Справа № 521/4207/25
Провадження № 2-з/521/115/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі

головуючого судді Роїк Д.Я,

при секретарі Каліній П.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 , про забезпечення позову у цивільний справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи ОСОБА_4 , Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Фуфаєва Ольга Ольгердівна, Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального кругу Щукіна Людмила Сергіївна, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 що не заявляють самостійних вимог на предмет спору про визнання договорів дарування недійсним,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Хаджибейського районного суду м. Одеси із позовом, в якому просить суд :

1.визнати договір дарування земельної ділянки, кадастровий номер №

:53:001:0014, загальною площею 0,1 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між мною, ОСОБА_1 та 22.01.2025 року та нотаріально ОСОБА_7 посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фуфаєвою О.О за реєстровим номером № 6 недійсним.

2. Визнати договір дарування домоволодіння, яке складається з двох окремих житлових будинків загальною площею -144,2 кв.м, житловою площею -81,9 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між мною, ОСОБА_1 та ОСОБА_7 22.01.2025 року та нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фуфаєвою О.О. за реєстровим номером № 9 - 121420 недійсним.

3. Визнати договір дарування земельної ділянки кадастровий номер №

:53:001:0015, загальною площею 0,0093 га, цільове призначення - для будівництва індивідуальних гаражів, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між мною, ОСОБА_1 та ОСОБА_7 нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фуфаєвою О.О. за реєстровим номером № 12 - недійсним.

4. Визнати договір дарування земельної ділянки кадастровий номер №

:02:002:1835, загальною площею 0,0762 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка) яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , за реєстровим номером № 23, укладеним між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , 28.01.2025 року та нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фуфаєвою О.О. за реєстровим номером № 23- недійсним.

Ухвалою суду від 12.05.2025 року відкрито провадження по справі, призначено підготовче судове засідання.

12.06.2025 року представник позивача- адвокат Стецюк С.Б. подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив забезпечити позов шляхом накладення арешту на -домоволодіння, загальною площею -144,2 кв.м, житловою площею - 81,9 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_5 ;

- земельну ділянку, кадастровий номер № :53:001:0014, загальною площею -

0,10 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_5 ;

-земельну ділянку, кадастровий номер № :53:001:0015, загальною площею -

0,0093 га, цільове призначення для будівництва індивідуальних гаражів, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_5 ;

- земельну ділянку кадастровий номер № :02:002:1835, загальною площею -0,0762 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_6 .

Заява мотивована тим, що під час перебування зазначеної цивільної справи у суді та отримання інформації про порушення кримінального провадження, ОСОБА_3 продала все отримане нею від ОСОБА_1 нерухоме майно за договорами купівлі-продажу, а саме:

- 15.04.2025 року ОСОБА_7 , уклала договір купівлі-продажу з ОСОБА_5 щодо продажу домоволодіння, яке складається з двох окримих житлових будинків загальною площею -144,2 кв.м, житловою площею -81,9 кв.м., яке знаходиться

за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Щукіною Л.С.,

номер відомостей про речове право: 59480601; - 15.04.2025 року ОСОБА_7 , уклала договір купівлі-продажу з ОСОБА_5 щодо продажу земельної ділянки кадастровий номер :53:001:0014, загальною площею 0,1 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , номер відомостей про речове право : 59480695; - 15.04.2025 року ОСОБА_7 , уклала договір купівлі-продажу з ОСОБА_5 щодо продажу земельної ділянки кадастровий номер № :53:001:0015, загальною площею - 0,0093 га, цільове призначення для будівництва індивідуальних гаражів, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , номер відомостей про речове право: 59481387; - 05.03.2025 року ОСОБА_7 , уклала договір купівлі-продажу з ОСОБА_6 щодо земельної ділянки земельна ділянка кадастровий номер № :02:002:1835, загальною площею - 0,0762 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , номер відомостей про речове право: 58860098.

У зв`язку з цим є ризик втрати зазначеного нерухомого майна до вирішення спору у суді та виникнення реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов наступних висновків.

За правилами ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд проводить розгляд заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали цивільної справи та подану заяву суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Частиною 1 ст. 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що є учасниками даного судового процесу. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

У своєму правовому висновку, сформульованому у постанові від 31 січня 2019 року у справі №761/45074/17, Верховний Суд, зазначив, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Слід зазначити, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Отже, підставою для забезпечення позову є наявність обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 20 лютого 2020 року у справі №520/5745/18.

Судом установлено, що між сторонами виник спір та його предметом є визнання договорів дарування недійсними, оскільки в момент вчинення правочину, позивачка не мала фактичної можливості правильно оцінити свої дії, помилилась відносно обставин зазначених договорів, не мала на меті передачу належного їй майна доньці.

Обґрунтованість вимог позивача та наявність або відсутність підстав для їх задоволення підлягає встановленню під час судового розгляду.

За даними відповідей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 1472732, об`єкт нерухомого майна № 01, зареєстрований на праві власності за ОСОБА_5 на підставі договору купівлі -продажу від 15.04.2025 року, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 1472730 об`єкт нерухомого майна № 01, зареєстрований на прав власності за ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 15.04.2025 року, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 1472740 об`єкт нерухомого майна № 1101, зареєстрований на праві власності за ОСОБА_5 на підставі договору купівлі -продажу від 15.04.2025 року, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 1472717 об`єкт нерухомого майна № 37, зареєстрований на праві власності за ОСОБА_6 на підставі договору купівлі -продажу від 15.04.2025 року.

З поданої заяви про забезпечення позову та доданих до неї документів вбачається, що у разі прийняття рішення на користь позивача у цивільній справі можуть виникнути труднощі у подальшому при виконанні такого рішення.

Позивачем обґрунтовано наявність зв`язку між заходом забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, яке належить відповідачу та предметом позовних вимог, оскільки, застосування такого заходу забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист її порушеного права та поновлення порушених прав.

При вирішенні питання щодо необхідності застосування зустрічного забезпечення слід зазначити наступне.

Регламентація питання про зустрічне забезпечення позову здійснюється положеннями ст. 154 ЦПК України. Зокрема, вказаною нормою передбачено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

З аналізу наведеної норми вбачається, що єдиним критерієм застосування судом зустрічного забезпечення позову є забезпечення можливості відшкодування збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову. При цьому, можливість таких збитків має бути ретельно досліджена судом, визначено їх потенційний розмір, оцінено співмірність застосованих заходів забезпечення позову розміру таких можливих збитків та розміру зустрічного забезпечення.

При цьому, суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення, оскільки, матеріали справи не містять доводів та аргументів, яким чином накладений арешт може завдати збитків відповідачам, а також, в чому саме можуть полягати такі збитки. Окрім того, не містять матеріали справи й доказів наявності передбачених ст. 154 ЦПК України випадків обов`язкового застосування зустрічного забезпечення.

Дослідивши письмові матеріали справи, та враховуючи, що вид забезпечення позову, вказаний у заяві позивача, а саме накладення арешту на домоволодіння, загальною площею -144,2 кв.м, житловою площею - 81,9 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_5 ;

- земельну ділянку, кадастровий номер № :53:001:0014, загальною площею -0,10 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_5 ;

-земельну ділянку, кадастровий номер № :53:001:0015, загальною площею -0,0093 га, цільове призначення для будівництва індивідуальних гаражів, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_5 ;

- земельну ділянку кадастровий номер № :02:002:1835, загальною площею -0,0762 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_6 , є співмірним із заявленим позовом та буде достатніми для забезпечення виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149, 150, 153-154, 353 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 , про забезпечення позову у цивільний справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи ОСОБА_4 , Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Фуфаєва Ольга Ольгердівна, Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального кругу Щукіна Людмила Сергіївна, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 що не заявляють самостійних вимог на предмет спору про визнання договорів дарування недійсним,-задовольнити.

В якості забезпечення позову:накласти арешт домоволодіння, загальною площею -144,2 кв.м, житловою площею - 81,9 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_5 ;

- земельну ділянку, кадастровий номер № :53:001:0014, загальною площею -

0,10 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_5 ;

-земельну ділянку, кадастровий номер № :53:001:0015, загальною площею -

0,0093 га, цільове призначення для будівництва індивідуальних гаражів, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_5 ;

- земельну ділянку кадастровий номер № :02:002:1835, загальною площею -0,0762 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_6 ,

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала про забезпечення позову набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Д.Я. Роїк