 року.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованість відповідача за послуги з централізованого опалення місць загального користування з 01.11.2022 року по 31.07.2024 року становить 4568,80 грн.

Будь-яких доказів того, що вказаний розрахунок не відповідає дійсності відповідачем не надано.

Щодо доводів представника відповідача про те, що ОСОБА_2 як учасник бойових дій, користується 75-процентною знижкою плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами), то слід зазначити наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року № 373 «Деякі питання надання житлових субсидій та пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу в грошовій формі» затверджено Порядок надання пільгна оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива іскрапленого газуу грошовій формі (далі- Порядок).

Цей Порядок визначає механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті Мінсоцполітики для виплати пільг і житлових субсидій громадянам на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу у грошовій формі, та механізм надання громадянам у грошовій формі таких пільг, зокрема, на оплату житлово-комунальних послуг.

Пільги на оплату житлово-комунальних послуг надаються щомісяця у грошовій формі (готівковій або безготівковій), на придбання твердого палива і крапленого газу - один раз на рік у грошовій готівковій формі.

Механізм нарахування таких пільг передбачає, що виплата розрахованої суми пільги здійснюється у грошовій безготівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунок Мінсоцполітики в АТ Ощадбанк на підставі укладеного між Мінсоцполітики та АТ Ощадбанк договору.

За заявою пільговика, поданою структурному підрозділу з питань соціального захисту населення до 15 жовтня (15 травня), у якій зазначаються виплатні реквізити, виплата пільги здійснюється у грошовій готівковій формі з початку опалювального (неопалювального) сезону. У разі подання заяви після 15 жовтня (15 травня) протягом опалювального (неопалювального) сезону пільга надається у грошовій готівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунок пільговика в уповноваженому банку з місяця, що настає за місяцем подання заяви (пункт 7 Порядку).

Пільговики, яким надається пільга у грошовій формі, зобов`язані сплачувати щомісяця вартість фактично спожитої послуги з урахуванням суми пільги, перерахованої управителям, об`єднанням, виконавцям комунальних послуг або виплаченої таким пільговикам готівкою.

Відповідач ОСОБА_2 не надав доказів на підтвердження оформлення своїх пільгових прав відповідно до зазначеного Порядку.

За такого з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості в розмірі 4568,80 грн.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, представник відповідача зазначила, що відповідач ОСОБА_2 є інвалідом ІІ групи, а також учасником бойових дій, а тому звільнений від сплати судового збору, на підтвердження чого надала копію посвідчення серії НОМЕР_1 .

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом таких питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.

Вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону № 3551-XII.

Подібну правову позицію щодо застосування та тлумачення пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 (провадження № 11-795заі19), від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 (провадження № 14-730цс19), від 20 січня 2021 року у справі №9901/258/20 (провадження № 11-331заі20).

Отже, пільги, визначені пунктом 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI, поширюються на учасників бойових дій лише у справах, пов`язаних з їх соціальним захистом.

Висновки щодо застосування норм права з аналогічних підстав викладені в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 20 січня 2025 року у справі № 990/205/24.

Водночас, як вбачається зі змісту вказаного позову, спір у цій справі не пов`язаний із соціальним захистом прав ОСОБА_2 як учасника бойових дій, а тому підстави для його звільнення від сплати судового збору за результатами розгляду даної справи відсутні.

Відповідно до п.9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Проте, представником відповідача не долучено документів, що підтверджують факт того, що відповідач ОСОБА_2 є інвалідом ІІ групи.

За такого з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі по 1514 грн. з кожного.

Керуючись ст. ст.4,12,89,141,259,263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задоволити.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» заборгованість за спожиту теплову енергію в розмірі 4568 (Чотири тисячі п`ятсот шістдесят вісім) грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» судовий збір у розмірі по 1514 грн. з кожного.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст. 273 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Інформація про сторони:

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Миколаївська теплоелектроцентраль», Код , місцезнаходження: м. Миколаїв, Каботажний спуск, 18.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 .

Суддя