Справа № 206/1643/25
Провадження 2/206/1311/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

05 червня 2025 року Самарський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючий суддя Сухоруков А.О.,

секретар судового засідання Похил А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

До Самарського районного суду м. Дніпропетровська через систему «Електронний суд» від представника позивача Киричук Галини Миколаївни надійшла позовна заява, в якій вона просить суд:

- стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість у сумі 105693,16 грн.;

- стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» витрати зі сплати судового збору у сумі 2422,40 грн.

І. Стислий виклад позиції позивача.

В обґрунтування своїх вимог, представник позивача у позовній заяві посилається на те, що між Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» та ОСОБА_1 укладено: 03.07.2018 кредитний договір № 401 та видано кредит у сумі 52130,19 грн., 30.12.2021 кредитний договір № 501 та видано кредит у сумі 25000 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк, в результаті чого станом на 10.01.2025 року утворилась заборгованість у загальному розмірі 105693,16 грн., з яких:

- по кредитному договору від 03.07.2018 № 401 70578,86 грн. (52130,29 грн. заборгованість за кредитом; 18448,57 грн. заборгованість за процентами; 0 грн. заборгованість за комісією);

- по кредитному договору від 30.12.2021 № 501 35114,30 грн. (18889,19 грн. заборгованість за кредитом; 4,5 грн. заборгованість процентами; 16220,61 грн. заборгованість за комісією).

Позивач направив письмові вимоги відповідачу на адресу місця проживання, яку зазначено відповідачем у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була (а.с. 2-5).

Представник позивача разом з позовною заявою просив розглядати дану справу без участі представника позивача в порядку спрощеного позовного провадження, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала (а.с. 5).

Відповідач ОСОБА_1 , повідомлений про розгляд справи належним чином. Відзиву на позовну заяву на адресу суду не надходило. У відповідності до частини 1 статті 11 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції», якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться в районі проведення антитерористичної операції, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають електронного кабінету, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України (з посиланням на веб-адресу відповідної ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень), яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (з посиланням на веб-адресу відповідної ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень), яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії. З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Суд завчасно (14.04.2025, 12.05.2025) повідомляв відповідача, шляхом оголошення на сайті «Судова влада України» (а.с. 102, 106). Також суд направляв відповідачу поштову кореспонденцію за адресою фактичного проживання яка вказана у кредитних договорах у м. Київ. В матеріалах справи містияться конверти, повернуті поштою з відміткою «повертається, неправильно зазначена адреса» (а.с. 108, 109). Також суд повідомляв відповідача про розгляд справи, шляхом направлення повідомлення у додаток «Viber» (а.с. 103, 107). Отже, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, у зв`язку з чим суддя вважає можливим застосувати положення ст. 280 ЦПК України та розглянути справу заочно.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 02 квітня 2025 року зобов`язано Міністерство соціальної політики України надати інформацію з Єдиної інформаційної бази даних внутрішньо переміщених осіб, щодо адреси проживання та номеру телефону: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 95-96).

Ухвалою судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 100).

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази.

Судом встановлено, що відповідно до заяви № 401 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 03 липня 2028 року, ОСОБА_1 підтвердив, що приймає публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ» pumb.ua, у повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті договору комплексного банківського обслуговування, так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погодився з тим, що може обирати будь-які передбачені договором комплексного банківського обслуговування послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у банку), а при обранні послуги з укладення договору страхування, підписанням цієї заяви підтвердив, що дає свою згоду на укладення договору страхування на зазначених умовах. Банк відкриває на ім`я позичальника поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривнях та надає кредитну картку № НОМЕР_2 , сума кредитного ліміту становить16000,00 грн. Реальна річна процентна ставка 59,32% (а.с. 10, 12 з обороту - 24).

Згідно з п.п. 3, 4, 5, 6 Паспорту споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладання договору про споживчий кредит), який підписаний відповідачем, тип кредиту кредитна лінія, сума кредиту - 16000,00 грн., строк кредитування - 12 місяців з можливістю продовження на такий же строк за відсутності заперечень будь-якої зі сторін, стандартна процентна ставка 49% річних, процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту 62,0%, пеня відсутня (а.с. 10 з обороту).

Своїм підписом відповідач підтвердив, що дає згоду на те, що його заява про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, разом з Паспортом споживчого кредиту складає договір кредитування, з яким вона ознайомилась і до якого заперечень не має.

Факт отримання кредитних коштів відповідачем ОСОБА_1 та користування ними підтверджується випискою по особовому рахунку ОСОБА_2 № НОМЕР_3 за період часу з 03.07.2018 по 10.01.2025 включно (а.с. 47-83).

Згідно довідки про збільшення кредитного ліміту по договору № 401 від 03.07.2018 у період з 03.07.2018 до 28.06.2023 кредитний ліміт змінювався та станом на 03.03.2022 становив 50000,00 грн. (а.с. 33 з обороту).

Згідно з розрахунком заборгованості, станом на 10.01.2025 р. відповідач має непогашену заборгованість перед банком (позивачем) за кредитним договором № 401 від 03.07.2018 р. в розмірі 70578,86 грн., з яких: 52130,29 грн. - заборгованість за кредитом; 18448,57 грн. - заборгованість процентами; 0 грн. - заборгованість за комісією (а.с. 36-45).

Відповідно до заяви № 501 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 30 грудня 2021 року ОСОБА_3 підтвердив, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ» pumb.ua, у повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті договору комплексного банківського обслуговування, так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погодився з тим, що може обирати будь-які передбачені договором комплексного банківського обслуговування послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у банку), а при обранні послуги з укладення договору страхування, підписанням цієї заяви підтвердив, що дає свою згоду на укладення договору страхування на зазначених умовах. Банк надає позичальнику суму кредиту, яка становить 25000,00 грн. Строк кредиту та договору страхування - 24 місяців. Розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості - 2,99% річних, розмір процентної ставки - 0,010% річних, разова комісія 0,00% + 0 грн. (а.с. 8-9, 25-31).

Згідно з п.п. 3, 4, 5, 6 Паспорту споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладання договору про споживчий кредит), який підписаний відповідачем, тип кредиту - кредит, сума кредиту - 25000,00 грн., строк кредитування - 24 місяців, мета отримання кредиту - загальні споживчі цілі, процентна ставка - 0,010 % річних, щомісячна комісія по обслуговуванню кредиту - 2,99 %, пеня не передбачена (а.с. 9 з обороту).

Тобто, своїм підписом відповідач підтвердив, що дає згоду на те, що його заява про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, разом з Паспортом споживчого кредиту складає договір кредитування, з яким він ознайомився і до якого заперечень не має.

Відповідно до платіжної інструкції № TR.54955267.77556.8810 від 30 грудня 2021 р. згідно з договором № 501 від 30.12.2021 року було перераховано кредитні кошти в сумі 25000,00 грн. на рахунок ОСОБА_1 (а.с. 34).

Факт отримання кредитних коштів відповідачем ОСОБА_1 та користування ними підтверджується випискою по особовому рахунку клієнта за період часу з 30.12.2021 по 10.01.2025 включно (а.с. 46).

Згідно з розрахунком заборгованості, станом на 10.01.2025 р. відповідач має непогашену заборгованість перед банком (позивачем) за кредитним договором № 501 від 30.12.2022 р. в розмірі 35114,30 грн., з яких: 18889,19 грн. - заборгованість за кредитом; 4,50 грн. - заборгованість по процентам; 16220,61 грн.- заборгованість за комісією (а.с. 34 з обороту-35).

Письмова вимога (повідомлення) про необхідність сплати заборгованості перед Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» ОСОБА_1 за кредитними договорами № 501 та № 401 направлялась за вих. №КНО-44.2.2/18 від 13.01.2025, що підтверджується наявною в матеріалах справи вимогою. Однак відповідачем вказана вимога проігнорована (а.с. 31 з обороту-33).

Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу несплати заборгованості, відповідно до кредитного договору від 03 липня 2018 року № 401 у розмірі 70578,86 грн. та кредитного договору від 30 грудня 2021 року № 501 у розмірі 35114,30 грн.

ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення.

Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

В силу ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до положень ст.ст. 509, 525, 526, 530 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, у тому числі сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обов`язку. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідност. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3, ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договорів та визначенні умов з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, вимог розумності та справедливості.

Отже, свобода договору означає право фізичних або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та в порядок, що встановлені договором.

Згідно п. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишається, та сплати процентів.

Відповідно до ч. 1ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку Акціонерному товариству «Перший Український Міжнародний Банк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 03.07.2018 № 401 70578,86 грн., з яких: 52130,29 грн. заборгованість за кредитом; 18448,57 грн. заборгованість за процентами; 0 грн. заборгованість за комісією; за кредитним договором від 30.12.2021 № 501 35114,30 грн., з яких: 18889,19 грн. заборгованість за кредитом; 4,5 грн. заборгованість процентами; 16220,61 грн. заборгованість за комісією. Загальна сума заборгованості станом на 10.01.2025 року складає 105693,16 грн.

При цьому, відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частинами 2, 3 статті 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності з частинами 1, 3 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За правилами, встановленими статтею 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частинами 1, 5 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За змістом частини 2 статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги, що відповідач в порушення умов договорів свої зобов`язання по поверненню грошових коштів та сплати відсотків за користування ними не виконав, у зв`язку з чим у банку виникло право вимагати повернення грошових коштів та стягнення заборгованості у примусовому порядку, з урахуванням викладеного, суд вважає звернення позивача з позовом до відповідача про стягнення грошових коштів та судових витрат цілком обґрунтоване, та таке, що відповідає характеру та змісту цивільно-правових відносин та приходить до обґрунтованого висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, то у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн., сплачений позивачем при подачі позову до суду.

Керуючись ст.ст. 3, 11, 15, 16, 509, 525, 526, 530, 610, 611, 612, 623, 625, 627, 629, 633, 634, 1050, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 2, 13, 263, 264, 265, 280 - 283 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (, адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4) заборгованість у сумі 105693 (сто п`ять тисяч шістсот дев`яносто три) гривні 16 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (, адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4) витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто Самарським районним судом міста Дніпра за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

Повне судове рішення складено 11 червня 2025 року.

Суддя А.О. Сухоруков