441/500/25 2/441/505/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

(заочне)

10.06.2025 Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Яворської Н.І.

з участю секретаря судового засідання Лихоносової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання у м. Городок справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в:

позивачка 14.03.2025 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, вимоги мотивувала тим, що їхній шлюб виявився поспішним та необдуманим, оскільки вони є людьми з різними поглядами і характерами. У шлюбі дітей не мають.

Зазначає, що основною причиною розпаду сім`ї стала зрада чоловіка у подружній вірності. З серпня 2024 року шлюбні відносини та фактичне проживання між ними припинилося. Відповідач добровільно відмовляється розірвати шлюб через органи ДРАЦСу. Спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Просила розірвати шлюб.

Ухвалою судді від 18.03.2025 відкрито провадження у справі.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, 08.05.2025 подала заяву, у якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечує проти винесення судом заочного рішення у справі, просить справу розглядати у її відсутності (а.с.14).

Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду відповідно до вимог ст.128 ЦПК України. Заяв про розгляд справи за його відсутності відповідач не подав (а.с.20).

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено ч.2 ст.247 ЦПК України.

За таких обставинах суд визнає неявку відповідача неповажною та розглядає справу за його відсутності, провівши на підставі вимог ст.281 ЦПК України заочний розгляд справи.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Із змісту позову, з долученого до справи свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 (а.с.5) видно, що сторони зареєстрували шлюб 06.07.2024 у Маневицькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Камінь-Каширському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 61, в шлюбі дітей не мають, припинили подружні відносини з серпня 2024 року, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Спору щодо майна немає.

Позивачка, як убачається із змісту позову просить про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що примирення і подальше збереження сім`ї з відповідачем неможливе та суперечить її інтересам. Змушена звернутись з позовом до суду, оскільки відповідач добровільно відмовляється розірвати шлюб через органи ДРАЦСу.

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10.12.1948 чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3 і 4 ст. 56 вказаного Кодексу передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.

У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 зазначено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюб суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Отже, регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу.

Ураховуючи вищенаведене, інші фактичні взаємини сторін, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, а також ту обставину, що примушування позивачки до збереження шлюбу порушуватиме її права, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати.

У відповідності до положень ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 1211 грн. 20 коп. судового збору.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 258, 259, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, ст.ст. 24, 56, 112 СК України, суд

у х в а л и в:

позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що зареєстрований 06.07.2024 Маневицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Камінь-Каширському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 61 - розірвати.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави 1211 грн. 20 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30-ти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо заяви про перегляд заочного рішення або апеляційну скаргу не було подано, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Яворська Н.І.