Провадження № 2/331/327/2025
Справа № 331/4128/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2025 року м. Запоріжжя

Олександрівський районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого - судді - Скользнєвої Н.Г.,

за участю секретаря - Постарнак М.М.,

учасники справи :

представник позивача - Науменко Н.В.,

відповідач - ОСОБА_1

представник відповідача - адвокат Корольов Д.О.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії,

В С Т А Н О В И В:

04 липня 2024 р. через підсистему Електронний суд до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ( далі - суд) надійшла позовна заява Концерну «Міські теплові мережі» ( далі- Концерн «МТМ») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.11.2021 р. по 31.03.2024 р., в розмірі 31 396,26 грн. (а.с. 3-11)

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач є власником нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до Типового індивідуального договору № 76207131 він є споживачем послуг, які надає позивач. За період з 01.11.2021 р. по 31.03.2024 р. позивачем надана послуга з постачання теплової енергії у зазначене приміщення на загальну суму 31 396,26грн., яка не сплачена відповідачем. У зв`язку з викладеним, просить суд стягнути з відповідача на свою користь вказану заборгованість та судовий збір.

Ухвалою суду від 09 липня 2024 року позов прийнято до провадження та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 40-41).

22 липня 2024 року від відповідача в особі адвоката Корольова Д.О. через підсистему Електронний суд надійшов відзив, із змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 проти позовних вимог заперечує з огляду на таке. Відповідач був власником спірного приміщення до 14.01.2022року, окрім того приміщення не опалюється, що підтверджується актом про відключення гарячого постачання та опалення від 16.11.2006 року. Також зазначено, що позивачем не доведено обсяг фактично спожитої теплової енергії та вартість поставленої теплової енергії, а відповідно і розмір боргу. (а.с. 69-82)

25 жовтня 2024 року через підсистему Електронний суд від представника позивача до суду надійшло клопотання про поновлення процесуального строку для подання уточненої позовної заяви. В уточненій позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.11.2021 р. по 13.01.2022 р. в розмірі 31 396,26 грн.(а.с. 111- 115)

05 листопада 2024 року від відповідача ОСОБА_1 в особі адвоката Корольова Д.О. через підсистему Електронний суд надійшли заперечення на клопотання позивача про уточнення позовних вимог, де зазначено, що процесуальним законом не передбачено право позивача на доповнення або уточнення позовних вимог (постанова Верховного Суду від 01.11.2021 № 405/3360/17). Окрім того, позивачем пропущено строк на зміну предмета або підстав позову і не приведено доводів на поновлення процесуальних строків. (а.с. 118-120)

Протокольною ухвалою суду від 21 листопада 2024 року уточнена позовна заява не прийнята судом і повернута позивачу. (а.с. 128)

23 січня 2025 року від представника позивача надійшли письмові пояснення з роз`ясненнями щодо нарахувань за послугу з постачання теплової енергії за адресою : АДРЕСА_1 , споживачу ОСОБА_1 за період з листопада 2021 року по січень 2022 року, до яких долучені документи на підтвердження доводів, викладених у вказаній заяві по суті справи. (а.с. 134-146)

21 січня 2025 року від відповідача ОСОБА_1 в особі адвоката Корольова Д.О. через підсистему Електронний суд надійшли заперечення на письмові пояснення представника позивача , де зазначено, що в наданому стороною позивача обсязі документах не міститься жодного належного доказу щодо надання послуг з постачання теплової енергії, у тому обсязі як заявляє позивач, та фактичного користування відповідачем цими послугами.Усі розрахунки, на які посилається позивач, не містять належних доказів отримання вихідних даних, на підставі яких вони зроблені. Розрахунки містять математичні помилки, що призводить до невірного розрахунку суми заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача, а отже є суттєвим для правильного вирішення даного спору. (а.с. 147-150)

21 січня 2025 року від відповідача ОСОБА_1 в особі адвоката Корольова Д.О. через підсистему Електронний суд надійшла заява про надання доказів на підтвердження розміру судових витрат. (а.с. 153-154)

21 січня 2025 року від відповідача ОСОБА_1 в особі адвоката Корольова Д.О. через підсистему Електронний суд надійшло клопотання про витребування доказів. (а.с. 159-160)

Ухвалою суду від 23 січня 2025 року ТОВ ЗМБТІ зобов`язано надіслати належним чином засвідчену копію будівельно-технічної документації (технічний паспорт) на будівлю за адресою: АДРЕСА_2 , або будь - яку іншу інформацію, за якою можливо встановити загальну площа будівлі, та загальну площу житлових та нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с. 166-168)

11 березня 2025 року від ТОВ ЗМБТІ надійшла відповідь про загальну та площу будівлі за адресою: АДРЕСА_2 . Зазначено, що надання інформації про дійсні площі житлових та нежитлових приміщень на теперішній час буде можливо тільки після проведення інвентаризації. (а.с. 175)

25 березня 2025 року від відповідача ОСОБА_1 в особі адвоката Корольова Д.О. через підсистему Електронний суд надійшли додаткові пояснення у справі, в яких зазначено, що загальна площа будинку за даними БТІ відрізняється від вихідних даних, які покладені в основу розрахунку заборгованості. Отже, розрахунок невірний. Окрім того, спірне приміщення хоча і опалюється, з перших днів збройної агресії рф проти України використовується як приміщення для укриття громадян і відноситься до захисних споруд цивільного захисту, тому вся площа підвального поверху має бути врахована при розрахунку. (а.с. 176-177)

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та пояснив, що

рішенням Виконавчого комітету ЗМР від 11.10.2021№374 встановлено Концерну «МТМ» двоставкові тарифи на теплову енергію та послуги з постачаннятеплової енергії, для всіх категорій споживачів, за якими з початку опалювального сезону 2021-2022р. Концерном «МТМ» здійснюються нарахування умовно-змінної та умовно-постійної частин тарифу на послугу з постачання теплової енергії.Рішеннями виконавчого комітету ЗМР №273 від 27.08.2021, №494 від08.09.2023 та №508 від 13.08.2024 затверджувались питомі норми витрати теплоти на опаленнята теплове навантаження на потреби опалення для кожної окремо розташованої будівлі м.Запоріжжя, розраховані відповідно до вимог Керівного Технічного Матеріалу (КТМ) 204Україна 244-94 «Норми та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опаленняжитлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні» для м.Запоріжжя з урахуванням поверховості будівель (Таблиці 7.1 Норми річної витрати теплоти наопалення житлових будов в ГДж (Гкал) на 1 м? загальної площі та в ГДж (Гкал) на 1 м3 споруди). Об`єктом теплоспоживання є будівля в цілому, а не кожне окреме приміщення. Розрахунок умовно-постійної частини тарифу виконується відповідно до теплового навантаження будівлі пропорційно площі приміщень споживачів та не залежить від кількості, наявності або відсутності опалюваних приладів. Теплове навантаження на будинок за адресою: АДРЕСА_2 , площею 1756,82м складає: 0,177446 Гкал/годину. Також, представником зазначено, що Концерн «МТМ» використовував площу приміщення 214,1 кв.м. на підставі заяви ОСОБА_1 від 15.11.2006 року, в якій останній зазначив саме таку площу. Інших документів, які обґрунтовують площу приміщення ОСОБА_1 не надавав. У подальшому було встановлено, що власником приміщення є інша особа, у зв`язку з чим здійснити корегування площі на приміщення, яке належало ОСОБА_1 , об`єктивно не представилось за можливе.

Представник відповідача адвокат Корольов Д.О. заперечував проти задоволення позову на підставі доводів, викладених у запереченнях. Щодо площі приміщень, яка зазначена відповідачем в заяві від 15.11.2006 року , вважає, що позивач зобов`язаний був пересвідчитися в правильності нарахування вартості послуг, а отже перевірити розмір приміщень.

Відповідач ОСОБА_1 підтримав позицію свого представника; проти позову заперечує, просить у його задоволенні відмовити. В суді підтвердив, що 15 листопада 2006 року звертався до Концерну « МТМ» із заявою, в якій вказав площу приміщення 214,1 кв.м. Проте вважає, що Концерн « МТМ» зобов`язан був перевірити вказану площу відповідними документами.

Суд, заслухавши вступні слова учасників справи, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши в порядку, визначеному в підготовчому засіданні у справі, докази, якими вони обґрунтовуються, приходить до такого.

Суд, вислухавши пояснення сторін з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень , дослідивши докази, якими вони обгрукнтовуються , приходить до такого.

Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтями 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до положень статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом.

Згідно зі статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до приписів статей 3, 4 Закону України "Про теплопостачання" від 02.05.2005 №2633-IV, відносини між суб`єктами діяльності у сфері теплопостачання регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Укладання договору постачання теплової енергії передбачено ст. ст. 24,25 Закону України "Про теплопостачання" та є обов`язковим для сторін на підставі закону.

За змістом статті 25 цього Закону теплогенеруюча, теплотранспортна та теплопостачальна організації мають право укладати договори купівлі-продажу теплової енергії із споживачами, водночас своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії є основними обов`язками споживача теплової енергії (ст. 24 Закону).

Згідно із частиною 7 статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції Закону « 1060-ІХ від 03.12.2020 р.) до дати обрання співвласниками багатоквартирного будинку однієї з моделей організації договірних відносин, визначених частиною першою цієї статті, між виконавцем відповідної комунальної послуги та кожним співвласником укладається публічний договір приєднання відповідно до вимог частини п`ятої статті 13 цього Закону.

Частиною 5 статті 13 Закону встановлено, що у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Вказані договори є публічними договорами приєднання та вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Умови вказаних договорів будуть застосовуватись до співвласників багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями ,комунальних послуг, які обрали форму індивідуального договору та до власників індивідуальних (садибних) житлових будинків.

Пунктом 5 Договору зазначено, що виконавець (позивач) зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Відповідно пункту 11 Договору обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або шляхом розрахунку відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 р. № 315.

Згідно пункту 32 Договору розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць.

Пунктом 34 Договору вказано споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Як вбачається з матеріалів справи, Концерн «Міські теплові мережі» є юридичною особою, метою діяльності якої, відповідно до п. 2.1 Статуту, є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на постійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності Концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу Концерну.

Предметом діяльності Концерну «Міські теплові мережі» є виробництво теплової енергії, транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами, постачання теплової енергії для потреб населення для обігріву житла і побутових потреб, комунально-побутових потреб підприємств, бюджетних установ та організацій, інших категорій споживачів, її збут тощо (п. 2.2 Статуту).

Сторонами визнається, а отже не потребує доказування, що у період з 01.11.2021 року по 13.01.2022 року власником нежитлових приміщень:першого поверху літ. А загальною площею 103,9 кв. м. та 110,1 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 , був ОСОБА_1 , а з 14.01.2022 року ОСОБА_2 (а.с. 91)

Житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , підключений до системи централізованого опалення, до якої теплову енергію постачає Концерн «МТМ» та оснащений приладом комерційного обліку теплової енергії. (а.а. 138-146)

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» між Концерном МТМ та ОСОБА_1 укладено Типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії від 01 листопада 2021 року. (а.с. 13-15)

Приміщення № 70, 71, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 не оснащені приладами обліку.

Позивачем було нараховано споживачу ОСОБА_1 оплату у період з 01.01.2021 по 31.03.2024 за надані послуги з теплопостачання до вказаного приміщення, на загальну суму 31 396,26 грн. (а.с. 28-29)

Відповідно до витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності№ 294706615 та № 294711249, зазначені нежитлові приміщення 14.01.2022 продано та перереєстровано на ОСОБА_2 (а.с. 90-91)

З урахуванням зазначеного, позивачем здійснено перерахунок нарахувань і відповідно, оплата у розмірі 100 144,82 грн., яка здійснена у квітні 2023 року, була зарахована новому споживачу ОСОБА_2 . Отже, за новим розрахунком позивача борг ОСОБА_1 за період з 01.11.2021 р. по 13.01.2022 р. складає 31 396,26 грн. (а.с. 116)

Суд не приймає доводи відповідача щодо відключення приміщень від теплопостачання на підставі такого.

Відповідачем ОСОБА_1 в обґрунтування доводів про не отримання послуги з теплопостачання надано акт про відключення гарячого водозабезпечення та опалення від 16.11.2006року. (а.с. 92)

Однак, відповідно до розділу 2 Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж центр централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові від централізованого теплопостачання, який затверджено наказом Міністерства будівництва, архітектури та житло-комунального господарства України № 4 від 22.11.2005, який діяв у період складення акту тобто станом на 16.11.2006, для вирішення питання відключення житлового будинку(будинків) від мереж централізованого опалення його власник(власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП.

У заяві про відключення від мереж ЦО і ГВП власник (власники)будинку зазначає причини відключення.

До заяви додається копія протоколу загальних зборів мешканців будинку щодо створення ініціативної групи з вирішення питаннявідключення від мереж ЦО і ГВП та прийняттярішенняпро влаштування у будинку системи індивідуального або автономногоопалення. Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особамивласників)приміщень у житловому будинку.

Комісія розглядає надані документи лише за наявності затвердженої органом місцевого самоврядування в установленому порядку оптимізованої схеми перспективного розвитку систем теплопостачання населеного пункту та у відповідності до неї.

Комісія, після вивчення наданих власником (власниками)документів, у місячний строк приймає рішення щодо відключення від мереж ЦО і ГВП, улаштування індивідуальної(автономної) системи теплопостачання та збір вихідних даних і технічних умов длявиготовлення проектної документації.

При цьому, обов`язково враховуються технічні можливості існуючих мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання даного населеного пункту або окремого мікрорайону щодо забезпечення живлення запропонованої власником (власниками)системи теплопостачання. Комісією, у разі необхідності, можуть розглядатися питання збільшення потужностей та можуть розроблятися пропозиції щодо їх фінансування, а також заміни систем внутрішньоквартальних, а в деяких випадках і магістральних мережгазо-, водо-,теплопостачання.

Засідання Комісії відбувається за участю заявника або його уповноваженого представника.

Рішення Комісії оформляється протоколом, витяг з якого удесятиденний строк надається заявникові.

Отже, із зазначеного нормативного акту вбачається, що відключення від опалення можливе тільки за згодою всіх мешканців багатоквартирного будинку і таке рішення оформлюється відповідним протоколом, а не актом.

Окрім того, суд зауважує, що зазначений акт не містить номери приміщень, які відключено, а печатка, якою засвідчений документ, не належить Концерну «МТМ».

З урахування наведеного, суд не приймає як належний доказ акт про відключення гарячого водозабезпечення та опалення від 16.11.2006.

Оскільки спірний об`єкт надання послуги має спільне з будинком підключення до теплової мережі позивача, то факт отримання теплоносія підтверджується рішеннями виконавчого комітету Запорізької міської ради про початок та закінчення опалювального сезону 2021-2022 року, відповідно до яких Концерном «МТМ» було розпочато і закінчено опалювальний сезон в м. Запоріжжі. (а.с. 16-17)

Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затвердженні постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 р. ( чинним на момент нарахування заборгованості) централізоване опалення - це послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання.

Відповідно до пунктів 24, 25 Правил № 630 споживач має право відмовитися від надання послуг центрального опалення, постачання гарячої води і водовідведення. Відключення споживача від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Згідно з п. 1 Розділу ІІІ Порядку відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 26 липня 2019 року № 169, власники квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, приєднаного до ЦО та ГВП, мають право відокремити (відключити) свою квартиру чи нежитлове приміщення від ЦО та ГВП у разі, якщо на день набрання чинностіЗаконом України«Про житлово-комунальні послуги» не менше як половина квартир та нежитлових приміщень цього будинку відокремлена (відключена) від ЦО та ГВП, та влаштувати систему індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні.

Відключення споживачів від мережі централізованого опалення відбувається тільки на підставі рішення постійнодіючої комісії, створеної органом місцевого самоврядування, яке передається до органу місцевого самоврядування протягом п`яти робочих днів із дня його прийняття, а орган місцевого самоврядування на найближчому засіданні за участі заявника чи його уповноваженого представника приймає відповідно до законодавства рішення щодо відключення будівлі, в тому числі житлового будинку, від ЦО та/або ГВП з урахуванням рекомендацій Комісії.

В матеріалах справи відсутні докази звернення відповідача у встановленому законом порядку до органу місцевого самоврядування із заявою про відключення від централізованого опалення, а також відповідне рішення органу місцевого самоврядування.

Крім того, відповідно до ст. 1 Закону України «Про теплопостачання», місцева (розподільча) теплова мережа - сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача.

Так, наказом ДП «УкрНДНЦ» від 13.12.2017 року №414 методом підтвердження за позначенням прийнято національний стандарт ДСТУ ЕN 12831-3:2017 «Енергоефективність будівель. Метод розрахунку проектного теплового навантаження. Частина 1. Теплове навантаження, Модуль М3-3» з набранням чинності з 15 грудня 2017 року.

Цей стандарт введено вперше і застосування його вносить низку суттєвих змін у спосіб обчислення тепловтрат приміщень, зокрема при визначенні теплового навантаження будівлі обов`язковим є врахування потенційних втрат тепла до суміжного простору.У межах цього стандарту суміжним простором може бути: інше опалювальне приміщення в межах одного будівельного об`єкта; інша будівельна особа в межах тієї ж будівлі (наприклад, сусідня квартира); неопалювальний простір (неопалювальне горище/підвал, неопалювальний зимовий сад тощо); сусідня будівля.

Для звільнення від оплати за житлово-комунальніпослуги споживач повинен не лише не мати відповідного договору та фактично не користуватися послугами, а відмовитися в установленому порядку від їх отримання.

Таким чином, відсутність радіаторів не означає відсутність споживання комунальних послуг з опалення.Окрім того, наявність транзитних мереж опалення підтверджується відео, яке долучено відповідачем. (а.с. 179)

Щодо розрахунку заборгованості суд виходить з такого.

У відповідності до п. 24 Правил надання послуг з постачання теплової енергії, які затверджені постановою КМУ № 830 розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги здійснюється відповідно до «Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 № 315». Наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28 грудня 2021 року №358 внесено зміни до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, які набули чинності 28.01.2022.

Відповідно до вимог Методики № 315 для всіх споживачів будинку спочатку визначаються та розподіляються обсяги спожитої у будівлі теплової енергії на опалення місць загального користування (згідно п.2 розділу III методики) та функціонування внутрішньобудинкових систем опалення (згідно п.2 розділу Vметодики).

Згідно роз`яснень предмставника позивача щодо нарахування в житловому будинку за адресою АДРЕСА_2 , обсяги теплової енергії на місць загального користування визначаються як частка 14% від загальних обсягів споживання теплової енергії в розрахунковому періоді. Функціонування - 8% від обсягу теплової енергії, спожитої в будівлі в січні місяці, попереднього опалювального періоду.

Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.12.2021 №358 внесено зміни до Методики № 315, згідно яких змінено механізм визначення обсягу теплової енергії на загально-будинкові потреби (згідно п.8 розділу IVметодики). В житловому будинку за адресою АДРЕСА_2 , обсяги теплової енергії на загально-будинкові потреби визначаються як частка 25% від загальних обсягів споживання теплової енергії в газорахунковому періоді.

Таким чином, нарахування за період з 01.11.2021р. по 31.01.2022 р. здійснювалися згідно першої редакції Методики, з наступним перерахунком за січень 2022року.

Окрім того, за період з 01.11.2021 р. по 31.12.2021 р., при розподілі обсягів спожитої теплової енергії згідно абзацу 12 розділу II Методики (без змін)для нежитлових опалювальних приміщень, не оснащених приладами обліку, застосовувався коефіцієнт до площі = 1,5.

Оскільки в будинку відсутні приміщення з індивідуальним опаленням приміщення з транзитними мережами опалення, та усі приміщення не оснащені розподільного обліку теплової енергії Qoп з.б.покремо не розраховувався та розрахунок виконувався за формулою 13 Методики. (а.с. 136-137)

Отже, суд приходить до висновку, що розрахунок позивача по заявленій сумі заборгованості відповідачем не спростовано та не надано обґрунтованих даних, з яких би вбачалося невідповідність розрахунків позивача фактичним обсягам споживання теплової енергії відповідачем.

Посилання відповідача в запереченнях на те, що позивачем не надано рахунки на оплату спожитої теплової енергії та що розрахунок заборгованості зроблено на загальну площу двох приміщень, а не розділено окремо на приміщення № 70 та окремо на приміщення № 71, суд не приймає до уваги, оскільки з урахуванням сталої правової позиції Верховного Суду, наявність або відсутність рахунку не звільняє відповідача від обов`язку здійснити оплату, тому що такий обов`язок виникає на підставі договору, а не на підставі рахунку, а розділення двох приміщень не впливає на загальну суму боргу.

Щодо доводів відповідача про невірно зазначену позивачем площу, суд виходить з такого.

Відповідно до п. 11 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язанийінформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором.

ОСОБА_1 при отриманні спірних приміщень в оренду у 2005 році звернувся до Концерну МТМ із заявою від 15.11.2006 р. про надання послуг з опалення. Як встановлено судом та не заперечується відповідачем, в своїй заяві, яка оглянута судом під час судового розгляду 09.06.2025, останній зазначив площу орендованих приміщень в розмірі 214,1 кв.м. Після отримання приміщень у власність, ОСОБА_1 , в порушення п. 11 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», не повідомляв позивача про зміну власника, а тому позивач не мав інформації про реєстрацію права власності на ОСОБА_1 , а в подальшому на іншого власника.

Щодо невідповідності площі, яка береться за основу позивачем для нарахування вартості послуг з площею, яка зазначена у відповіді ЗМ БТІ, суд зауважує, що ЗМ БТІ вказує загальну площу будівлі, а позивач для розрахунку бере опалювальну площу.

Щодо інших доводів відповідача та його представника, суд зауважує, що відповідно до сталої практики ЄСПЛ, у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього.

На підставі викладеного, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, заснованими на законі, доведеними, однак підлягають частковому задоволенню з урахуванням періоду стягнення заборгованості.

Згідно зі статтею 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 10-13, 60,74,79, 84,88, 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Концерну «Міські теплові мережі» (місцезнаходження: 69091, м. Запоріжжя, вул. Героїв полку «Азов», буд. № 137) задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , на користь Концерну «Міські теплові мережі» (р/р № НОМЕР_2 у Філії АТ «Укрексімбанк» у м. Києві, МФО 322313, ) заборгованості за надану послугу з постачання теплової енергії за період з 01.11.2021 по 13.01.2022 на загальну суму 31 396 (тридцять одна тисяча триста дев`яносто шість) гривень26 копійок.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , на користь Концерну Міські теплові мережі р/р № НОМЕР_3 , ПАТ АБ «Укргазбанк», МФО 320478, ) судовий збір в сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Повне рішення складено 13червня 2025 року.

Суддя: Н.Г.Скользнєва