Провадження №2/369/967/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2025 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Скрипник О.Г.,

при секретарі Гребенюк Н.О.,

розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 369/14580/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області із позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.

Позивачем ОСОБА_1 подано до суду 20 травня 2025 року заяву за вхідн. №25231 про забезпечення позову, у якій просила суд заборонити вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 .

Накласти арешт на нерухоме майно - земельні ділянки площею 0,0335 га, кадастровий номер :03:006:5442, площею 0,0335 га, кадастровий номер :03:006:5443, площею 0,0335 га, кадастровий номер :03:006:5444, що знаходиться в АДРЕСА_2 на яких частково збудовано вищевказаний багатоквартирний житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_2 в межах ціни позову.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що у провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області знаходиться справа № 369/141580/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.

17 липня 2020 р. між ОСОБА_2 як Продавцем, та ОСОБА_1 як Покупцем, укладено нотаріальний Попередній договір про укладення договору купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Михальченко М.М., та зареєстрований в реєстрі за N 5971.

Згідно п. 1 Попереднього договору у строк до 30.06.2021 р. Продавець зобов`язався передати у власність Покупця, з укладенням договору купівлі-продажу, а Покупець зобов`язався прийняти та оплатити квартиру N 25, загальною площею 28,2 кв. м. в багатоквартирному житловому будинку, збудованому на земельній ділянці площею 0,0335 га, кадастровий номер :03:006:5442, площею 0,0335 га, кадастровий номер :03:006:5443, площею 0,0335 га, кадастровий номер :03:006:5444, що знаходиться в АДРЕСА_2 та підключеному до центральних комунікацій (водопостачання та водовідведення, електроенергії, газопостачання), у порядку та на умовах, передбачених відповідно цим та Основним договором.

При укладенні цього договору на підтвердження намірів сторін Покупець передав, а Продавець прийняв грошову суму в розмірі 317 545 (триста сімнадцять тисяч п`ятсот сорок п`ять) грн. 00 коп., що еквівалентно 11 627 (одинадцять тисяч шістсот двадцять сім) доларів США. Свої грошові зобов`язання в сумі 11 627 дол. США Покупець виконала в повній мірі 17.07.2020 року. Таким, чином умови Попереднього договору з боку Покупця в оплаті вартості квартири виконані своєчасно та в повному обсязі.

Сторони домовились, що у випадку відмови (ухилення) Продавця від продажу квартири у строк, передбачений цим договором, або наявної заборони на продаж майна Продавцем, або визнання об`єкту будівництва незаконно збудованою, або наявність підстав для визнання забудови як об`єкту будівництва, побудованого з порушенням чинних норм, що не дає можливості ввести його в експлуатацію, Продавець повинен повернути покупцю одержану від нього суму авансових платежів в даному випадку в розмірі 317 545 (триста сімнадцять тисяч п`ятсот сорок п`ять) грн. 00 коп., що еквівалентно 11 627 (одинадцять тисяч шістсот двадцять сім) доларів США. В строк визначений Попереднім договором. Продавець не виконав свої зобов`язання щодо передання у власність Покупця з укладенням договору купівлі-продажу квартири.

Всупереч умовам Попереднього договору Продавець не передав у власність Покупця з укладенням договору купівлі-продажу вказану квартиру як до 30.06.2021 року, так і станом на день подання цієї заяви. Більш того, багатоквартирний житловий будинок, в якій має знаходитися вказана квартира, не побудований та не введений в експлуатацію досі.

Крім того, всупереч умовам Попереднього договору Продавцем не повернуто Покупцю одержану від нього суму авансу як протягом одного місяця, так і станом на день подання цієї заяви. При цьому розшукати Продавця для вручення вимоги про повернення авансу не вдається можливим, оскільки остання за місцем реєстрації не перебуває, на зв`язок не виходить, працівники офісу продажів відповідного житлового комплексу його контактів не надають.

У зв`язку з невиконанням Відповідачем умов договору, Позивач звернулася за захистом своїх прав до суду з позовом про стягнення грошових коштів в сумі 463 150,02 грн.

Як свідчать вищевикладені обставини, з моменту, відколи зобов`язання за договором мали бути виконані минуло майже чотири роки. В інформаційній системі судової влади зареєстровано низку аналогічних позовів до Відповідача, щодо переважної більшості з яких провадження вже відкрито. Вказане констатує як те, що Продавець не планував насправді виконувати зобов`язання, передбачені Попереднім договору, так і те, що виконання судового рішення за позовом про стягнення коштів може бути утрудненим через значну кількість потенційних стягувачів.

За таких обставин, цілком ймовірно, що Відповідач спробує уникнути фінансових втрат в разі негативного для нього результату розгляду справи шляхом відчуження майна (квартири/багатоквартирного житлового будинку та земельних ділянок, що знаходиться в АДРЕСА_2 ), тим більше, що ймовірність задоволення позову дуже висока.

Запобігти зазначеним діям Відповідача можна лише шляхом заборони вчинення реєстраційних дій щодо спірної квартири та накладення арешту на земельні ділянки площею 0,0335 га, кадастровий номер :03:006:5442, площею 0,0335 га, кадастровий номер :03:006:5443, площею 0,0335 га, кадастровий номер :03:006:5444, що знаходиться в АДРЕСА_2 на яких частково збудовано вищевказаний багатоквартирний будинок, не допустивши таким чином його продажу третім особам до вирішення спору.

Відповідно до частини першої ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

У зв`язку з відсутністю сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши заяву, всебічно та повно дослідивши доводи позивача, матеріали позовної заяви, суд приходить до висновку, що заява підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З огляду на ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь нього, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року № ETS № 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 році у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Зазначена правова позиція була багаторазово підтверджена Верховним Судом у справах, де суди дійшли висновку про доцільність вжиття заходів забезпечення позову (постанови від 15.07.2021 року, провадження № 61-8468ав21 та від 30.06.2021 року у справі № 523/11320/19).

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Крім того, Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у своїх постановах від 03.07.2019 року у справі № 331/1255/17 та від 30.06.2021 року у справі № 204/8994/19 вказав, що забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує під час розгляду питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, за якої може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову, зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12.08.2021 року у справі № 724/561/20 та від 07.07.2021 року у справі № 308/7086/20.

В останній постанові Верховний Суд також наголосив на тому, що при вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Як вбачається з матеріалів справи 17 липня 2020 р. між ОСОБА_2 як Продавцем, та ОСОБА_1 як Покупцем, укладено нотаріальний Попередній договір про укладення договору купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Михальченко М.М., та зареєстрований в реєстрі за N 5971.

Згідно п. 1 Попереднього договору у строк до 30.06.2021 р. Продавець зобов`язався передати у власність Покупця, з укладенням договору купівлі-продажу, а Покупець зобов`язався прийняти та оплатити квартиру N 25, загальною площею 28,2 кв. м. в багатоквартирному житловому будинку, збудованому на земельній ділянці площею 0,0335 га, кадастровий номер :03:006:5442, площею 0,0335 га, кадастровий номер :03:006:5443, площею 0,0335 га, кадастровий номер :03:006:5444, що знаходиться в АДРЕСА_2 та підключеному до центральних комунікацій (водопостачання та водовідведення, електроенергії, газопостачання), у порядку та на умовах, передбачених відповідно цим та Основним договором.

При укладенні цього договору на підтвердження намірів сторін Покупець передав, а Продавець прийняв грошову суму в розмірі 317 545 (триста сімнадцять тисяч п`ятсот сорок п`ять) грн. 00 коп., що еквівалентно 11 627 (одинадцять тисяч шістсот двадцять сім) доларів США. Свої грошові зобов`язання в сумі 11 627 дол. США Покупець виконала в повній мірі 17.07.2020 року. Таким, чином умови Попереднього договору з боку Покупця в оплаті вартості квартири виконані своєчасно та в повному обсязі.

Сторони домовились, що у випадку відмови (ухилення) Продавця від продажу квартири у строк, передбачений цим договором, або наявної заборони на продаж майна Продавцем, або визнання об`єкту будівництва незаконно збудованою, або наявність підстав для визнання забудови як об`єкту будівництва, побудованого з порушенням чинних норм, що не дає можливості ввести його в експлуатацію, Продавець повинен повернути покупцю одержану від нього суму авансових платежів в даному випадку в розмірі 317 545 (триста сімнадцять тисяч п`ятсот сорок п`ять) грн. 00 коп., що еквівалентно 11 627 (одинадцять тисяч шістсот двадцять сім) доларів США. В строк визначений Попереднім договором. Продавець не виконав свої зобов`язання щодо передання у власність Покупця з укладенням договору купівлі-продажу квартири.

Всупереч умовам Попереднього договору Продавець не передав у власність Покупця з укладенням договору купівлі-продажу вказану квартиру як до 30.06.2021 року, так і станом на день подання цієї заяви. Більш того, багатоквартирний житловий будинок, в якій має знаходитися вказана квартира, не побудований та не введений в експлуатацію до теперішнього часу.

Враховуючи викладене, наведені у заяві про забезпечення позову факти та обґрунтування, предмет цього позову, наявність зв`язку між заходами забезпечення позову та предметом позовних вимог, суд дійшов до висновку про необхідність та доцільність вжиття заходів забезпечення позову у цій справі у спосіб, про який просить позивач, так як застосування таких заходів забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист прав та інтересів позивача, та вважає за можливе заяву позивача про забезпечення позову задовольнити.

При цьому таке забезпечення позову буде співмірним із заявленими позовними вимогами.

З поданої заяви про забезпечення позову та доданих до неї документів вбачається, що у разі прийняття рішення на користь позивача можуть виникнути труднощі у подальшому при виконанні такого рішення.

При цьому, накладення арешту до вирішення спору по суті не призведе до обмеження прав відповідача на володіння та користування майном, а слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав позивача.

При вирішенні питання щодо необхідності застосування зустрічного забезпечення слід зазначити наступне.

Регламентація питання про зустрічне забезпечення позову здійснюється положеннями ст. 154 ЦПК України. Зокрема, вказаною нормою передбачено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

З аналізу наведеної норми вбачається, що єдиним критерієм застосування судом зустрічного забезпечення позову є забезпечення можливості відшкодування збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову. При цьому можливість таких збитків має бути ретельно досліджена судом, визначено їх потенційний розмір, оцінено співмірність застосованих заходів забезпечення позову розміру таких можливих збитків та розміру зустрічного забезпечення.

Суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення, оскільки матеріали справи не містять доводів та аргументів, яким чином накладений арешт може завдати збитків відповідачу, а також в чому саме можуть полягати такі збитки. Окрім того, не містять матеріали справи й доказів наявності передбачених ст. 154 ЦПК України випадків обов`язкового застосування зустрічного забезпечення.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 149-159, 260, 353, 354 ЦПК України суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 369/14580/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .

У задоволенні решти вимог заяви - відмовити.

Копію ухвали надіслати сторонам.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала про забезпечення позову набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Стягувач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 .

Боржник: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_4 .

Суддя: Оксана СКРИПНИК