Справа № 309/441/18
Провадження № 2/309/294/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2025 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого - судді Лук`янової О.В.

за участю: секретаря судового засідання Пилип Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Хуст цивільну справу за позовом Хустської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Хустської міської ради до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення упущеної вигоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, посилаючись на те, що:

-в ході моніторингу Хустською місцевою прокуратурою офіційного сайту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області виявлено зареєстровану декларацію про готовність об`єкта до експлуатації №ЗК 00, відповідно до якої ОСОБА_1 та ОСОБА_2 введено в експлуатацію реконструкцію власних квартир під торговий комплекс та житлові квартири, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ;

-рішенням Хустської міської ради №304 від 30.06.2011 затверджено порядок пайової участі замовників у створенні та розвитку інженерно-транспортної структури м.Хуст, яке покладає на замовника будівництва обов`язок звернутися із заявою до міської ради про укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м.Хуст;

-відповідачі як замовники з відповідною заявою не зверталися та відповідний договір пайової участі не укладали;

-Хустською міською радою 12.09.2017 та 17.10.2017 направлялись на адресу відповідачів листи-повідомлення про необхідність з`явитись до Хустської міської ради для укладення договору про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної структури м.Хуст та зазначеного договору з розрахунком;

-однак, відповідачі на звернення органу місцевого самоврядування жодним чином не відреагували;

-таким чином, неправомірна бездіяльність відповідачів щодо обов`язку взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту є протиправною формою поведінки, внаслідок якої Хустська міська рада позбавлена права отримати на розвиток інфраструктури населеного пункту відповідну суму коштів, яка охоплюється визначенням упущеної вигоди;

-на даний час відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 збитки у вигляді упущеної вигоди у розмірі 359012грн.96коп. до бюджету Хустської міської ради не сплатили, договір про пайову участь у створенні та розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м.Хуст відмовляються укладати, а заходи примусового стягнення нарахованого розміру збитків Хустською міською радою не вживаються,

звернувся до суду з позовом та просить: стягнути солідарно з відповідачів упущену вигоду, спричинену не укладанням договору пайової участі у створе6нні та розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м.Хуст у сумі 359012грн.96коп..

В судове засідання прокурор Бігар Т.С. не з`явилася, подала до суду заяву /а.с.21 т.2/, згідно якої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити та просила розглянути справу в її відсутність за наявними матеріалами у справі.

Представник Хустської міської ради в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву /а.с.18-19 т.2/, згідно якої позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити та розглянути справу без участі уповноваженого представника.

Представник відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 адвокат Габор Я.І. в судове засідання не з`явилася, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином /а.с.79-82 т.1, 20 т.2/, про причини своєї неявки суд не повідомила. Заяви про розгляд справи в її відсутність від представника відповідачів та самих відповідачів до суду не надходило.

16.05.2018 на адресу суду надійшов відзив представника відповідачів ОСОБА_4 /а.с.71-74 т.1/, згідно якого позов не визнала та просила відмовити в його задоволенні. В відзиві представник відповідачів посилається на те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є власниками по ? частині торгового комплексу, розташованого у АДРЕСА_1 , про що внесено відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Реконструкцію даного об`єкту розпочато у 2007 році і завершено у 2015 році. У процесі даної реконструкції були внесені зміни в проектну документацію щодо даного об`єкту і частину приміщень вирішено реконструювати під торговий комплекс. Постановою Хустського районного суду від 15.10.2010 було визнано неправомірними дії Хустського міського голови щодо зобов`язання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 взяти пайову участь у створенні та розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту при здійсненні реконструкції квартир під житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того у відзиві вказано, що обов`язок щодо сплати коштів на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури виникає на підставі договору, укладеного з органом місцевого самоврядування, в якому, зокрема, має бути визначений розмір пайової участі. Однак такого договору укладено не було, і постановою Хустського районного суду вказано на неправомірність дій Хустської міської ради щодо вимагання сплати коштів на пайову участь та укладення відповідного договору.

Хустською місцевою прокуратурою подано відповідь на відзив /а.с.99-103 т.1/, відповідно до якого позивач вказує, що 15 жовтня 2010 року Хустським районним судом розглянуто справу №309/4105/15-а за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до виконавчого комітету Хустської міської ради, Хустського міського голови Джанди Михайла Михайловича про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії. Підставами звернення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з вказаним позовом до суду слугувала відмова Хустської міської ради в погодженні акту готовності об`єкта до експлуатації №601/01/10 від 01.06.2010 у зв`язку з необхідністю виконання ними обов`язку, передбаченого ст.27-1 Закону України «Про планування та забудову територій». Як вбачається з акту готовності об`єкта до експлуатації №601/01/10 від 01.06.2010 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ввели в експлуатацію реконструкцію квартир під житловий будинок в АДРЕСА_1 . Площа житлового будинку внаслідок реконструкції становила 1958,2кв. м., з яких житлова площа становила - 449,3кв.м..

У відповіді на відзив позивачем зазначено, що обставини, які встановлені при розгляді справи №309/4105/15-а, стосувалися питання сплати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 пайового внеску за проведення реконструкції квартир під житловий будинок (згідно акту про готовність об`єкта до експлуатації №601/01/10 від 01.06.2010), а тому позивач вважає, що рішення в справі №309/4105/15-а не носить преюдиційного характеру. Водночас, 20 лютого 2015 року відповідачі ввели в експлуатацію реконструкцію власних квартир під торговий комплекс та житлові квартири в АДРЕСА_1 , що підтверджується Декларацією про готовність об`єкта до експлуатації №ЗК 00, яка зареєстрована в Управлінні ДАБІ в Закарпатській області. Тобто, відповідачі в 2015 році повторно здійснили реконструкцію раніше введеного в експлуатацію житлового будинку під торговий комплекс та житлові квартири, загальна площа після повторної реконструкції склала 2169,10кв.м.. При розрахунку величини пайового внеску, позивачем взято за основу кошторисну вартість будівництва вказану у п.15 Декларації про готовність об`єкта до експлуатації №ЗК 00 від 20.02.2015, а не вартість основних фондів, як зазначає представник відповідачів. Отже, кошторисна вартість реконструкції власних квартир під торговий комплекс та житлові квартири за затвердженою проектною документацією вказана в п.15 Декларації про готовність об`єкта до експлуатації №ЗК 00 від 20.02.2015, підпадає під поняття вартості, про яку йде мова у ч.5 ст.40 Закону.

Аналогічний висновок зроблений судовою палатою у господарських справах Верховного Суду України у справі №922/5937/15 (постанова ВСУ від 16.11.2016), в якій, для розрахунку величини пайової участі у створенні та розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту взято кошторисну вартість будівництва, зазначену в декларації про готовність об`єкта до експлуатації, як таку, що відповідає змісту ч.5 ст.40 Закону.

Також Хустською міською радою подано відповідь на відзив /а.с.88-92 т.1/. Зокрема Хустська міська рада посилається на те, що згідно з витягом із рішення Хустської міської ради №783 від 29.10.2007 «Про надання дозволу на ведення індивідуального будівництва» ОСОБА_1 надано дозвіл на реконструкцію власних квартир та дозвіл на будівництво /а.с.93 т.1/. Також рішенням Хустської міської ради за №791 від 18.08.2008 присвоєно поштовий адрес власному будинку ОСОБА_3 , розташованому в АДРЕСА_1 та зобов`язано Хустський ДБТІ зареєструвати вказаний житловий будинок /а.с.94 т.1/. Рішенням міської ради за №714 від 06.11.2010 дозволено оформити право власності на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних долях /а.с 95 т.1/.

Процесуальні дії /забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження/ у справі не проводилися.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд вважає, що справу можливо вирішити в відсутність представника Хустської місцевої прокуратури, представника Хустської ради, відповідачів та їх представника, без фіксування судового процесу.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що в ході моніторингу Хустською місцевою прокуратурою офіційного сайту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області виявлено зареєстровану декларацію про готовність об`єкта до експлуатації №ЗК 00, відповідно до якої ОСОБА_1 та ОСОБА_2 введено в експлуатацію реконструкцію власних квартир під торговий комплекс та житлові квартири, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.13-19 т.1/.

Рішенням Хустської міської ради №304 від 30.06.2011 затверджено порядок пайової участі замовників у створенні та розвитку інженерно-транспортної структури м.Хуст, яке покладає на замовника будівництва обов`язок звернутися із заявою до міської ради про укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м.Хуст /а.с.20-25 т.1/.

Відповідачі як замовники з відповідною заявою не зверталися та відповідний договір пайової участі не укладали.

Хустською міською радою 12.09.2017 та 17.10.2017 направлялись на адресу відповідачів листи-повідомлення про необхідність з`явитись до Хустської міської ради для укладення договору про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної структури м.Хуст та зазначеного договору з розрахунком /а.с.26-45 т.1/.

Однак, відповідачі на звернення органу місцевого самоврядування жодним чином не відреагували.

Статтею 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон) встановлено, що порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.

Замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Частиною 5 Закону передбачено, що величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і поза майданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій.

На виконання зазначених положень Закону Хустською міською радою Закарпатської області прийнято рішення №304 від 30.06.2011, яким затверджено «Порядок пайової участі (внеску) замовників у створенні та розвитку інженерно-транспортної структури м.Хуст» /далі Порядок/, яке покладає на замовника будівництва обов`язок звернутися із заявою до міської ради про укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м.Хуст.

Згідно п.3 Порядку: пайова участь у розвитку інфраструктури міста Хуст полягає у відрахуванні забудовником коштів до міського бюджету для створення і розвитку інфраструктури міста.

Розділом ІІ Порядку встановлено, що розмір пайової участі складає 7 % загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта до 300кв.м. та розмір пайової участі складає 5 % загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта більше 300 кв.м.. Для житлових будинків, будівель закладів культури та освіти, медичного та оздоровчого, - 4 % від загальної вартості будівництва (реконструкції).

Відповідно Порядку: договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника до міської ради про його укладення.

Відповідно до ч.1 ст.73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»: акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Однак, всупереч вимогам законодавства, відповідачі, як замовники будівництва (реконструкції) об`єкта з заявою щодо укладення договору про пайову участь до Хустської міської ради не зверталися та відповідний договір не укладали.

У частинах 3 та 4 ст.11 ЦК України зазначено, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Як зазначено у ч.1 ст.13 ЦК України: цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст.526 ЦК України: зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.623 ЦК України: боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

Згідно зі ст.22 ЦК України: особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За змістом ст.1166 ЦК України: майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Тобто, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника, збитками та вини.

Відповідачі не укладали договору про пайову участь у розвитку інженерно - транспортної та соціальної інфраструктури м.Хуст, що свідчить про їх бездіяльність у вчиненні передбачених законодавством обов`язкових дій щодо такого звернення та укладення договору.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про безпідставність доводів, наведених у відзиві на позов прокуратури представника відповідачів ОСОБА_4 , оскільки згідно наявних у матеріалах справи доказів, вбачається, що відповідачі в 2015 році повторно здійснили реконструкцію раніше введеного в експлуатацію житлового будинку під торговий комплекс та житлові квартири, загальна площа після повторної реконструкції склала 2169,10кв.м..

Таким чином, неправомірна бездіяльність відповідачів щодо їх обов`язку взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, який кореспондується зі зверненням відповідачів до органів місцевого самоврядування із заявою про укладення такого договору, є протиправною формою поведінки, внаслідок якої Хустська міська рада позбавлена права отримати на розвиток інфраструктури населеного пункту відповідну суму коштів, яка охоплюється визначенням упущеної вигоди. При цьому наслідки у вигляді упущеної вигоди перебувають у безпосередньому причинному зв`язку із наведеною неправомірною бездіяльністю відповідачів.

Дана правова позиція повністю узгоджується з практикою Верховного суду України, зокрема, викладеною у рішенні від 22.03.2017 по справі №908/312/16.

Обов`язок ініціювати укладення договору про пайову участь покладено саме на замовника будівництва, оскільки цей обов`язок пов`язаний зі зверненням замовника до органу місцевого самоврядування.

Проаналізувавши вказані норми законодавства, суд дійшов висновку, що з моменту набуття особою статусу замовника будівництва він набуває й обов`язок до введення об`єкта в експлуатацію укласти відповідний договір з органом місцевого самоврядування і відповідно набуває зобов`язання фінансового характеру в частині сплати відповідної величини коштів пайової участі.

Згідно п.15 декларації про готовність об`єкта до експлуатації №ЗК 300 від 20.02.2015: кошторисна вартість реконструкції власних квартир під торговий комплекс та житлові квартири, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , здійсненої ОСОБА_1 та ОСОБА_2 становить 7636980грн.00коп. /а.с.19 т.1/.

Згідно листа Хустської міської ради №143/02-12 від 23.01.2018: вартість одного квадратного метра реконструкції власних квартир під торговий комплекс та житлові квартири, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , складає 3520грн.80коп.. Оскільки органом місцевого самоврядування встановлено різні відсотки пайового внеску для житлових та нежитлових приміщень визначено кошторисну вартість для житлових та нежитлових приміщень. Кошторисна вартість нежитлових приміщень складає 5353384грн.00коп., а кошторисна вартість житлових приміщень складає 2283594грн.12коп.. Внаслідок чого, пайовий внесок, що були повинні сплатити відповідачі за реконструкцію нежитлових приміщень становить 267669грн.20коп. та водночас, пайовий внесок, що повинні були сплатити відповідачі за реконструкцію житлових приміщень становить 91343грн.76коп.. Обгрунтованість пайового внеску підтверджується листом Хустської міської ради №143/02-12 від 23.01.2018 /а.с.46-47 т.1/

Відповідно до розрахунку величини пайової участі по реконструкції об`єкта будівництва, розмір пайової участі у розвитку інженерно - транспортної інфраструктури м.Хуст, який мали б сплатити відповідачі, який здійснено Хустською міською радою складає 359012грн.96коп..

Оскільки Договір не укладено, вищезазначена сума є упущеною вигодою, яку б Хустська міська рада могла отримати при укладанні відповідного договору.

Відповідно п.1 ч.1 ст.15 ЦПК України: суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Звернення до суду з вказаною позовною заявою в інтересах держави в особі Хустської міської ради обумовлено наступним.

Так, зокрема, підпунктом 5 пункту «а» статті 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що до повноважень виконавчих органів місцевих рад належить залучення на договірних засадах коштів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, розташованих на відповідній території, та коштів населення, а також бюджетних коштів на будівництво, розширення, ремонт і утримання на пайових засадах об`єктів соціальної і виробничої інфраструктури та на заходи щодо охорони навколишнього природного середовища.

Згідно ст.16 цього ж Закону: матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, тощо.

Хустська міська рада Закарпатської області є органом, на який покладено повноваження у сфері пайової участі у розвитку інженерно-транспортної інфраструктури м.Хуст. Кошти у вигляді пайової участі у розвитку інженерно-транспортної інфраструктури м. Хуст є доходами міського бюджету міста Хуст, який на основі принципу єдності поєднаний з державним бюджетом України.

Згідно з ч.3 ст.142 Конституції України: держава бере участь у формуванні доходів бюджетів місцевого самоврядування, фінансово підтримує місцеве самоврядування. Витрати органів місцевого самоврядування, що виникли внаслідок рішень органів державної влади, компенсуються державою.

З огляду на вищевикладене, оскільки несплата відповідачем коштів пайової участі свідчить про недотримання вимог законодавства і має наслідком порушення прав та інтересів відповідної територіальної громади, а також те, що Хустською міською радою не вжито заходів представницького характеру до стягнення спричинених неправомірними діями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 збитків, то Хустська місцева прокуратура вірно вважала за необхідне захистити інтереси держави шляхом звернення до суду з позовом в інтересах органу, уповноваженого державою на здійснення відповідних функцій у даних спірних правовідносинах, в особі Хустської міської ради Закарпатської області до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ..

Відповідно до ст.131-1 Конституції України: на органи прокуратури покладається представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

В рішенні Конституційного суду України від 08.04.1999 №З-рп/99 роз`яснено, що оскільки «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор в кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

При цьому, в основі інтересів держави, згідно даного рішення, завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання.

На підставі вищевикладеного суд вважає, що у прокурора наявні повноваження для звернення до суду з даним позовом.

Отже, заявлений позов є обґрунтованим та доведеним, а тому підлягає до задоволення.

Згідно платіжного доручення №135 від 15 лютого 2018 року /а.с.4/ позивач при зверненні до суду сплатив документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 5385грн.19коп., які, відповідно до ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь позивача - по 2692грн.60коп. з кожного.

На підставі викладеного, керуючись, ст.4, 5, 11-13, 56, 81, 141, 247 ч.2, 258-259, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, ст.22, 526, 623, 1166 ЦК України, Конституцією України, Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», Законом України «Про місцеве самоврядування», Законом України «Про прокуратуру», суд

В И Р І Ш И В:

Позов Хустської місцевої прокуратури /місце знаходження: 90400, м.Хуст Закарпатської області, вулиця 900-річчя Хуста, будинок №16; / в інтересах держави в особі Хустської міської ради /місце знаходження: 90400, м.Хуст Закарпатської області, вулиця 900-ліття Хуста, №27; /, до ОСОБА_1 /місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_1 / та ОСОБА_2 /місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП: НОМЕР_2 /, про стягнення упущеної вигоди, - задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Хустської міської ради упущену вигоду, спричинену неукладенням договору пайової участі у створенні та розвитку інженерно транспортної та соціальної інфраструктури м.Хуст Закарпатської області у сумі 359012грн.96коп..

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь прокуратури Закарпатської області судові витрати у виді судового збору в розмірі 5385грн.19 коп.: по 2692грн.60коп. - з кожного.

Повне судове рішення складено 7 березня 2025 року.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та /або/ обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково до Закарпатського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи /вирішення питання/ без повідомлення /виклику/ учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Хустського

районного суду: О.В.Лук`янова