справа № 462/3698/25
УХВАЛА

17 червня 2025 року Залізничний районний суд м. Львова в складі головуючої судді Постигач О.Б., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу,

в с т а н о в и в :

Представник заявника, ОСОБА_2 через систему «Електронний суд» до Залізничного районного суду м. Львова із письмовою заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу у розмірі 4 502,46 грн., спожитого упродовж періоду з 01.09.2023 року по 30.04.2025 року та 242,24 грн. сплаченого судового збору.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 28.05.2025 року указану заяву залишено без руху з підстав, викладених у мотивувальній частині такої та встановлено строк для усунення недоліків.

10.06.2025 року від представника позивача ОСОБА_2 через систему «Електронний суд» надійшла заява на усунення недоліків.

Перевіривши письмову заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, а також дослідивши відповідь на запит суду щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому порядку місце проживання боржників, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

У відповідності до п. 4, 5 ч.2 ст. 163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони грунтуються та перелік доказів, якими заявник обгрунтовує обставини, на яких грунтуються його вимоги.

Згідно п. 3, 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

На виконання вимог ч. 6 ст. 187 Цивільного процесуального кодексу України судом скеровано запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи боржника у справі.

Із поданої заяви вбачається, що ЛФ ТОВ «ГРМУ» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за надані комунальні послуги в розмірі 4 502,46 грн, яка виникла за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з отриманої 17.06.2025 року відповіді з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області встановлено, що ОСОБА_1 , за адресою АДРЕСА_1 зареєстрованим/знятим з реєстрації не значиться.

Крім цього, всупереч вимогам ЦПК України, стягувачем до заяви про видачу судового наказу не додано доказів того, що ОСОБА_1 є власником, співвласником, орендує, або ж користується майном, за адресою якого заявником надаються житлово-комунальні послуги, тобто за адресою: АДРЕСА_1 .

Тобто стягувачем не надано письмових доказів, які підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг саме ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , а також доказів щодо укладеного договору між сторонами.

Тож із заяви не вбачається виникнення грошової вимоги до боржника, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Пунктом 9 Постанови Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» передбачено, що питання наявності спору про право вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви.

Згідно ЦПК України судовий наказ видається лише за умови безспірності вимог.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що подана заява про видачу судового наказу не відповідає вимогам ст. 163 ЦПК України.

За таких обставин, оскільки письмова заява про видачу судового наказу не містить переліку доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, інших документів або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, а також з тих підстав, що вжитими судом заходами не вдалось встановити місце реєстрації боржника, тому суд відмовляє у видачі судового наказу.

Згідно з ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

При цьому, необхідно роз`яснити стягувачу, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків, а також не позбавляє можливості стягувача звернутись із вказаними вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Керуючись ст. ст. 161-167, 258, 260, 353, 354 ЦПК України,-

п о с т а н о в и в:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу.

Роз`яснити заявнику, що згідно ч.1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: Постигач О.Б.