Компаніївський районний суд Кіровоградської області
Справа № 391/167/25
Провадження № 2/391/150/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.06.2025р.селище Компаніївка

Компаніївський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Капиш В.М.,

секретар судового засідання: Сабадаш Т.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у селищі Компаніївка за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання у Кропивницькому аграрному фаховому коледжі в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини всіх видів заробітку (доходу) Відповідача щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Починаючи з 11.03.2025 року.

На обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що між нею та ОСОБА_2 (далі-Відповідач) 28.10.2006 року укладено шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_2 у шлюбі у них народилася спільна дитина - син ОСОБА_3 .

Спільне життя між нею та відповідачем не склалося 03 вересня 2008 року їх шлюб розірвано.

На цей час їх спільна дитина - ОСОБА_3 проживає з позивачкою і знаходиться на її повному утриманні та зареєстрований по АДРЕСА_1 . З 29.08.2022 їх син ОСОБА_3 навчається у Кропивницькому аграрному фаховому коледжі І рівня акредитації за спеціальністю «Агроінженерія». Стипендію не отримує. Термін закінчення навчання 30 червня 2026 року. У зв`язку з чим, звернулася до суду з даним позовом.

Ухвалою Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 17.03.2025 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін.

Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання ухвали суду на подачу клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, відзиву на позовну заяву та відповідних доказів.

Позивачу направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідачу за зареєстрованим місцем проживання направлено копію ухвали суду про відкриття провадження, яке повернулось на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду.

Зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України.

Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб виданого 11.07.2007 відділом реєстрації актів цивільного стану Компаніївського районного управління юстиції Кіровоградської області ОСОБА_2 та ОСОБА_1 28.10.2006 року зареєстрували шлюб, актовий запис № 23. Прізвище після реєстрації шлюбу « ОСОБА_1 ».

Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу виданого 03.09.2008 відділом реєстрації актів цивільного стану Компаніївського районного управління юстиції Кіровоградської області 03.09.2008 розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , актовий запис № 37.

ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Компаніївського районного управління юстиції Кіровоградської області, про що складено відповідний актовий запис № 18 від 22.03.2007 року.

Батьками дитини ОСОБА_3 в свідоцтві про народження зазначені: в графі батько " ОСОБА_2 " та в графі мати " ОСОБА_1 ".

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 виданого Компаніївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області 15.12.2018, ОСОБА_1 15.12.2018 уклала шлюб з ОСОБА_7 , актовий запис № 30 . Після державної реєстрації шлюбу « ОСОБА_1 » змінила прізвище на « ОСОБА_1 ».

Відповідно до копії паспорта громадянина України № НОМЕР_3 , ОСОБА_3 , досягнув повноліття.

Згідно з довідки виданої Кропивницьким аграрним фаховим коледжом № 88 від 13.02.2025 року, встановлено, що ОСОБА_3 у 2022 році (наказ на зарахування № 25-с від 29.08.2022 р.) вступив до Кропивницького аграрного фахового коледжу-закладу фахової передвищої освіти і навчається на ІІІ курсі за спеціальністю «Агроінженерія» денної форми навчання за рахунок видатків місцевого бюджету. Дана особа не відноситься до категорії осіб, які перебувають на повному державному утриманні. Термін закінчення закладу 30.06.2026 року.

Вищевказані докази, свідчать про те, що ОСОБА_3 навчається в Кропивницькому аграрному фаховому коледжі.

Вирішуючи даний позов суд застосовує такі норми права.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Статтею 199 Сімейного кодексу України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Тобто, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує за обов`язкової сукупності юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Указане відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах: від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 (провадження № 61-12495св18), від 22 листопада 2018 року у справі № 592/2798/16-ц (провадження № 61-19463св18), від 05 червня 2019 року у справі № 754/866/18 (провадження № 61-7125св18).

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Так, Верховний Суд у постанові від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16 (провадження № 61-12782св18) дійшов висновку про те, що Сімейним Кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

У постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд виснував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частинах першій та другій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виявлення бажання на отримання матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчання є правом повнолітньої дочки (сина) або одного з батьків, з якими вона (він) проживають, яке нерозривно пов`язано з обов`язковою умовою можливості відповідача надавати таку допомогу і така умова оцінюється судом у сукупності з іншими обставинами, що мають істотне значення для вирішення спору.

Враховуючи, що ОСОБА_3 на час звернення до суду з позовом ОСОБА_1 та під час судового розгляду за даним позовом навчається на денній формі навчання до 30.06.2026 року в Кропивницькому аграрному фаховому коледжі, факт потреби ОСОБА_3 у матеріальній допомозі є безумовним.

Враховуючи вищевикладене, зазначені вимоги сімейного законодавства, при визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, є обґрунтованими, ґрунтуються на вимогах закону, та є такими, що підлягають частковому задоволенню і стягненню з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, на час навчання, починаючи з 11.03.2025 року і до закінчення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчання, але не більше ніж до 23-ох років.

Разом з тим, не підлягають задоволенню вимоги в частині стягнення з відповідача аліментів не менш ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При цьому статтею 6 СК України встановлено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Як встановлено судом ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 досяг повноліття, а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Окремо судом відзначається, що відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Право на утримання аліментів невід`ємно, пов`язане з навчанням, тому закінчення навчання припиняє право на утримання аліментів.

Згідно з п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць.

Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 1211,60 грн.

Керуючись ст.ст.180, 182, 191, 199, 200, СК України, ст.ст.12, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання у Кропивницькому аграрному фаховому коледжі в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця починаючи з 11.03.2025 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до 23-ох років.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211,60 грн.

В іншій частині відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Учасники справи:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

- відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя В.М. Капиш