Провадження №2-зз/523/53/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2025 р. м. Одеса

Пересипський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого судді Аліної С.С.

за участю секретаря судового засідання Томілко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 адвоката Самборської Н.П. про скасування заходів забезпечення позову по справі №2-609 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу, за участю заінтересованих осіб ОСОБА_2 , Суворовського відділу державної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса),-

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулась представник ОСОБА_1 адвокат Самборська Н.П. з заявою про скасування заходів забезпечення позову накладених ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 29.01.2003 р., в рамках цивільної справи №2-609 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення боргу, а саме з 1/5 частина квартири за АДРЕСА_1

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 належить на праві приватної власності 1/5 частина квартири за АДРЕСА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.07.2024 р.

Листом від 25.06.2024 р. № 1538/0120 було повідомлено, що в матеріалах архівного фонду Першої одеської державної нотаріальної контори міститься ухвала Суворовського районного суду м. Одеси від 29.01.2003 р щодо накладення арешту на майно ОСОБА_1 , а саме: на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 .

Будь-які відомості про зняття арешту в матеріалах нотаріального архіву відсутні, таким чином вбачається, що на момент подання зазначеної заяви наявний арешт, який накладений ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 29.01.2003 р (забезпечення позову) та арешт накладений Суворовського РВ ДВС управління юстиції у м. Одесі (виконання рішення).

З ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 29.01.2003 року вбачається, що підставою накладення арешту на майно ОСОБА_1 був спір між ОСОБА_5 та позивачем стосовно стягнення боргу за договором займу.

З моменту накладення арешту до подачі зазначеної заяви пройшов 21 (двадцять один ) рік, тобто з рахуванням зазначеного часу вбачається, що відпали будь-які правові підстави для продовження заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту по вищезазначеній справі.

У судове засідання учасники розгляду заяви не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені судом належним чином. Представник заявника ОСОБА_1 адвокат Самборська Н.П. надала до суду заяву, в якій просила розглянути заяву без участі сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 29.01.2003 р., в рамках цивільної справи №2-609 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення боргу, а саме з 1/5 частина квартири за АДРЕСА_1 .

З ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 29.01.2003 року вбачається, що підставою накладення арешту на майно ОСОБА_1 був спір між ОСОБА_5 та позивачем стосовно стягнення боргу за договором займу.

З моменту накладення арешту до подачі зазначеної заяви пройшов 21 (двадцять один ) рік, тобто з рахуванням зазначеного часу вбачається, що відпали будь-які правові підстави для продовження заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту по вищезазначеній справі.

Частиною ч. 1 ст. 158 ЦПК України передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

За правилами ч.ч. 9,10 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Згідно п. 10 постанови Пленум Верховного Суду України № 9 від 22.10.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Аналіз зазначених правових норм і роз`яснення Пленуму Верховного Суду дає можливість зробити висновок про те, що підставою для скасування заходів забезпечення позову можуть бути будь-які обставини, які свідчать про відсутність потреби у забезпеченні позову, про неефективність вжитих заходів, про невідповідність вжитих заходів дійсним обставинам справи, про наявність зловживань з боку позивача при вирішенні питання про забезпечення позову тощо.

Втручання у право власності може бути виправданим згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод й буде відповідати усталеній прецедентній практиці Європейського суду з прав людини (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції», рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»), якщо воно здійснено: з метою врегулювання спору і врахування права власності іншого співвласника (суспільний інтерес); на підставі закону; з дотриманням вимог співмірності і пропорційності.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою гарантується право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

На підставі наведеного, та керуючись ст.ст. 158, 260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Самборської Н.П. про скасування заходів забезпечення позову по справі №2-609 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу, за участю заінтересованих осіб ОСОБА_2 , Суворовського відділу державної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) - задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову накладені ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 29.01.2003 р, а саме - арешт з 1/5 частина квартири за АДРЕСА_1 .

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 03.06.2025 року.

Суддя: Аліна С.С.