Провадження №: 2-о/336/44/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2025 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя області у складі: головуючого судді Звєздової Н.С., за участю секретаря судового засідання Іванченко О.С., заявника ОСОБА_1 , представника заявника - адвоката Грецова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду подану в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Територіальна громада в особі Запорізької міської ради про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

ВСТАНОВИЛА:

Заявниця - ОСОБА_1 звернулася з вказаною заявою до суду, в якій просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зі спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Заяву обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла її мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2, яка на день смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Жодних інших родичів, окрім заявниці, померла ОСОБА_3 не мала. Після укладення шлюбу заявниця змінила прізвище « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 ». Вона протягом тривалого часу з 2019 року і до моменту смерті матері проживала разом з нею однією сім`єю, допомагала вести побут, піклувалась про неї оскільки остання мала психічне захворювання і потребувала постійної допомоги. Заявниця здійснила поховання матері, витративши на це власні кошти. На день смерті її матері на праві приватної власності належала квартира АДРЕСА_2 . Заповіт за життя ОСОБА_2 не складала. Заявниця, хоч і була зареєстрована на день смерті матері за іншою адресою, але вважала, що прийняла спадщину після її смерті оскільки проживала з нею разом. 29.03.2024 заявницею було подано заяву про прийняття спадщини після померлої, у зв`язку з чим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Котляр А.І. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ОСОБА_2 , оскільки вона не була зареєстрована разом з спадкодавцем та не подала заяву у встановлений законом строк, то відповідно до ст. 1272 ЦК України вважається такою особою, що спадщину не прийняла. У зв`язку із викладеним, вона змушена звернутися до суду з вказаною заявою.

Ухвалою суду від 26.08.2024 відкрите провадження у справі та призначено розгляд справи.

Ухвалою суду від 22.10.2024 залучено до участі у справі територіальну громаду в особі Запорізької міської ради у якості заінтересованої особи. Районну адміністрацію Запорізької міської ради по Шевченківському району вилучено зі складу учасників справи. Витребувано із КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗМР інформацію щодо перебування на обліку та лікування померлої ОСОБА_2 .

Відповідь надійшла на адресу суду 20.03.2025.

Заінтересованою особою подано заяву про розгляд справи за відсутності представника, вирішення справи віднесено на розсуд суду.

Заявниця та її представник адвокат Грецов А.В. в судовому засіданні просили суд задовольнити заяву та встановити факт проживання однією сім`єю з померлою ОСОБА_2 з підстав, викладених у заяві та на підставі показань свідків. Встановлення вказаного факту необхідно для отримання спадщини, оскільки інші спадкоємці відсутні.

18.06.2025 в судовому засідання, в якості свідка, була допитана ОСОБА_6 , яка пояснила суду, що вона є сусідкою заявниці та працює двірником у АДРЕСА_1 , де вони мешкають. Свідок мешкає у вказаному будинку з 2003 року. Знає заявницю та її матір ОСОБА_2 з 2010 року. Знає, що заявниця та її матір постійно мешкали разом, заявниця доглядала за матір`ю, купувала їжу, ліки, сплачувала за комунальні послуги, викликала швидку медичну допомогу матері, коли їй було погано, заявниця здійснювала постійний догляд за матір`ю.

18.06.2025 в судовому засідання, в якості свідка, був допитаний ОСОБА_8 , який пояснив суду, що він є сусідом заявниці, купив квартиру у 2018 році і з цього часу постійно мешкає у ній. Заявниця здійснювала постійний догляд за своєю матір`ю ОСОБА_2 , оскільки остання не виходила з квартири та потребувала систематичного догляду. Заявниця купувала ліки, їжу, сплачувала за комунальні послуги.

Дослідивши позовну заяву, заслухавши пояснення сторін по справі, свідків, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 8).

29.08.1992 року заявниця уклала шлюб з ОСОБА_9 та змінила дівоче прізвище « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 » (а.с. 9).

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 10).

Згідно копії реєстраційного посвідчення Запорізького бюро технічної інвентаризації та довідки ЖСК «Кристал-4», ОСОБА_2 на праві приватної власності належала квартира АДРЕСА_1 (а.с. 14, 15).

Згідно акту ОСББ «Кристал-4» № 8 від 19.04.2024 ОСОБА_1 фактично проживала з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 .

У відповідності до КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» № 177-дпв від 15.01.2025 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 неодноразово оглядалась лікарем-психіатром та їй було встановлено діагноз - деменція.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на спадкове майно.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.03.2024 № 113/01-16, виданою приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Котляр А.І., позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальних дій щодо видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно (а.с. 11-12).

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Згідно з ст.12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до положень статями 55, 124 Конституції України, статтею 16 Цивільного кодексу України та статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із частиною другою статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

За змістом статті 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту спільного проживання, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці.

Суд наголошує, що обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень. Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову.

Обов`язковою умовою для визнання осіб членами однієї сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин (рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) зроблено висновок, що «вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України)».

Для встановлення факту проживання однією сім`єю потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню.

Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність у сторін особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно-правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання.

Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Належними та допустимими доказами проживання однією сім`єю є, зокрема докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету; проведення спільних витрат; про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого майна (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); листи ділового та особистого характеру тощо; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що сторони вважали себе сім`єю, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства та ін.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 08 грудня 2021 року у справі № 369/16486/18.

Факт спільного проживання заявниця підтвердила показами свідків, актом ОСББ «Кристал-4» про факт постійного проживання заявниці разом з матір`ю, копії квитанцій про сплату комунальних послуг, що дає підстави для визнання факту постійного проживання заявниці з покійною ОСОБА_2 однією сім`єю в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.2, 10, 19, 263-265, 268, 293, 315, 319 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час відкриття спадщини в квартирі АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити учасників справи:

Заявниця: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 ; місце проживання фактичне (згідно заяви): АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: Територіальна громада в особі Запорізької міської ради, місцезнаходження: 69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний буд.206, .

Суддя: Н.С. Звєздова