Справа № 369/9066/24
Провадження №2/369/2426/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2025 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Скрипник О.Г.,

при секретарі Гребенюк Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом фізичної-особи підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за непоставлений товар,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом фізичної-особи підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за непоставлений товар.

На адресу суду 19 серпня 2024 року від представника позивача надійшла заява, в якій просив закрити провадження в частині стягнення з ОСОБА_2 заборгованості, оскільки відповідачем виконано позовні вимоги після пред`явлення позову.

Крім того, просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 , судові витрати у розмірі 24 935 грн., які складаються з судового збору в розмірі 7 935 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 17 000 грн.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Розглянувши заяву представника позивача про закриття провадження у справі, суд вважає, що вони підлягає задоволенню, оскільки її зміст не суперечить вимогам чинного законодавства.

У відповідності до ч. 3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. Таким чином, з відповідача ОСОБА_2 та користь фізичної-особи підприємця ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 7 935, 00 грн.

Крім того, позивач просив стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 17 000, 00 грн., яку підтверджують договором про надання правничої допомоги від 13 травня 2024 року, актом виконаних робіт до Договору про надання правничої допомоги від 13 травня 2024 року.

Відповідно до ч. 2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

За змістом нормст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

При цьому згідно статті 30 згаданого Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Сума заявлених позивачем до відшкодування відповідачем судових витрат на правничу допомогу адвоката співмірна із складністю справи. Сам факт надання правової допомоги адвокатом та отримання її клієнтом підтверджується вищезазначеними документами. Тому, суд вважає, що позивач належними доказами довів понесені ним витрати на професійну правничу допомогу адвоката, тому вказана сума підлягає до стягнення з відповідача.

Керуючись ч. 3 ст. 142, п. 4 ч. 1 ст. 255, 260 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі за позовом фізичної-особи підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за непоставлений товар - закрити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь Фізичної-особи підприємця ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 витрати зі сплати судового збору у розмірі 7935, 00 грн. та витрати на правову допомогу 17 000, 00 грн.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Оксана СКРИПНИК