Справа № 201/8722/21
Провадження № 2/201/1230/2025
УХВАЛА

17 червня 2025 року м. Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Демидової С.О.,

з секретарем судового засідання Терновою А.В.

за участі

представника позивача Провоторова Ю.В.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі клопотання відповідача про винесення окремої ухвали у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Соборного районного суду міста Дніпра перебуває цивільна справа за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Відповідачем через систему «Електронний суд» було подано клопотання про постановлення окремої ухвали. В обгрунтування якого зазначив, що 15 травня 2023 року ухвалою у справі була призначена судово почеркознавча експертиза за його клопотанням, оскільки на відповідних документах які були подані АТ КБ «ПриватБанк», підпис виконаний не ним, а іншою особою.

27 лютого 2024р. до суду надійшов висновок експерта за №2738-23 з якого вбачається: На аркуші 5, вищезазначеного висновку, повідомляється, шо питання №1 та №2 судовим експертом не вирішувались у зв`язку з тим, що клопотання експерта в частині надання оригіналів досліджуваних документів виконано частково, тобто документи стосовно яких поставлені питання №1 та №2 експерту не надані.

В діях (бездіяльності) АТ КБ «ПриватБанк», вбачається ухилення від участі в експертизі , а саме ненадання за Ухвалою суду оригіналів документів (письмових доказів) для проведення відповідної експертизи.

При цьому, експерту були вибірково надані оригінали письмових доказів, а саме «заявка на актуализацию данных по премиальной карте» від 24.12.2017р, «заявка на актуализацию данных по премиальной карте» від 22.03.2018р., які і досліджувались експертом в рамках питання №3, яке було поставлено на вирішення експертизи.

У пункті 3, розділу III (Висновки) висновку експерта за №2738-23 встановлено: 3. Рукописні літеро-цифрові записи та підпис від імені ОСОБА_1 в оригіналах документів:

- (мовою оригіналу) в «Заявке на актуализацию данных по премиальной карте от 22.03.18р.» в графах - « ОСОБА_2 », «Дата», «Подпись»;

- (мовою оригінлу) в «Заявке на актуализацию данных по премиальной карте от 24.12.17р.» в графах «Клиент», «Дата», «Подпись» - виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою.

Таким чином, імовірні дії невстановлених осіб, які полягали у підробленні офіційного документа (документів) з метою використання його підроблювачем чи іншою особою можуть містити ознаки кримінального правопорушення та кваліфікуватись за ч. 1 ст. 358 КК України.

Крім цього, ці підроблені документи були використані та подані у якості доказів по справі №201/8722/21, отже тут, вбачаються ознаки кримінального правопорушення з правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 358 КК України використання завідомо підробленого документа.

Представником позивача на електронну пошту було подано заперечення на клопотання відповідача про винесення окремої ухвали, в обгрунтування якого зазначив наступне.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року в справі № 438/610/14 вказано, що « суд, виявивши при вирішеши спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу (ч. 1 ст. 262 ЦПК України). Отже, постановлення окремої ухвали є процесуальною дією суду вчинення якої не залежить від наявності клопотань учасників справи. Суд постановляє окрему ухвалу лише тоді, коли встановить порушення певним органом чи іншою особою вимог законодавства або недоліків в їхній діяльності під час вирішення спору»

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 квітня 2018 в справі № 761/32388/13-ц зазначено, що «при вирішенні питання про постановлення окремої ухвали суд має виходити з того, що мають бути виявлені порушення закону. Вирішення питання щодо постановлення окремої ухвали є дискреційними повноваженнями суду і є його правом, а не обов`язком».

АТ КБ "ПриватБанк" вважає, що окрема ухвала суду є одним із інструментів механізму стримувань і противаг, превенції вчинення порушень закону, які суд не може самостійно усунути шляхом вжиття належних заходів.

З урахуванням наведеного, системний аналіз положень статті 262 ЦПК України свідчить про те, що постановлення судом окремої ухвали слід розглядати саме як право суду, а не як його обов`язок.

Вирішення питання про постановлення окремої ухвали віднесено на розсуд суду, та здійснюється ним з урахуванням, зокрема значущості та/або системного характеру допущених порушень, а також загального характеру необхідності їх усунення для дієвого відновлення прав особи.

Більше того, АТ КБ "ПриватБанк" вважає, що подання відповідача таких клопотань є нішо іншим як простою лінією захисту від позовних вимог, які пред?явлені позивачем до відповідача, проте, АТ КБ "ПриватБанк" вважає дану лінію захисту дещо юридично не коректною, яка апріорі не може потягнути Юридично значущих для даного цивільного провадження наслідків.

Окрім того зазначили, що в будь - якому випадку, якщо відповідач вважає, що якщо в сфері відносин, які потягнули за собою подання даного позову, - є ознаки вчинення злочину, то відповідач в даній справі гарантоване Основним Законом України,- Конституцією України, а також чинним КПК України право на звернення для захисту законних прав та інтересів як фізичних так юридичних осіб.

З огляду на вишевказані обставини АТ КБ "ПриватБанк" вважає, що порушення кримінального провадження щодо позивача за окремою ухвалою суду буде грубим порушенням одного із основних принципів судочинства, - принципу диспозитивності, (п. 5 ч. 3 ст. 2, ст. 13 ЦПК України), оскільки у випадку винесення окремої ухвали ще до дослідження матеріалів справи таким чином вже стає на сторону однієї із сторін.

В судовому засідання відповідач підтримав заявлене клопотання про винесення окремої ухвали та наполягав на його задоволені.

Представник позивача заперечував проти винесення окремої ухвали, вважаючи його безпідставним.

Суд, розглянувши заявлені відповідачем вимоги про постановлення окремої ухвали, вислухавши думку сторін, дійшов до наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 262 ЦПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

Окрема ухвала суду це процесуальне судове рішення, якою суд реагує на виявлені під час розгляду справи порушення закону і причини та умови, що сприяли вчиненню порушення. Отже, підставою для постановлення окремої ухвали є виявлення порушення закону і встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню порушення. Відтак, окрема ухвала може бути постановлена лише у разі, якщо під час судового розгляду встановлено склад правопорушення. Якщо суд не встановив такого порушення, підстав для окремої ухвали немає.

Згідно з ч. 5 ст. 262 ЦПК України в окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги якого порушено, і в чому саме полягає порушення.

Суд звертає увагу, що відповідно до ст. 262 ЦПК України не встановлено процесуального обов`язку суду постановляти окрему ухвалу. Постановлення окремої ухвали є правом суду у разі встановлення судом підстав для окремої ухвали.

Відповідачем у заявленій вимозі, на переконання суду, не наведено достатніх підстав та аргументів для постановлення окремої ухвали.

Судом не встановлено достатніх даних для висновку про наявність порушень законодавства, які містять ознаки кримінального правопорушення.

Суд звертає увагу на те, що законних підстав для постановлення окремої ухвали в порядку ст. 262 ЦПК України, не вбачається, крім цього, відповідач не позбавлений права самостійно звернутись до органів поліції з відповідною заявою про вчинені, на його думку, кримінальні правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 262 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання відповідача про постановлення окремої ухвали слід відмовити.

Повний текст ухвали виготовлено 18 червня 2025 року

Суддя С.О. Демидова