Справа № 191/2615/25
Провадження № 2-н/191/177/25
У Х В А Л А

іменем України

05 червня 2025 року м. Синельникове

Суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської Форощук С.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Биструшкін Олександр Сергійович про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

До Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла заява ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Биструшкін Олександр Сергійович про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 .

Ознайомившись зі змістом заяви, доданими до неї документами, судом встановлено, що за даною заявою не може бути видано судовий наказ, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч. 5 ст.183Сімейного кодексу України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі: на одну дитину однієї чверті; на двох дітей однієї третини; на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Згідно ч. 3 статті 181 СК України,за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Тобто, за змістом вищевказаних правових норм, право на звернення до суду заявою про видачу судового наказу чи з позовом про стягнення аліментів має той із батьків, з ким проживає дитина.

Згідно положень п.4 ч.2, п.4 ч.3 статті 163 ЦПК України, у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, якими вони обґрунтовано. До заяви про видачу судового наказу додаються документи або їх копії, що підтверджують обставини, яким заявник обґрунтовує свої вимоги.

Однак, до заяви про видачу судового наказу не долучено доказів, які б підтверджували факт проживання неповнолітньої дитини із заявником на час звернення до суду з даною заявою, що позбавляє суд можливості зробити висновки з цього питання та перевірити наявність у заявника права вимоги на стягнення аліментів, як у особи, з якою проживає дитина.

Згідно з п. п. 1, 8 ч. 1ст.165Цивільного процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Таким чином, оскільки із поданої заяви не вбачається виникнення у заявника (стягувача) права грошової вимоги до боржника, позаяк до заяви в порушення вимог п. 4 ч. 3 ст.163ЦПК України не додані докази на підтвердження того, що діти станом на день подання заяви проживають саме разом із заявником (що є передумовою стягнення аліментів на її користь з огляду на положення ч. 5 ст. 183 СК України), суддя вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 165 ЦПК України, суддя ,-

ПОСТАНОВИВ:

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Биструшкін Олександр Сергійович про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С. А. Форощук