Справа № 523/8406/24
Провадження №2/523/1654/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2025 р. м.Одеса

Пересипський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Кисельова В.К.,

при секретарі Дзюби Г.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок з надвірними спорудами в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В

Підстави заявлених позовних вимог.

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на 2/3 частини домоволодіння АДРЕСА_1 після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування своїх позовних вимог, вона посилалася на те, що 1/3 частини вказаного домоволодіння належала на праві власності її батькові на підставі договору дарування від 13 березня 2000 року, засвідченого приватним нотаріусом Одеського нотаріального округу Фуфаєвою О.О., інша 1/3 частина домоволодіння на праві власності належала її дідусю ОСОБА_4 , про що нотаріуса повідомили листом Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради №461032.67.15 від 01 вересня 2015 року. Однак, правовстановлюючі документи на вказану 1/3 частину домоволодіння не збереглися і інформація у Державному реєстрі речових прав та реєстрі прав власності на цю частину нерухомого майна відсутня.

Ще 1/3 частина вказаного домоволодіння на праві власності належала громадянці ОСОБА_5 .

Після смерті дідуся ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , її батько ОСОБА_3 фактично прийняв спадкове майно, належну дідусю 1/3 частину домоволодіння у свою власність, постійно проживаючи з дідусем на день смерті в домоволодінні та користуючись ним.

Після смерті батька відкрилася спадщина на 2/3 частини домоволодіння АДРЕСА_1 . Вона, як спадкоємниця після смерті батька, в строки, встановлені законом звернулася з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини у вигляді 2/3 частини вказаного домоволодіння. Однак, Четвертою Одеською державною нотаріальною конторою у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено з посиланням на неможливість визначити об`єкт спадкування та об`єм спадкової маси у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на 1/3 частину домоволодіння, що на праві власності належала її дідусю. Тому у серпні 2017 року, вона звернулася з позовом до Суворовського районного суду м. Одеси про визнання за нею права власності на 2/3 частини вказаного домоволодіння АДРЕСА_1 , в якому відповідачем зазначила ОСОБА_6 , як власницю іншої 1/3 частини зазначеного домоволодіння. Заочним Рішенням суду від 22 грудня 2017 року її позов було задоволено і її право власності в порядку спадкування за законом на 2/3 частини домоволодіння було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно. Однак, 20 вересня 2019 року, Постановою колегії суддів Одеського апеляційного суду, вказане заочне рішення було скасоване, оскільки позов був поданий до неналежного відповідача, і її право власності в порядку спадкування та реєстрація в Державних реєстрах було скасовано.

03 жовтня 2022 року ОСОБА_7 отримала у ТОВ «Одеське бюро технічної інвентаризації» висновок про те, що належна їй 1/3 частини у домоволодінні АДРЕСА_1 є відокремленою, має окремий вихід і може бути виділеною в натурі. На підставі цього висновку, ОСОБА_6 виділила належну їй 1/3 частину домоволодіння в окреме ціле домоволодіння, якому було присвоєно іншу адресу. Після цього, ОСОБА_6 продала належне їй домоволодіння громадянці ОСОБА_2 .

Вона по теперішній час не може розпорядитися належними їй 2/3 частинами домоволодіння, які фактично прийняла в своє володіння після смерті батька, оскільки до теперішнього часу не може документально оформити своє право власності в порядку спадкування. Тому, на підставі норм ст. ст. 391,392, 1268 ЦК України, просила її позовні вимоги задовольнити.

В процесі розгляду справи позивачка збільшила позовні вимоги та просила визнати за нею право власності у цілому на домоволодінні АДРЕСА_1 , оскільки 1/3 частину домоволодіння було виділено у самостійну одиницю, яка належить ОСОБА_2 та має іншу адресу.

Ухвалою суду від 17.02.2025р. судом було прийнято до розгляду заяву про збільшення позовних вимог.

Пояснення сторін в судовому засіданні.

Позивачка та її представник подали суду письмову заяву про повну підтримку своїх позовних вимог та з проханням розглянути справу без їхньої присутності

Представник Одеської міської ради в процесі розгляду справи позовні вимоги не визнав, однак в останнє судове засідання не з`явився, відзиву у справі не подавав.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, ОСОБА_2 , подала до суду письмовий відзив про повне визнання позовних вимог та їх обґрунтування і просила справу розглянути без її участі.

Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

Згідно листа Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради №461032.67.15 від 01 вересня 2015 року направленого до Четвертої Одеської державної нотаріальної контори, станом на 31 грудня 2012 року право власності на нерухоме майно за адресом АДРЕСА_1 , зареєстровано: 1/3 частини домоволодіння за ОСОБА_3 на підставі договору дарування, засвідченого Фуфаєвою О.О., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 13.03.2000 року №144 (38-110 стр.-5989р). Реєстрація від 15.03.2000 р.;

1/3 частини домоволодіння за ОСОБА_8 ;

1/3 частини домоволодіння за ОСОБА_6 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер дідусь позивачки, ОСОБА_4 , про що свідчить Свідоцтво про смерть, наявне в Спадковій справі №614/2015.

Після смерті ОСОБА_4 , належну йому на праві власності 1/3 частину домоволодіння АДРЕСА_1 , фактично прийняв в своє володіння та користування його син ОСОБА_3 , який постійно проживав у вказаному домоволодінні з 06 грудня 1963 року, в тому числі і на день смерті батька, про що свідчить довідка КП ЖКС «Пересипський» №1102 від 15 червня 2015 року, наявна в Спадковій справ.

Таким чином, на підставі ст. 549 ЦК України, яка регулювала виниклі правовідносини на час відкриття спадщина після смерті ОСОБА_4 , ОСОБА_3 став власником належної його батьку 1/3 частини домоволодіння АДРЕСА_1 , від якої на час відкриття спадщини, відмовилися інші спадкоємці за законом, про що свідчать матеріали Спадкової справи №614/2015.

Проживаючи в зазначеному домоволодінні із своєю сім`єю, ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 13.03.2000 року став власником ще 1/3 частини цього домоволодіння. А всього у його власності стало 2/3 частини домоволодіння АДРЕСА_1 .

Разом з ОСОБА_3 в зазначеному домоволодінні постійно проживали та були зареєстровані також його дружина ОСОБА_9 , дочка ОСОБА_1 та двоє онуків, про що свідчить довідка КП ЖКС «Пересипський» №1184 від 06.07.2015 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 батько позивачки, ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтво про його смерть серії НОМЕР_1 від 19 січня 2015 року, видане відділом ДРАЦС у м. Одесі реєстраційної служби міського управління юстиції.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належні йому на праві власності 2/3 частини домоволодіння АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 , як спадкоємиця першої черги, в строки, встановлені ст.1270 ЦК України, 07 липня 2015 року подала до Четвертої Одеської державної нотаріальної контори заяву №1083 про прийняття спадкового майна, що належало батькові, і в цей же день була відкрита спадкова справа №614/2015.

Таким чином, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, позивачка фактично прийняла спадщину батька.

Однак, Постановою про відмову у вчинені нотаріальних дій, Четвертої одеської державної нотаріальної контори №3587/02-31 від 04 серпня 2017 року, позивачці ОСОБА_1 було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину після смерті батька, з посиланням на те, що у договорі дарування, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фуфаєвою О.О. 13 березня 2000 року за реєстровим №144, відповідно до якого ОСОБА_3 належить 1/3 частини домоволодіння АДРЕСА_1 , не було зазначено яка житлова площа подарованої кімнати та загальна і житлова площа по домоволодінню в цілому. Крім того, позивачка не надала правовстановлюючого документу на 1/3 частину вказаного домоволодіння, яку її батько успадкував від свого батька ОСОБА_4 .

Відповідно до технічного паспорту на домоволодіння АДРЕСА_1 від 26 лютого 2018 року, воно складається з житлового будинку під літерою «А» загальною площею 117,7 кв./м., житловою площею 72,4 кв./м., сараю-гаражу літера «Д», погріб літера «Г», вбиральні літера «З», огородження №1-5, мостінні І, самовільно збудовані споруди відсутні, що також підтверджується листом КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради №461033.67 від 25 вересня 2015 року.

Згідно висновку, щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна, зробленого ТОВ «Одеське бюро технічної інвентаризації» від 03 жовтня 2022 року, 1/3 частини домоволодіння АДРЕСА_1 , що на праві власності належала ОСОБА_6 , яка складається із житлового будинку під літерою «А», загальною площею 25,9 кв./м., житловою площею 25,9 кв./м., огорожі №1, мостіння І, є об`єктом відокремленим, має окремий вихід і може бути виділений в натурі.

Розпорядженням Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради №57р від 03 лютого 2023 року відокремленій в натурі 1/3 частині житлового будинку АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_6 було надано статус окремого цілого житлового будинку та змінено адресу житлового будинку з АДРЕСА_1 на житловий будинок АДРЕСА_2 .

Таким чином, після виділу 1/3 частини, що належала ОСОБА_6 , в натурі, 2/3 домоволодіння АДРЕСА_1 стали складатися з житлового будинку під літерою «А», загальною площею 82,3 кв./м, житловою площею 46,5 кв./м., в якому розташовані: санвузол, площею 4,7 під №2-1; коридор, площею 6,5 кв./м. під №2-2; житлова кімната, площею 10,3 кв./м, під № 2-3; житлова кімната, площею 17,6 кв./м, під №2-4; туалет, площею 0,9 кв./м під №2-5; кухня, площею 12,2 кв./м під №3-1; житлова кімната, площею 18,6 кв./м, під №3-2; веранда, площею 11,5кв./м під №3-3, а також надвірних споруд сараю-гаражу під літерою «Д», мостіння літ. І та огорожі №№1-5, стали самостійним домоволодінням, що підтверджується технічним паспортом житлового будинку АДРЕСА_1 , виконаного ТОВ «Бюро консалт сервіс» 26 лютого 2018 року, які в фактичному володінні та користуванні знаходяться у позивачки ОСОБА_1 ..

Отже в даному випадку визнання права власності в цілому на будинок (без частини як виділена) є правомірними вимогами та відповідають захисту порушеного права.

Виходячи з викладеного суд вважає, що оскільки позивачка позбавлена можливості документально оформити своє право на спадкове майно в порядку, передбаченому законодавством України, згідно ст. 16 ЦК України її цивільні права підлягають судовому захисту.

Згідно ст.391ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 392 ЦК України - власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 правомірні, обґрунтовані на досліджених судом доказах та нормах законодавства України, яке регулює виниклі правовідносини, тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 18, 76-81, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Одеської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок з надвірними спорудами в порядку спадкування за законом задовольнити.

2. Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме домоволодіння АДРЕСА_1 , яке складається з житлового будинку під літерою «А», загальною площею 82,3 кв./м, житловою площею 46,5 кв./м., в якому розташовані: санвузол, площею 4,7 під №2-1; коридор, площею 6,5 кв./м. під №2-2; житлова кімната, площею 10,3 кв./м, під № 2-3; житлова кімната, площею 17,6 кв./м, під №2-4; туалет, площею 0,9 кв./м під №2-5; кухня, площею 12,2 кв./м під №3-1; житлова кімната, площею 18,6 кв./м, під №3-2; веранда, площею 11,5кв./м під №3-3, а також з надвірних споруд сараю-гаражу, площею 2,20 кв./м під літерою «Д»; мостіння під літерою І та огорожі №№1-5.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження- якщо така заява подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: В.К. Кисельов

рішення складено та підписано 16.06.2025