Справа № 185/3056/24
Номер провадження № 2/194/395/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2025 року м.Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Корягіна В.О.,

за участю секретаря судового засідання Коркіної Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Тернівка Дніпропетровської області в спрощеному провадженні цивільну справу за позовною заявою ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 01.02.2018 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № Z06.21654.003619290. 07.07.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», було укладено договір факторингу № 07072023, у відповідності до якого первісний кредитор відступив позивачу право вимоги до відповідача коштів, право на одержання яких належить первісному кредитору. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № Z06.21654.003619290 в сумі 59285,78 грн., з яких: загальна сума боргу по тілу 19813,10 грн., загальна сума боргу по відсоткам 39472,68 грн. Зазначає, що з моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 07.07.2023 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 59285,78 грн., суму сплаченого судового збору.

Представником відповідача поданий відзив на позов, відповідно до змісту якого просить відмовити у задоволенні позову з наступних підстав. До позову не наданий доказ укладення кредитного договору у письмовій формі. Заява про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки не містить зразка аналогу. До позову не надані докази перерахування коштів банком відповідачу. Також не надані докази заборгованості за кредитним договором. Окрім того, просить не приймати докази подані з порушенням строку подання позивачем. Також, ненадані докази відступлення прав вимог до відповідача.

Представником позивача подана відповідь на відзив, відповідно до змісту якої просить позов задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Договір укладений у відповідності до чинного законодавства. Також до позову наданні докази перерахування коштів відповідачу. Окрім того, надані докази щодо договору факторингу. Також вважає, що докази подані позивачем у відповідності до чинного законодавства.

Представником відповідача подані заперечення на відповідь на відзив, відповідно до яких просить відмовити у задоволенні позову, оскільки ОСОБА_2 не має статусу адвоката та не надано доказів, що вона діє за правилами самопредставництва.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, але надав суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належними чином, однак представник відповідача надала суду заяву, в якій просить розглядати справу за їх відсутності.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 01 лютого 2018 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № Z06.21654.003619290 строком на 24 місяці, відповідно до якого відповідачу надано кредит у розмірі 34000,00 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 21,99% річних. Окрім того, договором визначені щомісячні внески за період з 01.03.2018 року по 01.02.2020 року, які повинна погашати ОСОБА_1 .

Також, 01 лютого 2018 року ОСОБА_1 підписала паспорт споживчого кредиту.

Окрім того, 01 лютого 2018 року ОСОБА_1 підписала: згоду-повідомлення фізичної особи-клієнта банку, заяву-анкету з зазначення своїх даних, а також заяву № Z06.21654.003619290 про акцепт публічної оферти ПАТ «Ідея Банк» на укладання договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку.

Згідно ордеру-розпорядження №1 та №2 від 01.02.2018 року, ОСОБА_1 отримала кошти за договором № Z06.21654.003619290 від 01.02.2018 року, у сумі відповідно 3105,23 грн. та 2949,77 грн. на оплату страхового платежу.

Також, 01.02.2018 року ОСОБА_1 надала згоду фізичної особи суб`єкта кредитної історії ПАТ «Ідея Банк» на доступ до своєї кредитної історії.

Як вбачається з виписки особового рахунку ОСОБА_1 та довідки-розрахунку, складеному АТ Ідея Банк», остання отримала кредитні кошти та здійснювала погашення відсотків(остання сплата відсотків 358,69 грн., обслуговування кредиту 689,96 грн.), і станом на 07.07.2023 року має заборгованість, яка становить 59285,78 грн., з яких: загальна сума боргу по тілу 19813,10 грн., загальна сума боргу по відсоткам 39472,68 грн.

Отже, суд вважає, що ОСОБА_1 , підписала договір і прийняла умови кредитного договору та підтвердила, що вона ознайомлена з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися та отримала кошти за цим договором.

Щодо не долучення доказів по справі суд зазначає, що сторона позивача повідомила про відсутність доказів до початку судового засідання по суті після подання стороною відповідача відзиву по справі, тому суд вважає, що надані суду докази з метою своєчасності та об`єктивності розгляду справи слід долучити до справи та врахувати їх про розгляді справи.

07 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», було укладено договір факторингу № 07072023, у відповідності до якого первісний кредитор відступив позивачу право вимоги до відповідача коштів, право на одержання яких належить первісному кредитору.

Згідно платіжної інструкції №19913 від 11.07.2023 року «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» сплатило кошти за договором факторингу АТ «Ідея Банк».

Відповідно до Витягу з реєстру боржників до договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № Z06.21654.003619290 в сумі 59285,78 грн., з яких: загальна сума боргу по тілу 19813,10 грн., загальна сума боргу по відсоткам 39472,68 грн.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором № Z06.21654.003619290 від 01 лютого 2018 року ОСОБА_1 належним чином не виконувала своїх зобов`язань за вказаним договором, унаслідок чого у неї утворилася заборгованість, яка станом на 07 липня 2023 року становить 59285,78 грн., з яких: загальна сума боргу по тілу 19813,10 грн., загальна сума боргу по відсоткам 39472,68 грн.

Отже, суд вважає, що між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», було укладено договір факторингу № 07072023, у відповідності до якого первісний кредитор відступив позивачу право вимоги до відповідача коштів, право на одержання яких належить первісному кредитору.

Факт наявності заборгованості за кредитним договором у встановленому законом порядку ніким не спростовано.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного Кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 Цивільного Кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Після підписання кредитного договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у банку виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають в результаті використання платіжних карток згідно Тарифів та повернути кредит.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини другої статті 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

За частиною першою статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозиція укласти договір може бути відкликана до моменту або в момент її одержання адресатом. Пропозиція укласти договір, одержана адресатом, не може бути відкликана протягом строку для відповіді, якщо інше не вказане у пропозиції або не випливає з її суті чи обставин, за яких вона була зроблена (абзац другий частини першої, частина третя статті 641 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі Закон України «Про споживче кредитування») до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.

Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» (абзац другий частини другої статті 9 Закону України «Про споживче кредитування»).

Інформація, що надається кредитодавцем споживачу, зазначена у частині другій статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» передбачена у частині третій статті 9 цього Закону, зокрема Якщо кредитодавець пропонує різні способи надання кредиту, надана споживачу інформація має містити застереження про те, що використання інших способів надання кредиту може мати наслідком застосування іншої реальної річної процентної ставки, якщо платежі за послуги кредитодавця, пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, є періодичними, надана споживачу інформація має містити застереження про те, що витрати на такі послуги можуть змінюватися протягом строку дії договору про споживчий кредит

Споживач зобов`язаний надати кредитодавцю підтвердження про ознайомлення з інформацією, надання якої передбачено частинами другою та третьою цієї статті, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) (частина шоста статті 9 Закону України «Про споживче кредитування»).

Відповідно до статті 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник укладеного в електронному вигляді договору про споживчий кредит та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця.

За частиною першою статті 14 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит укладається в порядку, визначеному цивільним законодавством України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Паспорт споживчого кредиту це конкретизована пропозиція певному клієнтові про можливість отримання певного банківського продукту певної послуги, наданої на стадії переддоговірних переговорів.

Враховуючи, що у відносинах споживчого кредитування надання такої конкретизованої пропозиції у письмовому вигляді є обов`язковою, такий паспорт також є обов`язковим елементом досліджуваної договірної конструкції.

Вочевидь, що така пропозиція має містити інформацію як про один банківський продукт, що пропонується стороні, так і про декілька таких продуктів. При цьому, треба враховувати, що така пропозиція має конкретизований і індивідуальний характер. У сукупності загальні умови угод разом з паспортом, наданим певному споживачу, формують конкретизовану пропозицію, тобто є офертою.

Положення статті 641 ЦК України дозволяють зробити висновок, що не будь-яка пропозиція укласти договір може вважатися офертою. Оферта повинна відповідати певним вимогам (які одночасно є і її ознаками): адресуватися конкретній особі (особам); бути достатньо визначеною; виражати намір особи, яка її зробила, укласти договір з адресатом, яким буде прийнято пропозицію; містити істотні умови, на яких передбачається укласти договір. Найважливішою вимогою, що висувається до оферти, вважається достатня визначеність пропозиції укласти договір. Це означає, що з її змісту адресат здатен зробити правильний висновок про волю оферента.

Відповідно до частин першої та другої статті 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до зазначених у пропозиції умов договору (надала послуги, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не зазначене в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Акцепт такою самою мірою виражає волю особи, як й пропозиція. Вимоги до акцепту витікають з його особливостей як рефлекторного волевиявлення. Стандартна ситуація полягає в тому, що акцепт набуває юридичної сили, якщо він повний, тобто виражає схвалення усьому, що зазначено в оферті, й безумовний, тобто не містить жодних додаткових умов.

Зазвичай акцепт повинен бути беззастережним, тобто виражати повну згоду з офертою. Оферта вступить в дію та буде відповідати тим вимогам, що до неї висуваються. З огляду на це, якщо оферта містить потрібний мінімум умов, передбачених законом та тих, що випливають зі змісту відносин, та адресат оферти висловив беззастережну згоду з нею у своїй відповіді, акцепт набуває сили й договір вважається укладеним.

При цьому, якщо на оферту висловлено безумовну та повну згоду акцептантом, то договір вважатиметься укладеним на таких умовах, а нові додаткові умови, які висуваються однією зі сторін у наступному листуванні, можуть розглядатися лише як пропозиція про зміну та доповнення укладеного договору, на що вимагається згода іншої сторони

Якщо сторони досягли домовленості зі всіх істотних умов та залишили для остаточного узгодження лише деталі, договір між ними буде укладений. Таку домовленість іменують пунктуацією (heads of agreement). Втім від самих сторін залежить не лише те, чи бажають вони бути зв`язаними правовідносинами, а й наскільки значущою для них є деталізація їх умов.

Акцепт може вчинятися в усній, письмовій формі, у формі мовчання або у формі конклюдентних дій.

Натомість, суд вбачає, що відповідач погодилася з прийняла умови кредитного договору № Z06.21654.003619290 від 01 лютого 2018 року та підтвердила, що вона ознайомлена з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися, оскільки останню були сплачені кошти: 01.02.2019 року 33,65 грн., 27.02.2019 р. - 18.74 грн., 388,73 грн., 1352,37 грн., 01.03.2019 року - 358,69 грн., 689,96 грн., також були здійсненні і інші сплати, які відповідно до умов кредитного договору були розподіленні на тіло кредиту та відсотки і обслуговування кредиту.

Суд вважає, що представник позивача Стеценко В.І. представляє інтереси ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у цій справі у відповідності до довіреності від 01.04.2025 року, підписаної від імені товариства генеральним директором Р. Ревуновим, оскільки провадження відкрито судом у порядку спрощеного позовного провадження.

Сторона відповідача не надала суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості за кредитними договорами, не довела відсутність заборгованості.

Однак суд вважає, що стороною позивача нараховані відсотки поза межами строку кредиту, при тому, що сторона позивача не довела, що відбулась пролонгація договору, а тому суд вважає, що розмір відсотків підлягає задоволенню за період з 01 березня 2019 року по 01 лютого 2020 року, у відповідності до відсоткової ставки 21,99% річних на залишок кредиту з урахуванням сплачених сум на погашення відсотків, у сумі 4033,56 грн.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № Z06.21654.003619290 від 01 лютого 2018 року станом на 31 січня 2024 року у розмірі 23864,66 грн., з яких: загальна сума боргу по тілу 19813,10 грн., загальна сума боргу по відсоткам 4033,56 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд пропорційно до задоволених вимог стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1218,88 грн.

Керуючись ст.ст. 512, 516, 526, 527, 530, 549, 610, 611, 628, 629, 634, 638, 1052, 1054 ЦК України, ст.ст. 19, 76, 77, 81, 131, 141, 247, 256, 280, 281 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (ЄРДПОУ 35625014, реквізити IBAN № НОМЕР_2 у АТ «ТАСкомбанк», адреса: 01032, м. Київ вул. Симона Петлюри буд. 30) заборгованість за кредитним договором № Z06.21654.003619290 від 01 лютого 2018 року станом на 31 січня 2024 року у розмірі 23864,66 грн., з яких: загальна сума боргу по тілу 19813,10 грн., загальна сума боргу по відсоткам 4033,56 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (ЄРДПОУ 35625014, реквізити IBAN № НОМЕР_2 у АТ «ТАСкомбанк», адреса: 01032, м. Київ вул. Симона Петлюри буд. 30) судовий збір у сумі 1218,88 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повне судове рішення складено 18 червня 2025 року.

Головуючий суддя: В.О. Корягін