Справа № 214/6734/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Попова В.В.,

при секретарі Розстальній К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у місті Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.09.2024 року провадження у зазначеній справі відкрито та призначено проведення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач у судове засідання не з`явився, але його представник надала до суду письмову заяву, в якій просила суд надати строк для примирення сторін у три місяці, позаяк її довіритель має намір та бажання зберегти сім`ю.

Позивач у судове засідання не з`явилась, але в матеріалах справи наявна заява її представника про підтримання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за відсутності сторони позивача.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу.

Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

При цьому, необхідно зазначити, що під заходами щодо примирення розуміється строк для примирення подружжя. Основна ціль примирення подружжя - збереження сімейних відносин і повернення необхідного балансу для нормального функціонування сім`ї. Вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного із подружжя на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін у формі надання сторонам спору строку на примирення, на підставі письмової заяви або усного клопотання безпосередньо під час проведення судового засідання. При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи. Максимальний строк для примирення подружжя не має перевищувати 6 місяців.

Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Тлумачення ст. 111 СК України свідчить, що примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком (постанова Верховного Суду від 26.11.2018 року у справі №761/33261/16-ц та від 08.03.2023 року у справі №127/16963/22-ц).

Як убачається з матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі з 16 грудня 2011 року, від якого є одна малолітня дитина син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як зазначено у позовній заяві позивач та відповідач не підтримують шлюбних стосунків, позивач вважає, що примирення між сторонами неможливе. Між тим, відповідач заперечує проти розірвання шлюбу та виявив бажання вжити заходів для відновлення подружніх відносин та збереження сім`ї.

Отже, враховуючи встановлені обставини справи та положення законодавства, взявши до уваги інтереси як позивача так і відповідача, суд приходить до висновку про необхідність надання сторонам строку для примирення тривалістю у три місяці, тобто до 21 квітня 2025 року, який при цьому буде достатнім та розумним для вирішення питання щодо можливості збереження шлюбу сторін, не перевищуватиме передбачений законодавством шестимісячний строк та не суперечитиме моральним засадам суспільства, враховуючи при цьому думку позивача, яка зазначила у позовній заяві про відсутність можливості зберегти сім`ю, що не є перешкодою для вжиття судом заходів примирення сторін за наявності клопотання іншого з подружжя, який бажає примирення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється до закінчення строку для примирення, визначеного судом.

Керуючись ст.ст.197, 251, 253 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Надати ОСОБА_1 та ОСОБА_3 строк для примирення тривалістю у три місяці, тобто до 21 квітня 2025 року.

Зупинити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів до закінчення строку для примирення.

Ухвала в частині зупинення провадження у справі може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.В. Попов.