Номер провадження: 22-ц/813/2113/25
Головуючий у першій інстанції Васильків О. В.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.,

суддів: Громіка Р.Д., Комлевої О.С.,

при секретарі судового засідання: Узун Н.Д.,

за участю представника відповідача адвоката Білозор О.О.,

переглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Білозор Олеся Олександрівна, на рішення Київського районного суду м. Одеси від 25 червня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист честі, гідності та ділової репутації, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1 про захист честі, гідності та ділової репутації.

У поданому позові просив суд визнати недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_2 , інформацію, поширену ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під час публічного виступу перед представниками засобів масової інформації, обов`язати ОСОБА_1 спростувати поширену ним ІНФОРМАЦІЯ_1 недостовірну інформацію відносно ОСОБА_2 , у той самий спосіб, в який вона було поширена, не пізніше 5 днів з моменту набрання рішенням суду законної сили, стягнути з відповідача на користь позивача судові та інші витрати, пов`язані з поданням позову.

В обґрунтування позову зазначив, що під час спілкування із представниками засобів масової інформації, відповідачем було публічно заявлено висловлювання, яке на думку позивача є недостовірним, оскільки містить відомості про події, яких не існувало, а також відомості, які не відповідають дійсності. Позивач вважає, що вказана недостовірна інформація має негативний характер, оскільки повідомляє третім особам про порушення вимог та принципів етики та моралі, є такою, що порушує немайнові права ОСОБА_2 , а саме принижує його честь, гідність та ділову репутацію. Позивачем також зазначено, що поширення такої інформації створює негативну соціальну оцінку ОСОБА_2 та об`єктів, побудованих підприємствами, які входять до групи будівельних компаній, засновником яких він являється, в очах суспільства.

В ході розгляду справи у суді першої інстанції від відповідачем до суду було подано відзив на позовну заяву в якому просив суд позов залишити без задоволення.

Від представника позивача до суду було подано відповідь на відзив, в якому було підтримано позовні вимоги.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 27 червня 2022 року по справі призначено судову лінгвістичну експертизу.

17 травня 2023 року в судовий експерт Фраймович Л.В. в судовому засіданні надала суду пояснення стосовно висновку експертизи та відповіла на поставлені питання.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, підтримала відзив на позов.

25 червня 2024 року рішенням Київського районного суду м. Одеси позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист честі, гідності та ділової репутації задоволено.

Визнано недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_2 , інформацію, поширену ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під час публічного виступу перед представниками засобів масової інформації, а саме інформацію такого змісту:

"В Одессе идет постоянная борьба. Один из тех, кто хотел монополизировать рынок строительства ОСОБА_6 , он борется за то, чтобы быть монополистом. Он всегда за это боролся. ОСОБА_7 видите это по надписи ОСОБА_8 и по количеству построенных этих ужасных домов. Поэтому у него были намерения везде в городе строить.

ОСОБА_9 , кто финансировал ОСОБА_10 , когда он был губернатором, кто фонд ему создал. В Одессе все знают, что на ОСОБА_11 бульваре компанией KADORR вместо 15 тыс. кв.м построено 45 тыс. кв.м, и ОСОБА_10 подписал документы о выделении этого участка, будучи губернатором Одесской области.

После этого, как только построили дом, в пентхаусе он отметил своё новоселье и показал это на всю страну. Вы думаете, кто-то из правоохранительных органов, из НАБУ хотя бы ЕРДР завели, хотя бы пригласили и опросили его, что вы там делали и как вы получили эту квартиру?".

Зобов`язати ОСОБА_1 спростувати поширену ним ІНФОРМАЦІЯ_1 недостовірну інформацію відносно ОСОБА_2 , не пізніше 5 днів з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1 816 грн та витрати на оплату проведення експертизи у розмірі 13 591,50 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Білозор Олеся Олександрівна, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить суд рішення Київського районного суду м. Одеси від 25 червня 2024 року скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Від позивача до апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу в якій представником наголошується на правильності висновків суду першої інстанції та на необхідності залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

17 січня 2025 року Одеським апеляційним судом отримано заяву представника позивача ОСОБА_2 адвоката Дімоглова Олександра Івановича в якій представником повідомлено про припинення його повноважень на представництво у даній справі у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 (т. 2, а.с. 161).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 17 лютого 2025 року витребувано від Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 . Можлива дата смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідний актовий запис №2442 від 29.10.2024.

14 березня 2025 року Одеським апеляційним судом отримано відповідь Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (т. 2, а.с. 171-172).

19 березня 2025 року Одеським апеляційним судом отримано заяву представника апелянта адвоката Білозор Олесі Олександрівни про закриття провадження у справі.

В судове засідання, призначене на 28 травня 2025 року об 14 год 30 хв з`явився представник апелянта адвокат Білозор О.О..

За змістом статей 46 та 47 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи. Здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Виходячи зі змісту наведених статей, стороною у справі може бути лише особа, яка має цивільну процесуальну правоздатність і цивільну процесуальну дієздатність.

Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у день її смерті.

Відповідно до ст. 55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Тобто, зі змісту ст. 55 ЦПК України випливає, що процесуальне правонаступництво, як і заміна неналежної сторони, означає зміну персонального складу учасників спору. Смерть фізичної особи, як підстава для процесуального правонаступництва, має універсальний характер. У тих випадках, коли матеріальні правовідносини тісно пов`язані з особою суб`єкта, правонаступництва матеріального, а відтак і процесуального, не може бути.

Спірні правовідносини у даній справі про захист честі, гідності та ділової репутації належать до немайнових прав позивача, передбачених ст. 1219 ЦК України, а тому не допускають правонаступництво внаслідок спадкування.

Згідно положень ст. 377 ЦПК України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Якщо судом першої інстанції ухвалено законне і обґрунтоване рішення, смерть фізичної особи - сторони у спорі чи припинення юридичної особи - сторони у спорі, що не допускає правонаступництва, після ухвалення такого рішення не може бути підставою для застосування вимог частини першої цієї статті.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Виходячи із викладеного, так як правовідносини, які виникли в рамках даної справи не допускають правонаступництва, то апеляційний суд досліджує доводи апеляційної скарги для з`ясування законності та обґрунтованості судового рішення, яким було закінчено розгляд справи в суді першої інстанції.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов до висновку, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю з огляду на наступне.

Так, судом встановлено, що 08 жовтня 2021 року у м. Києві під час виступу перед засобами масової інформації ОСОБА_1 здійснив публічне висловлювання, яке на думку позивача є таким, що не відповідає дійсності та порушує його немайнові права, а саме принижує честь, гідність та ділову репутацію, оскільки вислів також стосується будівельних компаній в яких позивач є засновником.

Відеозапис виступу міститься в мережі Інтернет, зокрема, за наступними посиланнями:

-https://www.youtube.com/watch?v=2pMqS7Tt1sU;

-https://www.youtube.com/watch?v=tGLDK_57CrY.

За результатами проведення судової лінгвістичної експертизи, експерт дійшов до наступного висновку: «Висловлювання ОСОБА_1 , що прозвучало 08 жовтня 2021 року під час його публічного виступу перед представниками засобів масової інформації, в яких міститься інформація щодо ОСОБА_12 , а також інформація стосовно якості будинків, зведених KADORR, викладені у формі фактичних тверджень».

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції посилався на те, що спірна інформація, викладена у вислові, стосується саме позивача, так як при її поширенні відповідач зазначив його прізвище та ім`я, також суд посилався на висновки проведеної експертизи, згідно висновку якої спірна інформація є фактичним твердженням, а не оціночним судженням.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ст. 201 ЦК України, особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, в тому числі, ділова репутація, ім`я (найменування), а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

Відповідно до ст. 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Разом з тим, згідно ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та Законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Судом встановлено, що спірна інформація, про яку йдеться у позовній заяві, висловлена відповідачем ОСОБА_1 08 жовтня 2021 року під час його публічного виступу перед представниками засобів масової інформації, які мають досить широку аудиторію, в результаті чого, вказана інформація стала загальновідомою для невизначеного кола осіб.

За висновками суду першої інстанції, вказана інформація стосується саме позивача, адже при її поширенні відповідач зазначив його прізвище та ім`я.

З таким твердженням апеляційний суд не може погодитись з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції не було надано оцінку тим обставинам, що висловлюючи спірну інформацію, відповідачем також були згадані і інші особи, зокрема ОСОБА_13 та компанія Kadorr, оскільки у висловлюванні здійснено вказівку на відповідне прізвище та найменування.

При цьому, слід звернути увагу на те, що вказані особи не є учасниками справи та не зверталися до суду за захистом своїх прав.

Крім того, у висловлюванні використовувались мовленнєві звороти без уточнення прізвищ та посад, що не дає підстав стверджувати, що вказане стосується саме позивача, а є по суті припущенням.

Також апеляційний суд звертає увагу на те, що при дослідженні відеозапису повного інтерв`ю відповідача, судом першої інстанції було залишено поза увагою загальний зміст висловлювання, тривалістю більше 16 хвилин та не взято до уваги виокремлення позивачем деяких фраз та висловлювань відповідача, видаленням слів та речень.

Щодо висновку судової лінгвістичної експертизи, колегія суддів звертає увагу на наступне.

27 червня 2022 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси по даній справі була призначена судова лінгвістична експертиза, на вирішення якої було поставлено питання: Чи є фактичним твердженням або оціночним судженням висловлювання ОСОБА_1 , що прозвучало 08 жовтня 2021 року під час його публічного виступу перед представниками засобів масової інформації, з відтворенням змісту, що відображений у позовній заяві ОСОБА_2 .

Згідно висновку експерта, при проведенні дослідження експерт керується Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, Науково-методичними рекомендаціями з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень.

Так, відповідно до положень Науково-методичними рекомендаціями з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, у межах лінгвістичної експертизи мовлення проводяться авторознавчі та сематико-текстуальні дослідження. Об`єктом дослідження лінгвістичної експертизи мовлення є продукт мовленнєвої діяльності людини, відображений у писемній або в усній формі (зафіксований у відео-, фонограмі).

З матеріалів справи вбачається, що на експертному дослідженні перебував фрагмент, відображений в усній промові та зображений на відео.

Лінгвістична експертиза мовлення поділяється на авторознавчу експертизу писемного мовлення та семантико-текстуальну експертизу писемного та усного мовлення.

Семантико-текстуальною експертизою вирішуються завдання із встановлення змісту понять, лексичного значення слів або словосполучень, використаних у наданих на дослідження текстах або усних повідомленнях (за їх текстовими відтвореннями), їх стилістичної забарвленості, смислового навантаження, характеру інформації, що міститься в них (чи може така інформація розглядатися як образлива, чи містить вона загрозу конкретній особі (особам) тощо), тобто вирішення питань мовленнєвого характеру, не пов`язаних із встановленням фактичних даних про автора.

Об`єктом семантико-текстуальної експертизи може бути як текст (промова), так і його (її) фрагменти, окремі висловлювання, слова, написи, текстові відтворення усного мовлення тощо. Якщо постає завдання здійснити семантико-текстуальну експертизу усномовленнєвого повідомлення (промови, висловлювання), то замовник цієї експертизи разом із цифровим (чи аналоговим) записом промови має надати дослівне текстове відтворення її змісту (стенограму), зроблене власними засобами.

Експерту обов`язково надаються протокол огляду та прослуховування відео-, звукозаписів досліджуваних розмов із текстовим відтворенням їх змісту стенограмою, оформлений відповідно до процесуальних вимог.

Слід зазначити, що в матеріалах справи відсутній цифровий аналог промови відповідача ОСОБА_1 , яка була предметом експертного дослідження.

Більш того, судом першої інстанції не було здійснено дослідження текстового відтворення повної промови відповідача, а експертне дослідження проводилось за текстом, викладеним позивачем у позовній заяві.

Виходячи з викладеного, апеляційний суд вважає, що під час експертного дослідження промови відповідача, в наслідок неповного відтворення спірного висловлювання, експертом не в повній мірі могло бути досліджено поставлене перед ним питання, а тому судом не може бути покладено експертний висновок за основу рішення по даній справі. Апеляційний суд вважає, що необхідним під час розгляду даної категорії справ є дослідження всіх доказів та фактів в сукупності та уникнення переважання одного доказу над іншим.

Відповідно до статті 277 ЦК України, предметом судового захисту не можуть бути оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які як вираження суб`єктивної думки й поглядів відповідача не можна перевірити щодо їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини щодо тлумачення положень статті 10 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 8 липня 1986 року у справі «Лінгенс проти Австрії» (Lingens v. Austria), § 46).

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суд повинен визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Слід наголосити, що публічні особи, державні службовці повинні бути готовим до підвищеного рівня критики, прискіпливої уваги суспільства й підвищеної зацікавленості суспільства їхньою діяльністю та/або особистим життям тощо, адже вони, обираючи кар`єру публічної особи, погодилися на таку увагу.

Відповідно до ч. 2 статті 47-1 Закону України «Про інформацію», оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири.

Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Таким чином, згідно ст. 277 ЦК України, не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини щодо тлумачення положень статті 10 Конвенції, особливо якщо такі висловлювання стосуються публічної особи або посадової особи рівня суспільного значення, діяльність якої представляє суспільний інтерес. Наявність фактів можна довести, а правдивість оціночних суджень ні. Що ж стосується оціночних суджень, цю вимогу неможливо виконати і вона є порушенням самої свободи поглядів, яка є основною складовою частиною права, гарантованого статтею 10 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лінгенс проти Австрії»).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є публічною особою, відомою у суспільстві, а відповідно, межа допустимої критики та обсяги поширеної інформації щодо нього є значно ширшими, оскільки його дії становлять суспільний інтерес.

Згідно прецедентної практики Європейського суду з прав людини межі свободи вираження думок залежать від їх змісту та від того, чим займається особа, стосовно якої ці думки висловлені. У свою чергу національна влада може втрутитися в процес реалізації норми статті 10 Конвенції, якщо, зокрема, це передбачено законом, направлено на захист репутації або інших прав осіб і є необхідним у демократичному суспільстві.

Аналізуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про неможливість однозначно стверджувати про наявність у висловлюванні відповідача наміру та фактичного здійснення будь-яких дій направлених на порушення честі, гідності та ділової репутації позивача. Крім того, доведенню підлягав не лише факт поширення інформації відповідачем, а й факт того, що поширена інформацію стосується безпосередньо позивача.

Виходячи з викладеного, оскільки висновки суду першої інстанції зроблені з неправильним застосуванням норм матеріального права, які призвели до передчасного ухвалення рішення по даній справі про задоволення позовних вимог, апеляційний суд вважає, що оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню у зв`язку з помилковістю висновків.

В свою чергу, так як спірні правовідносини у даній справі про захист честі, гідності та ділової репутації належать до немайнових прав позивача, передбачених ст. 1219 ЦК України, а тому не допускають правонаступництво внаслідок спадкування.

Згідно положень ст. 377 ЦПК України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Якщо судом першої інстанції ухвалено законне і обґрунтоване рішення, смерть фізичної особи - сторони у спорі чи припинення юридичної особи - сторони у спорі, що не допускає правонаступництва, після ухвалення такого рішення не може бути підставою для застосування вимог частини першої цієї статті.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Так як апеляційний суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог та скасування оскаржуваного рішення суду то провадження у даній справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 255, 367, 368, 374, 377, 382384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Білозор Олеся Олександрівна задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 25 червня 2024 року скасувати.

Провадженян у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист честі, гідності та ділової репутації закрити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено: 16 червня 2025 року.

Судді Одеського апеляційного суду: М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік

О.С. Комлева