УХВАЛА

Іменем України

10.06.2025 Справа №607/20856/24 Провадження №2-р/607/9/25

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючої судді Марциновської І.В.,

за участю: секретаря судового засідання Хавщ Я.А.,

представника стягувача адвоката Брикси Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області заяву ОСОБА_1 про роз`яснення судового наказу, виданого 27.09.2024 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області у справі № 607/20856/24 за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебувала цивільна справа за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини (справа № 607/20856/24).

Так, 27.09.2024 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області виданий судовий наказ, яким з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 (однієї чверті) заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 25.09.2024 і до досягнення дитиною повноліття.

02.06.2025 адвокат Брикса Х.І., яка діє в інтересах стягувача ОСОБА_1 , звернулась до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із заявою про роз`яснення судового наказу, виданого 27.09.2024 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області у вказаній справі.

Заява мотивована тим, що 16.01.2025 ОСОБА_1 подала до Міністерства юстиції України заяву про визнання та виконання вказаного вище судового наказу на території Федеративної Республіки Німеччини за місцем проживання боржника. 28.01.2025 заява надіслана Міністерством юстиції України для розгляду та виконання до Федерального відомства юстиції Федеративної Республіки Німеччини.

10.04.2025 ОСОБА_1 отримала копію листа Федерального відомства юстиції Федеративної Республіки Німеччини стосовно виконання судового рішення, у якому зазначено про те, що судовий наказ не є достатньо конкретним для судового виконання відповідно до стандартів німецького виконавчого права, оскільки поняття «дохід» є невизначеним.

За таких підстав представник стягувача просить роз`яснити судовий наказ, виданий 27.09.2024 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області у справі № 607/20856/24.

09.06.2025 через систему «Електронний суд» представник боржника ОСОБА_2 - адвокат Собчук В.К. подав заперечення на заяву про роз`яснення судового рішення та просив у задоволенні заяви відмовити. Представник зазначив, що заява є необґрунтованою, оскільки у ній не зазначено, яким чином необхідно роз`яснити судове рішення. При цьому суть заявлених стягувачем вимог зводиться до вимог іноземного законодавства, зокрема щодо розрахунку доходу та вирахувань, що не є предметом роз`яснення, та належить до компетенції органу виконання в державі, де здійснюється примусове виконання. Представник вказав, що фактично заявник просить змінити зміст судового наказу та встановити спосіб його виконання уповноваженим органом у іноземній державі, що також не є предметом роз`яснення судового рішення.

У судовому засіданні 10.06.2025 представник стягувача ОСОБА_1 - адвокат Брикса Х.І. заяву підтримала з підстав, викладених у заяві, та просила заяву задовольнити повністю. Додатково зазначила, що уповноваженими особами Федерального відомства юстиції Федеративної Республіки Німеччини проводиться примусове виконання судового наказу від 27.09.2024 та аліменти стягуються у розмірі п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказала, що такі обставини пов`язані із тим, що у судовому наказі не зазначено, які доходи платника аліментів слід враховувати при стягненні аліментів. Вважає, що у резолютивній частині даної ухвали суд має роз`яснити, які доходи боржника мають враховуватись, а також вказати Федеральному відомству юстиції Федеративної Республіки Німеччини, що аліменти необхідно стягувати саме виходячи із розміру 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, а не з розміру п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У судове засідання 10.06.2025 боржник ОСОБА_2 та його представник адвокат Собчук В.К., належним чином повідомлені про дату, час та місце цього засідання, не з`явились.

Заслухавши пояснення представника стягувача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Системний аналіз ст. 271 ЦПК України дозволяє стверджувати, що підставою для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання.

Роз`яснення рішення - це більш повний, чіткий, ясний, зрозумілий виклад рішення, як правило його резолютивної частини, розуміння та сприйняття яких викликає труднощі. Його суть полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на нові питання та вирішувати невирішені вимоги, він лише має роз`яснити положення ухваленого ним рішення, які нечітко ним сформульовані, що позбавляє можливості його реалізації.

Відтак роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі. Якщо фактично ставиться питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

Так, 27.09.2024 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області виданий судовий наказ, яким з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 (однієї чверті) заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 25.09.2024 і до досягнення дитиною повноліття.

Статтею 160 ЦПК України визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом без виклику сторін за результатами розгляду визначених законом вимог.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у частці від доходу платника на одну дитину в розмірі 1/4, на двох дітей 1/3, на трьох і більше дітей 1/2 заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку, за умови відсутності спору щодо батьківства (материнства) та необхідності залучення інших заінтересованих осіб.

Відтак зміст судового наказу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27.09.2024 викладений чітко, резолютивна частина такого судового рішення відповідає вимогам ст. 160, 161 ЦПК України та не містить в собі протиріч, які б потягли за собою неоднозначне її тлумачення, що усуваються шляхом їх роз`яснення.

Крім цього, статтею 34 Конвенції про міжнародне стягнення аліментів на дітей та інших видів сімейного утримання не покладено на суд держави походження рішення обов`язку змінювати або конкретизувати рішення з метою його відповідності вимогам права держави виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 Конвенції забезпечення примусового виконання покладається на органи держави виконання, які можуть застосовувати передбачені внутрішнім правом заходи, такі як звернення стягнення на доходи, арешт майна, утримання з соціальних виплат тощо.

Такі обставини свідчать про те, що суд не наділений повноваженнями викладати судовий наказ відповідно до процедури виконання судового рішення іноземною державою. Вирішення таких питань відноситься до компетенції органу примусового виконання у державі, на території якої буде виконуватися рішення.

Поряд з цим у повідомленні Федерального відомства юстиції Федеративної Республіки Німеччини зазначено, що судовий наказ не є достатньо конкретним для судового виконання відповідно до стандартів німецького виконавчого права, оскільки саме поняття «дохід» є невизначеним. Однак державний орган іноземної держави звернувся до Міністерства юстиції України із запитом про отримання інформації щодо прожиткового мінімуму дитини ОСОБА_4 , а також для отримання актуального розрахунку заборгованості зі сплати аліментів. Вимога щодо необхідності роз`яснення судового рішення у такому повідомленні відсутня.

Більше того перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.02.1993 № 146. Така інформація є відкритою, доступною для стягувача та може бути надана органу іноземної держави.

При цьому у зазначеному вище повідомленні також вказано, що після отримання відомостей щодо прожиткового мінімуму дитини та актуального розрахунку заборгованості боржнику буде запропоновано подати заяву про стан своїх особистих та фінансових обставин. І лише у разі невиконання боржником такої вимоги аліменти будуть стягуватися у розмірі п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Указане спростовує доводи адвоката Брикси Х.І., що стягнення аліментів у розмірі відсотку від прожиткового мінімуму на дитину є наслідком неясності судового наказу від 27.09.2024, що, у свою чергу, потребує його роз`яснення.

Більше того посилання адвоката про необхідність зазначення у резолютивній частині даної ухвали, що Федеральному відомству юстиції Федеративної Республіки Німеччини аліменти необхідно стягувати саме виходячи із розміру 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, а не з розміру п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, свідчить про фактичну вимогу заявника встановити спосіб і порядок виконання судового рішення, що регулюється положеннями ст. 435 ЦПК України.

Відтак суд вважає, що заявник фактично просить змінити зміст судового наказу та встановити спосіб виконання судового наказу на території іноземної держави, що не є предметом роз`яснення судового рішення.

З урахуванням викладеного суд доходить висновку про відсутність правових підстав для роз`яснення судового наказу, виданого 27.09.2024 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області у справі № 607/20856/24. Відтак заява про роз`яснення судового рішення є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 13, 258-261, 271, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення судового наказу, виданого 27.09.2024 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області у справі № 607/20856/24 за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини, відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І. В. Марциновська

Повне судове рішення складене 16.06.2025.