Справа № 405/3040/23
Номер провадження 2/404/891/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року Фортечний районний суд міста Кропивницького

в складі: головуюч ого судді Кулінка Л.Д.

за участю секретаря Котової К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому цивільну справу за позовом Кіровоградської обласної прокуратури, яка діє в інтересах держави, до Кропивницької міської ради, ОСОБА_1 , про визнання недійсним рішення, скасування державної реєстрації права, скасування реєстрації земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

Кіровоградська обласна прокуратура, яка діє в інтересах держави, звернулась до суду з позовом до Кропивницької міської ради, та ОСОБА_1 про визнання недійсним рішення Кіровоградської міської ради № 4051 від 07.10.2010, яким затверджено ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки по АДРЕСА_1 та передано у власність земельну ділянку площею 704 кв.м. для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за рахунок земель житлової та громадської забудови; скасування державної реєстрації речового права права власності ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової кратки платника податків НОМЕР_1 ), про що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно здійснено запис 17974420 щодо земельної ділянки площею 0,0704 га з кадастровим номером :29:265:0036 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :29:265:0036 площею 0,0704 га, вчинену 07.11.2016 у Державному земельному кадастрі.

Ухвалою судді Ленінського районного суду міста Кіровограда від 05 травня 2023 року на підставі пункту 1 частини першої статті 31 Цивільного процесуального кодексу України позовні матеріали направлені до Кіровського районного суду міста Кіровограда (том 1, а.с.88).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи № 405/3040/23, номер провадження 2/404/891/23 між суддями для її розгляду визначено суддю Кулінка Л.Д.

Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 31 травня 2023 року прийнято з Ленінського районного суду міста Кіровограда від 31 травня 2023 року позовну заяву Кіровоградської обласної прокуратури, яка діє в інтересах держави, до Кропивницької міської ради, ОСОБА_1 , про визнання недійсним рішення, скасування державної реєстрації права, скасування реєстрації земельної ділянки, прийнято до розгляду. Відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання (том 1, а.с.96).

За заявою позивача, забезпечено позов шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 0,0704 га, яка розташована на території міста Кропивницького з кадастровим номером :29:265:0036. Заборонено органам, які проводять реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки площею 0,0704 га, яка розташована на території міста Кропивницького з кадастровим номером :29:265:0036 (ухвала Кіровського районного суду міста Кіровограда від 31 травня 2023 року ; том 1, а.с.97).

Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 25 вересня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (том 1, а.с.109).

Через канцелярію суду представником відповідача подано відзив на позов (вх. № 44389 від 22.11.2023 року; том 1, а.с. 121-134).

Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 29 листопада 2023 року клопотання представника відповідача, про продовження процесуального строку на подання відзиву на позов задоволено. Продовжено відповідачу - ОСОБА_1 процесуальний строк для подання відзиву позов та врахувати поданий відзив (вх. № 44389 від 22.11.2023 року) при ухваленні рішення суду у даній справі.

До суду надійшло клопотання представника відповідача ОСОБА_1 , адвоката Щедрова О.Р. про залишення позовної заяви без руху. В обгрунтування поданого клопотання зазначено, що зі змісту позовної заяви вбачається, що цей позов прокурор вважає негаторним позовом в розумінні статті 391 Цивільного кодексу України, тобто позовом про усунення перешкод, пов`язаних із здійсненням права власності над земельною ділянкою. Попри те, що у прохальній частині позову немає вимоги про передачу спірної ділянки від ОСОБА_1 до Кропивницької міської ради, вважає, що цей позов прямо пов`язаний із витребуванням майна на користь власника. Власник земельної ділянки водного фонду може вимагати усунення порушення його права власності на цю ділянку, зокрема, оспорюючи відповідні рішення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування, договори або інші правочини, та вимагаючи повернути таку ділянку. Цим позовом і потенційним його задоволенням ОСОБА_1 позбавляється своєї власності і право на неї переходить територіальній громаді. Тобто цей позов слід розцінювати, як витребування майна у добросовісного набувача. Наразі інтереси добросовісного набувача захищені Законом України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача». Зазначає, що позивач у даній справі фактично намагається підмінити віндикаційний позов негаторним. Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Прикінцеві Закону України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача», положення цього Закону мають зворотну дію в часі в частині умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, у справах, в яких судом першої інстанції не ухвалено рішення про витребування майна у добросовісного набувача на день набрання чинності цим Законом, а також у частині порядку обчислення та перебігу граничного строку для витребування чи визнання права щодо: нерухомого майна, право власності на яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно до дня набрання чинності цим Законом; нерухомого майна, щодо якого на момент його передачі першому набувачеві законом не була встановлена необхідність державної реєстрації правочину або реєстрації права власності і дата його передачі першому набувачеві передує дню набрання чинності цим Законом. Згідно з абзацом 2 частини четвертої статті 177 Цивільного процесуального кодексу України, у разі подання органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором позовної заяви про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади до позову додаються документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви. Варто відмітити, попри те, що наразі провадження у справі №405/3040/23 перебуває на стадії дослідження доказів, на переконання сторони відповідача частина одинадцята статті 187 Цивільного процесуального кодексу України не ставить у залежність можливість винесення ухвали про залишення позову без руху від стадії судового процесу. Оскільки Закон України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» набув чинності тільки нещодавно, ще немає висновків про застосування статті 390 Цивільного кодексу України, частини четвертої статті 177 Цивільного процесуального кодексу України у поєднанні з частиною одинадцятою статті 187 Цивільного процесуального кодексу України, але наразі суди першої інстанції доволі часто залишають позови прокурорів без руху саме із підстав незабезпечення внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна яке витребовується (причому незалежно від стадії судового процесу). А відтак, просить суд залишити позов без руху (том 2, а.с.13-36).

В свою чергу, прокурором подано заперечення на залишення позовної заяви без руху (вх. № 21996 від 28.05.2025 року) в обгрунтування яких зазначено, що на сьогодні стаття 391 Цивільного кодексу України, за якою (на момент пред`явлення позову) законодавець встановлював право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, доповнена частиною другою: «якщо органом державної влади або органом місцевого самоврядування, незалежно від того, чи мав такий орган відповідні повноваження, вчинялися будь-які дії, спрямовані на відчуження майна, в результаті яких набувачем такого майна став суб`єкт права приватної власності, спори щодо володіння та/або розпоряджання, та/ або користування таким майном відповідним органом державної влади або органом місцевого самоврядування вирішуються на підставі статей 387 і 388 цього Кодексу». Вказана норма як на сьогодні, так і на момент звернення до суду передбачає право прокурора наполягати на задоволенні позову про усунення перешкод територіальній громаді міста у володінні та розпорядженні земельною ділянкою водного фонду. Статтею 387 Цивільного кодексу України чітко передбачено право власника витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Щодо посилання відповідача на Закон України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача», який набув чинності 09.04.2025 року. Зазначає, що вказаний закон спрямований на захист прав та законних інтересів саме добросовісного набувача у випадку вибуття майна із власності держави чи територіальної громади. У даній справі представник відповідача під час судового розгляду справи не надав докази добросовісності дій саме ОСОБА_1 під час одержання у приватну власність спірної земельної ділянки. Матеріалами справи підтверджено, а відповідачем не спростовано, що спірна земельна ділянка з кадастровим номером :29:265:0036 розташована в обласному центрі в межах прибережної захисної смуги річки Інгул. У силу об`єктивних, видимих природних властивостей земельної ділянки з кадастровим номером :29:265:0036, набувач не міг не знати про її наближеність до річки Інгул. На сьогодні земельна ділянка відноситься до земель житлової та громадської забудови та належить на праві власності відповідачу ОСОБА_1 , що є беззаперечною загрозою подальшої її забудови. Крім того, такі обставини порушують режим використання та охорони земель водного фонду та можуть завдати непоправної шкоди екосистемі річки. Проявивши розумну обачність, ознайомившись зі змістом земельного законодавства і за необхідності отримавши правову допомогу перед набуттям такої ділянки, фізична особа відповідач міг та повинен був знати про те, що зазначена ділянка знаходиться в прибережній захисній смузі річки Інгул, яка належить до земель водного фонду. У змінах, що відбулись в законодавстві після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» ключовим елементом є дослідження питання добросовісності набувача. Добросовісним є набувач, який придбав майно за відплатним договором в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (частина перша статті 388 Цивільного кодексу України). У даній справі ОСОБА_1 отримав земельну ділянку в приватну власність у безвідплатному порядку, тобто не поніс ніяких витрат на її набуття. Також, як зазначено вище, в силу спеціального статусу земель водного фонду, до яких віднесені й землі, зайняті прибережними захисними смугами, відповідач у справі діяв недобросовісно. Крім того, частиною другою статті 388 Цивільного кодексу України визначені випадки, коли майно не може бути витребувано від добросовісного набувача: воно було продане або передане у власність у порядку, встановленому для виконання судових рішень; воно було продане такому набувачеві на електронному аукціоні у порядку, встановленому для приватизації державного та комунального майна. У даній справі відсутні такі умови набуття права на землю. Станом на дату звернення прокурора з позовом до суду діяла редакція статті 177 Цивільного процесуального кодексу України, якою визначено перелік документів, що додаються до позовної заяви. Позовну заяву у цій справі подано прокурором до суду з дотриманням вимог вказаної статті. Зазначає про те, що в законодавстві України, в тому числі у Законі України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» відсутні норми, які вказують на те, що частина четверта статті 177 Цивільного процесуального кодексу України має зворотну дію в часі. Так, пункт 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 4292-IX передбачено зворотну дію закону в часі лише в частині умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, у справах, в яких судом першої інстанції не ухвалено рішення про витребування майна у добросовісного набувача на день набрання чинності цим Законом, а також у частині порядку обчислення та перебігу граничного строку для витребування чи визнання права. Умови та порядок компенсації викладено законодавцем у частині п`ятій статті 390 Цивільного кодексу України. Порядок обчислення та перебігу граничного строку для витребування чи визнання права викладено у статті 388 Цивільного кодексу України. При цьому частиною четвертою статті 177 Цивільного процесуального кодексу України не містить умов та порядку компенсації вартості нерухомого майна, а також порядку обчислення та перебігу граничного строку, оскільки є нормою процесуального права, а не нормою матеріального права. Стаття 177 Цивільного процесуального кодексу України лише встановлює вимоги до процесуального документа позовної заяви. Таким чином, стаття 177 Цивільного процесуального кодексу України не має зворотної дії в часі з огляду на відсутність у законодавстві вказівки про її зворотну дію, а норми Цивільного процесуального кодексу України підлягають застосуванню в редакції, чинній на час вчинення окремої процесуальної дії звернення прокурора з позовом до суду. А відтак, просить відмовити у задоволенні клопотання відповідача про залишення позову без руху (том 2, а.с.37-42).

Прокурор в судовому засіданні заперечувала щодо залишення позову без руху, посилаючись на обставини викладені у запереченні.

Представник відповідача ОСОБА_1 , адвокат Щедров О.Р., в судовому засіданні підтримав подане клопотання про залишення позову без руху з підстав вказаних у клопотанні.

Представник відповідача Кропивницької міської ради, в судовому засіданні щодо питання про залишення позову без руху, зазначив про вирішення вказаного питання на розгляд суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши думку учасників справи, проаналізувавши норми цивільного процесуального законодавства, суд дійшов висновку про таке.

Вимоги до форми і змісту позовної заяви встановлені статтями 175 і 177 Цивільного процесуального кодексу України.

Абзацом другим частини четвертої статті 177 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що у разі подання органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором позовної заяви про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади до позову додаються документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви.

Статтею 387 Цивільного кодексу України визначено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Якщо органом державної влади або органом місцевого самоврядування, незалежно від того, чи мав такий орган відповідні повноваження, вчинялися будь-які дії, спрямовані на відчуження майна, в результаті яких набувачем такого майна став суб`єкт права приватної власності, спори щодо володіння та/або розпоряджання, та/або користування таким майном відповідним органом державної влади або органом місцевого самоврядування вирішуються на підставі статей 387 і 388 цього Кодексу (частина друга статті 391 Цивільного кодексу України).

Частиною п`ятою статті 390 Цивільного кодексу України встановлено, що суд одночасно із задоволенням позову органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади вирішує питання про здійснення органом державної влади або органом місцевого самоврядування компенсації вартості такого майна добросовісному набувачеві. Суд постановляє рішення про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, за умови попереднього внесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором вартості такого майна на депозитний рахунок суду. Перерахування грошових коштів як компенсації вартості нерухомого майна з депозитного рахунку суду здійснюється без пред`явлення добросовісним набувачем окремого позову до держави чи територіальної громади.

Тобто невнесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором вартості такого майна на депозитний рахунок суду виключає можливість постановлення рішення про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача, але не виключає можливість розгляду справи за позовом органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора, та ухвалення судом рішення про витребування майна у недобросовісного набувача.

Таким чином, частина п`ята статті 390 Цивільного кодексу України не поширюються на випадки подання та розгляду судом позову про витребування майна у недобросовісного набувача.

Крім того, станом на дату звернення прокурора з позовом до суду діяла редакція статті 177 Цивільного процесуального кодексу України, якою визначено перелік документів, що додаються до позовної заяви.

Позовну заяву у даній справі подано позивачем з дотриманням вимог статей 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України.

У пункті 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» передбачено зворотну дію закону в часі лише в частині умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, у справах, в яких судом першої інстанції не ухвалено рішення про витребування майна у добросовісного набувача на день набрання чинності цим Законом, а також у частині порядку обчислення та перебігу граничного строку для витребування чи визнання права. Умови та порядок компенсації викладено законодавцем у частині п`ятій статті 390 Цивільного кодексу України. Порядок обчислення та перебігу граничного строку для витребування чи визнання права викладено у статті 388 Цивільного кодексу України

Законі України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» відсутні норми, які вказують на те, що частина четверта статті 177 Цивільного процесуального кодексу України має зворотну дію в часі.

При цьому частина четверта статті 177 Цивільного процесуального кодексу України не містить умов та порядку компенсації вартості нерухомого майна, а також порядку обчислення та перебігу граничного строку, оскільки є нормою процесуального права, а не нормою матеріального права.

Стаття 177 Цивільного процесуального кодексу України лише встановлює вимоги до процесуального документа позовної заяви.

Таким чином, стаття 177 Цивільного процесуального кодексу України не має зворотної дії в часі з огляду на відсутність у законодавстві вказівки про її зворотну дію, а норми Цивільного процесуального кодексу України підлягають застосуванню в редакції, чинній на час вчинення окремої процесуальної дії.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає що позов відповідає вимогам статей 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України, а тому відсутні підстави для залишення позову без руху.

На підставі викладеного, керуючись статтями 175, 177, 187 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 , адвоката Щедрова О.Р. (вх. № 21694 від 27.05.2025 року) про залишення позовної заяви без руху, відмовити.

Судове засідання відкласти до 22 липня 2025 року до 13 год 45 хв.

Судове засідання відбудеться в приміщенні Фортечного районного суду міста Кропивницького за адресою: 25009, місто Кропивницький, вулиця Габдрахманова, 7 (2 поверх, зал № 12).

У судове засідання викликати учасників справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення суддею та оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 13.06.2025 року.

Суддя Фортечного районного

суду міста Кропивницького Людмила КУЛІНКА

Суддя Фортечного районного суду

міста Кропивницького Л. Д. Кулінка