Справа № 678/1646/24
Провадження №2/603/79/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 рокум. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Пасічника А.З.,

за участі секретаря судового засідання Лучкович Н.В.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки - адвокатки Гуменюк А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог - Меджибізької селищної ради Хмельницької області як органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в:

Представниця - адвокатка Гуменюк А.П., яка діє на підставі ордера на надання правничої допомоги серії ВХ №1088177 від 31.01.2025, в інтересах ОСОБА_3 , звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог - Меджибізької селищної ради Хмельницької області як органу опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав, в якій просить позбавити відповідача батьківських прав щодо доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини всіх видів його доходу, але не менше мінімального розміру, який становить 50 % розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

В обґрунтування заявлених вимог представниця позивачки, зазначає, що її довірителька вважає, доведеним доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо малолітньої доньки, оскільки свідоме та тривале нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо дитини є наслідком винної поведінки відповідача. Зокрема позивачка зазначає, що ОСОБА_2 абсолютно відсутній у житті ОСОБА_4 , оскільки не приїздить до доньки, не вітає її зі святам, не телефонує, не утримує, не турбується про стан її здоров`я, відповідач абсолютно байдуже ставиться до дочки. Відповідно до довідки, яка видана старостою Митковецького старостинського округу Меджибізької селищної ради від 23.09.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на повному утриманні ОСОБА_3 . Разом з тим, представниця зазначає, що оскільки відповідач самостійно добровільно не утримує доньку, позивачка змушена звернутися до суду із позовною вимогою до ОСОБА_2 про стягнення з нього аліментів на доньку, що є певною гарантією для її нормального розвитку та задоволення її духовних, соціальних та матеріальних потреб.

Згідно ухвали Летичівського районного суду Хмельницької області від 29 листопада 2024 року, яка винесена у справі №678/1646/24 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог - Меджибізької селищної ради Хмельницької області як органу опіки та піклування про позбавлення батьківських правпередана до Чортківського районного суду Тернопільської області за територіальною юрисдикцією. Разом з тим, за даними описової частини ухвали встановлено, що 14 листопада 2024 року ухвалою суду роз`єднано позовні вимоги та виділено у самостійне провадження позовну вимогу про позбавлення батьківських прав.

Ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області від 03 січня 2025 року

цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третьої особи, що не заявляє самостійних вимог - Меджибізької селищної ради Хмельницької області як органу опіки та піклування про позбавлення батьківських правнаправлено за підсудністю до Монастириського районного суду Тернопільської області.

Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 27 січня 2025 року відкрите провадження у справі та призначене підготовче судове засідання. Окрім того, вказаною ухвалою задоволене клопотання представниці позивачки, щодо витребування з Меджибізької селищної ради Хмельницької області як органу опіки та піклування письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи про позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 відносно малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

17 квітня 2025 року на адресу суду від Меджибізької селищної ради Хмельницької області як органу опіки та піклування надійшов висновок № 1 від 14.04.2025 «Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

22 квітня 2025 року ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області підготовче провадження у вказаній цивільні справі закрите, справа призначена до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Також вказаною ухвалою до матеріалів справи долучені докази надані представником позивачки.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні, яке відбулось 28 травня 2025 та її представниця - адвокатка Гуменюк А.П., будучи присутніми в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Разом з тим позивачка зазначила, що з відповідачем жили разом з березня 2018 по лютий 2019 роки. В травні 2019 року дізналась про вагітність та повідомила ОСОБА_5 , який заперечував вказане. Про народження дитини відповідача повідомила, однак останній не допомагав абсолютно. Зазначила, що про стягнення аліментів не зверталась, оскільки ОСОБА_2 просив їх не стягувати.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в тому числі шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на сторінці «Судова влада України» 11 червня 2025 року, повторно не з`явився в судове засідання, не повідомив про причини неявки до початку розгляду справи по суті, відзиву на позовну заяву не подав.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог - Меджибізької селищної ради Хмельницької області, не забезпечили явку представника в судове засідання. В матеріалах справи міститься клопотання, в якому селищний голова Меджибізької селищної ради висловив позицію, відповідно до якої не заперечує щодо задоволення позовних вимог та повністю покладається на думку суду.

Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні письмові докази в їх сукупності, встановивши таким чином фактичні обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Волосівці Летичівського району Хмельницької області народилась ОСОБА_4 , про що складний відповідний актовий запис за №25, батьками якої зазначені: ОСОБА_2 та ОСОБА_6 . Вказане підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , яке видане 31 жовтня 2019 року виконавчим комітетом Меджибізької селищної ради Летичівського району Хмельницької області.

15 серпня 2019 року Монастриським районним судом Тернопільської області винесене заочне рішення у справі за №603/1177/19, яким шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , який зареєстрований 21 квітня 2018 року у виконавчому комітеті Меджибізької селищної ради Летичівського району Хмельницької області, актовий запис №2, розірваний. Після розірвання шлюбу ОСОБА_6 відновлене прізвище « ОСОБА_7 ».

Згідно довідки №327 від 23 вересня 2024 року, яка видана старостою Митковецького старостинського округу Меджибізької селищної ради Хмельницького району Тернопільської області, встановлено, що ОСОБА_3 , зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 . Також згідно вказаної довідки видно, що дочка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повністю перебуває на її утриманні.

Згідно довідки №3265 від 23 вересня 20214 року, яка видана старостою Митковецького старостинського округу Меджибізької селищної ради Хмельницького району Тернопільської області, встановлено, що до складу сім`ї ОСОБА_3 , входять: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (дочка), ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (батько), ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (мати) та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (брат).

Відповідно до листа №1324 від 27.09.2024, яка видана КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Меджибізької селищної ради», встановлено, що на прийом до лікаря ОСОБА_4 , в разі необхідності приводить її мати ОСОБА_3 , а також із вказаного листа, видно, що ОСОБА_3 здійснює лікування ОСОБА_4 належним чином з дотриманням всіх рекомендацій лікарів.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , яке видане Ізюмським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізюмському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 08.11.2024, ОСОБА_3 змінила прізвище на ОСОБА_10 після укладення шлюбу з ОСОБА_11 .

Частиною 4 ст.19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів, зокрема щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України).

17 квітня 2025 року на адресу суду надійшов висновок №1 від 14 квітня 2025 року Меджибізької селищної ради як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Цим висновком встановлено, що батько дитини - ОСОБА_2 самоусунувся від виконання батьківських обов`язків відносно своєї доньки ОСОБА_4 , не проживає разом з нею, не відвідує її, не утримує матеріально, не цікавиться її життям та здоров`ям, навчанням та дозвіллям. При написанні висновку, також враховувались дані надані старостою Митковецької старостинського округу, зокрема такі, що характеризують ОСОБА_3 з позитивної сторони, як турботливу матір, яка повністю утримує доньку ОСОБА_4 та батька ОСОБА_2 , як такого, що з родиною не проживає та не приймає участі у вихованні доньки.

Згідно акту обстеження умов проживання від 26 березня 2025 року встановлено, що умови проживання ОСОБА_4 відповідні її потребам, зокрема у неї є окрема кімната із місцем для сну, ігор та занять, дівчинка забезпечена одягом, взуттям, харчуванням, книгами та іграшками. ОСОБА_12 , чоловіка ОСОБА_13 , називає татом, у них склалися довірливі відносини. Також, згідно акту, який враховувався при написанні висновку, видно, що ОСОБА_2 не проживає із родиною більше п`яти років, не бачив свою доньку із народження, не сплачує аліменти, і взагалі не вважає ОСОБА_14 своєю рідною донькою.

Також висновок складався з урахуванням свідчень сусідів ОСОБА_13 , які вказали, що малолітня ОСОБА_4 проживає разом із матір`ю із самого народження та перебуває на її повному утриманні. Батька дитини сусіди не бачили більше п`яти років.

На підставі наведеного, Меджибізька селищна рада як орган опіки та піклування робить висновок про доцільність у судовому порядку вирішення питання щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої доньки ОСОБА_4 у зв`язку з невиконанням ним батьківських обов`язків.

Згідно долученого до матеріалів справи розрахунку із сплати аліментів, який складений Бучацьким відділом державної виконавчої служби Чортківського району Тернопільської області західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, згідно виконавчого листа №678/6/25 від 03.01.2025 виданого Летичівським районним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , сума коштів, яка підлягає стягненню станом на 28.05.2025 становить 14 705,27 грн за період виникнення заборгованості з січеня 2025 року по травень 2025 року.

Свідок ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка проживає в АДРЕСА_2 та працює соціальним працівником в Меджибізькій селищній раді є подругою та сусідкою позивачки з 2015 року. Зазначила, що після того як ОСОБА_16 вийшла заміж у неї народилась дочка, та з пологового будинку її разом з новонародженою дитиною забирали її батьки. Також вказала, що зі слів ОСОБА_16 та інших її родичів, ОСОБА_2 знав про народження дитини, однак покинув їх ще до народження, з яких причин їй не відомо.

Відповідно до статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Згідно частини четвертої статті 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Такий обов`язок батьків передбачений і ч. 2 ст. 150 СК України.

Статтею 9 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Частиною 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки і піклування, прокурор, а також сама дитина, що досягла чотирнадцяти років (стаття 165 СК України).

Відповідно до норм Сімейного кодексу України кожний із батьків зобов`язаний піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов`язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09, рішення від 17.07.2015) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту інтересів дитини, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування повинно вирішуватися лише після всебічного дослідження позицій сторін, насамперед, з`ясування ставлення батьків до дитини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини, оскільки не виконує своїх батьківських обов`язків від її народження, не цікавиться дочкою, не бере участі в її вихованні та утриманні, про що також свідчить заборгованість по сплаті аліментів за період січня по травень 2025 роки, що в свою чергу свідчить про його ухилення від виконання батьківських обов`язків в розумінні статті 164 СК України.

При цьому, малолітня дитина ОСОБА_4 , від часу свого народження проживає з позивачкою ОСОБА_1 та абсолютно не спілкується з своїм батьком ОСОБА_2 .

Суд вважає, що позивачкою належними, допустимими та достатніми доказами доведено, що відповідач ОСОБА_2 не бере участі у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не навідується до неї, не цікавиться її життям та станом здоров`я, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не забезпечує її необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, а також не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, протягом тривалого періоду часу відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку по її вихованню, не виявляє до неї батьківської уваги та турботи та не надає матеріальної допомоги на її утримання.

За таких підстав суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2 за власною ініціативою самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без поважних причин залишивши її без батьківської уваги та турботи, що свідчить про свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками, а відтак позов ОСОБА_1 є обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню.

При цьому суд зазначає, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 29.09.2021 у справі № 459/3411/17.

Відтак суд приходить до висновку, що рішення про позбавлення батьківських прав відповідача відповідає якнайкращим інтересам дитини, не позбавляючи при цьому відповідача можливості за його бажанням піклуватися про дитину. Більше того за правилами ст. 169 СК України позбавлені батьківських прав батьки вправі звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав за умови зміни своєї поведінки, якщо це буде відповідати інтересам дитини.

У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 10, 12-13, 76-81, 89, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 273 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцятиднів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцятиднів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 13 червня 2025 року.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: с.Устя-Зелена Чортківського району, Тернопільської області, номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Меджибіська селищна рада Хмельницької області, як орган опіки та піклування, .

Головуючий суддя А.З. Пасічник