Справа № 157/632/25
Провадження № 2/157/369/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

у складі головуючого судді Ходачинського Р.О.,

за участю секретаря судового засідання Кисляка Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

10.04.2025 до Камінь-Каширського районного суду Волинської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в якій позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, що зареєстрований 23 липня 2019 року у Ковельському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 261 та стягнути з відповідачки на його користь понесені судові витрати.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що 23 липня 2019 року між ним та відповідачкою зареєстровано шлюб. У шлюбі народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Із серпня 2023 року сімейні стосунки між ним та відповідачкою почали поступово погіршуватись, що в кінцевому результаті призвело до постійних непорозумінь, конфліктів та, як наслідок, до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Будь-які спроби примиритися не дали бажаних результатів, оскільки у них виявилися різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Спільне життя не склалося з причин відсутності взаєморозуміння між ними, байдужості до особистого життя та проблем кожного з них. Подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, на даний час вони проживають окремо, спільний побут не ведуть. Шлюб існує формально і як сім`я подружжя не функціонує. Малолітній син ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю ОСОБА_2 .

Вважає, що зберігати шлюб в такій ситуації недоцільно, оскільки фактично сімейні відносини між подружжям припинилися та немає перспективи їх відновлення. За таких обставин, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і є таким, що суперечить інтересам його та дитини.

У поданому відзиві представник відповідачки зазначила, що ОСОБА_2 позовні вимоги визнає, однак заперечує щодо розподілу судових витрат на суму 7000 грн, оскільки в неї з позивачем була домовленість, що при подачі позовної заяви про розірвання шлюбу ОСОБА_1 сам сплачує всі судові витрати. Також зазначила, що вона самостійно виховує та утримує дитину, їй допомагають лише її батьки. ОСОБА_1 ніякої допомоги для дитини не надає. Син ОСОБА_3 має проблеми зі здоров`ям, потребує особливого догляду і розвитку. Доказів про оплату послуг приватних лікарів та занять вона не зберігала, оскільки вважала, що це буде потрібно. Під час останнього обстеження в лікаря 22 травня 2025 року встановлено діагноз і призначено лікування, вартість якого орієнтовно становить 15000 грн в місяць, крім цього, необхідно оплачувати ще занять у спеціалістів, таких як логопед, басейн та інші. Заявлені витрати позивача неспівмірні з обсягом роботи, складністю справи, часу витраченого адвокатом на виконання робіт, оскільки вона визнає позовні вимоги.

Ухвалою судді від 14.05.2025 заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, його представник ОСОБА_4 подав до суду заяву, де просив розгляд справи проводити без участі позивача та його представника. Зазначив, що позовні вимоги підтримують повністю.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, її представник ОСОБА_5 подала клопотання, у якому просила справу розглянути без участі відповідачки та її представника та зазначила, що позовні вимоги визнає.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до задоволення.

У судовому засіданні встановлено, що 23 липня 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_6 уклали шлюб, який був зареєстрований у Ковельському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, про що складено відповідний актовий запис за № 261. При реєстрації шлюбу відповідачка змінила прізвище з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 10).

За час шлюбу в сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_9 , що встановлено зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 18.12.2020 (а.с. 9).

Відповідно до ст. 51 Конституції України та ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст. 56 Сімейного кодексу України встановлено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи, що сторони не бажають зберегти сім`ю і для цього не здійснюють заходів, тривалий час вони не підтримують сімейних відносин, проживають окремо, зокрема позивач наполягає на розірванні шлюбу, вважаючи, що сім`я розпалась, а відповідачка щодо розірвання шлюбу не заперечує, що свідчить про їх небажання зберегти сім`ю, про надання строку для примирення сторони не клопотали, а тому суд вважає, що подальше збереження подружжям шлюбу є недоцільним, оскільки стосунки між ними істотно суперечать їх інтересам.

Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка не висловила бажання відновити своє дошлюбне прізвище, суд залишає їй шлюбне прізвище « ОСОБА_8 ».

Позивач ОСОБА_2 у позовній заяві просить суд стягнути з відповідачки на свою користь судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд, задовольняючи позов, стягує з відповідачки на користь позивача судовий збір в розмірі 968,96 грн.

Відповідно до ч. 1. п. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною другою ст. 141 ЦПК Українипередбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом із першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи. Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до пунктів 1 та 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження надання правової допомоги позивач надав копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю ЗП 002973 (а.с. 5), ордера на надання правничої допомоги серії АР № 1233449 від 04.04.2025 (а.с. 6), акту № 1 обсягу наданої правничої (правової) допомоги до договору про надання правничої (правової) допомоги від 07.04.2025, згідно з яким загальна вартість наданих послуг становить 6000 грн (а.с. 11).

Суд, розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі з відповідачки, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у додатковій постанові від 14.11.2018 року у справі № 753/15687/15.

При цьому, суд звертає увагу на те, що предметом позову є розірвання шлюбу - справа є малозначною в силу вимог закону та не є складною.

За таких обставин суд вважає, що позивачем витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 6000 грн є завищеними, належним чином не обґрунтованими та становлять надмірний тягар для відповідачки, що суперечить принципу розумної необхідності судових витрат. Враховуючи складність справи та виконані роботи, суд вважає розмір у сумі 2000 грн співмірним розміром витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача.

Керуючись ст. 12, 81, 89, 133, 134, 137, 141, 263-265 ЦПК України, ст. 110, 112, 113 СК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 23 липня 2019 року Ковельським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 261.

Після розірвання шлюбу відповідачці залишити шлюбне прізвище « ОСОБА_8 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок судового збору та 2000 (дві тисячі) гривень витрат за надання професійної правничої допомоги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Повний текст рішення суду складений 13.06.2025 року.

Головуючий Роман ХОДАЧИНСЬКИЙ