Справа № 626/897/25
Провадження № 2-о/626/58/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

04.06.2025 року м. Берестин

Берестинський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Дудченка В.О.,

присяжних Казакової А.В., Кизими А.В.,

за участю секретаря Зінченко Л.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника Орєхової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Берестині цивільну справу за заявою ОСОБА_1 із заінтересованими особами: Берестинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Берестинському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Міністерством оборони України, військовою частиною НОМЕР_1 , ОСОБА_2 про оголошення фізичної особи померлою,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про оголошення водія 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , солдата ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , громадянина України, уродженця м. Павлоград, Дніпропетровської області, Україна, померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час виконання бойового завдання поблизу селища Курдюмівка, Бахмутського району, Донецької області. Датою смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати ІНФОРМАЦІЯ_2 . Місце смерті - селище Курдюмівка, Бахмутського району, Донецької області.

В обгрунтування заяви зазначила, що 11 квітня 2014 року вона уклала шлюб з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований Виконавчим комітетом Піщанської сільської ради Красноградського району Харківської області актовий запис № 2.

ОСОБА_2 є матір`ю чоловіка заявника, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та є заінтересованою особою у справі. Батько ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про ведення воєнного стану в Україні» , у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України , на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст. 106 Конституції України, Закону України « Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан.

Указом Президента України № 69/22 « Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 року було оголошено про загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.02.2022 року № 61 зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення солдата ОСОБА_3 , та призначено на посаду водія 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , ВОС-790037А з 01 березня 2022 року.

Відповідно до довідки ВЧ НОМЕР_1 від 02.03.2023 року за № 65 військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 водій 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти, солдат ОСОБА_3 , дійсно з 01.03.2022 року по 14.12.2022 року безпосередньо брав участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, та під час бою на околиці н.п. Курдюмівка Донецької області зник безвісті.

За наслідками службового розслідування за фактом безвісного зникнення військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 , що мало місце 14.12.2022 року в районі виконання бойового завдання поблизу н.п.Курдюмівка Бахмутського району Донецької області, в ході безпосереднього бойового зіткнення з військами збройних сил Російської Федерації, під час обстрілів з мінометів, АГС, снайперських обстрілів та обстрілів зі стрілецької зброї ВОП « ІНФОРМАЦІЯ_4 » командиром військової частини НОМЕР_1 видано наказ № 21 від 28.12.2022 року, яким службове розслідування за даним фактом вважати закінченим (п.1 наказу). Вважати солдата ОСОБА_3 таким, що зник безвісті за особливих обставин, у зв`язку з тим, що неможливо документально підтвердити його смерть (причину смерті) (п.2 наказу) .

Начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 23.12.2022 року ОСОБА_1 , сповіщено, що її чоловік водій 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призваний на військову службу 01.03.2022 року ІНФОРМАЦІЯ_5 , мужньо виконавши свій обов`язок в бою за Україну, її свободу і незалежність зник безвісті 14.12.2022 року виконуючи бойове завдання за призначенням в зоні ведення бойових дій.

За повідомленням начальника Берестинського (колишнього Красноградського) РВП ГУНП в Харківській області інформація стосовно зникнення безвісті ОСОБА_3 , 14.12.2022 року поблизу населених пунктів Курдюмівка та Озерянівка Бахмутського району Донецької області внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.12.2022 року за № 000796 за ч.1 ст. 115 КК України.

Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісті за особливих обставин № від 01.12.2023 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , набув статусу особи зниклої безвісті за особливих обставин 07.09.2023 року.

Оголошення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлим в судовому порядку пов`язується з виникненням прав і законних інтересів, щодо отримання соціальних виплат, призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, припинення шлюбу, для визначення правового статусу членів сім`ї, їх соціального забезпечення.

В судовому засіданні заявник та її представник, адвокат Орєхова Н.В., заяву підтримали в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Берестинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Берестинському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явилась, від неї надійшла письмова заява відповідно до якої просить розгляд справи проводити без її участі та проти задоволення заяви не заперечує.

Від представника заінтересованої особи Міністерства оборони України до суду надійшла заява відповідно до якої просить розгляд справи проводити за відсутності їх представника та ухвалити рішення, враховуючи правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року по справі № 755/11021/22.

Від заінтересованої особи ОСОБА_2 надійшла письмова заява відповідно до якої вона просила розгляд справи проводити за її відсутності, не заперечувала проти задоволення заяви про оголошення її сина ОСОБА_3 , померлим.

Представник заінтересованої особи військової частини НОМЕР_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Оголошення фізичної особи померлою (смерть in absentia) - це судове визнання померлою фізичної особи, щодо якої за місцем її постійного проживання немає будь-яких відомостей про місце перебування протягом встановленого законом строку.

У правовому контексті оголошення фізичної особи померлою є припущенням її смерті (praesumptio mortis), що має наслідком припинення правосуб`єктності. Суд під час оголошення фізичної особи померлою достеменно не може встановити факт її смерті, а лише припускає це на підставі непрямих доказів або у зв`язку із тривалою безвісною відсутністю.

Оголошення фізичної особи померлою є юридичною фікцією, техніко-правовим прийомом, за якого суд визнає дійсними юридичні факти і обставини, які не підтверджуються неспростовними доказами через брак останніх або їх недостатність.

Законодавець розрізняє дві підстави оголошення судом фізичної особи померлою: загальну та спеціальну.

Відповідно до частини першої статті 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

За змістом частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

У частині першій статті 46 ЦК України міститься загальна норма: «фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років» - та дві спеціальні: «якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців» та «за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру».

У частині другій статті 46 ЦК України законодавець навів дві спеціальні норми: «фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій» (речення перше) та «з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців» (речення друге).

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України (другий сенат) від 18 червня 2020 року № 5-р(ІІ)/2020 принцип верховенства права (правовладдя) вимагає суддівської дії у ситуаціях, коли співіснують суперечливі норми одного ієрархічного рівня. У таких ситуаціях до судів різних видів юрисдикції висунуто вимогу застосовувати класичні для юридичної практики формули (принципи): «закон пізніший має перевагу над давнішим» (lex posterior derogat priori); «закон спеціальний має перевагу над загальним» (lex specialis derogat generali); «закон загальний пізніший не має переваги над спеціальним давнішим» (lex posterior generalis non derogat priori speciali). Якщо суд не застосовує цих формул (принципів) за обставин, що вимагають від нього їх застосування, то принцип верховенства права (правовладдя) втрачає свою дієвість.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 лютого 2023 року у справі № 910/18214/19 також звертала увагу на співвідношення між загальною та спеціальною нормою. Так, спеціальна норма встановлює правила, які підлягають застосуванню у певних випадках, визначених такою нормою права, а загальна норма встановлює правила, які підлягають застосуванню у всіх випадках, крім тих, на які поширюється гіпотеза спеціальної норми. Тому загальна та спеціальна норми не суперечать одна одній, а встановлюють системне законодавче регулювання.

Законодавець запроваджує спеціальну цивільно-правову норму з метою конкретизації, деталізації та диференціації правового регулювання цивільних відносин в межах їх загального роду. Спеціальна норма походить від загальної і тісно з нею пов`язана.

Відповідно у ситуації, коли внаслідок збройної агресії рф проти України фізична особа пропала безвісти, суд має право оголосити цю фізичну особу померлою відповідно до частини другої статті 46 ЦК України саме на підставі цих приписів (за умови доведеності зазначених обставин), використовуючи ці норми як спеціальні.

Приписи частини другої статті 46 ЦК України пов`язують оголошення фізичної особи померлою у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, а не у зв`язку з воєнним станом як таким.

Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (стаття 1 Закону України від 12 травня 2015 року № 389-VIII «Про правовий режим воєнного стану»).

За змістом статті 1 Закону України від 06 грудня 1991 року № 1932-XII «Про оборону України» (станом на час виникнення правовідносин у цій справі):

- воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень;

- бойові дії - форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння);

- воєнні дії - організоване застосування сил оборони та сил безпеки для виконання завдань з оборони України;

- район воєнних (бойових) дій - визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії.

Відповідно бойові дії є однією із форм воєнних дій. Ці категорії співвідносять як ціле (воєнні дії) та частина (бойові дії). Тому воєнні дії, які законодавець згадує у частині другій статті 46 ЦК України, не обмежуються лише бойовими діями.

Законодавець у 2018 році вніс зміни до частини другої статті 46 ЦК України, доповнивши частини другу і третю статті 46 після слів «воєнними діями» словами «збройним конфліктом».

Із пояснювальної записки до проєкту Закону про правовий статус осіб, зниклих безвісти: «Беручи до уваги триваючий збройний конфлікт на території України та його наслідки як для населення в цілому, так і для окремих осіб, найбільш доцільним є прийняття окремого закону, який визначатиме правовий статус осіб, зниклих безвісти, та забезпечуватиме правове регулювання відносин, пов`язаних з обліком цих осіб та їх розшуком, з метою максимального подолання руйнівних наслідків конфлікту».

Збройний конфлікт - це збройне зіткнення між державами (міжнародний збройний конфлікт, збройний конфлікт на державному кордоні) або між ворогуючими сторонами в межах території однієї держави, як правило, за підтримки ззовні (внутрішній збройний конфлікт) (пункт 7 частини першої статті 1 Закону України від 21 червня 2018 року № 2469-VIII «Про національну безпеку України»).

Потрібно наголосити на тому, що законодавець розмежовує категорії «воєнні дії», «збройний конфлікт» і «воєнний стан». Частина друга статті 46 ЦК України послуговується категоріями «воєнні дії» і «збройний конфлікт», а не «воєнний стан». Тому немає підстав пов`язувати початок перебігу строків, зазначених у частині другій статті 46 ЦК України, із введенням, припиненням або скасуванням воєнного стану в Україні.

Велика Палата Верховного Суду для з`ясування змісту припису речення другого частини другої статті 46 ЦК України «з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців» використовує телеологічний (цільовий) спосіб тлумачення норми права.

Правова мета встановлення спеціальних строків полягає в тому, що визначені частиною другою статті 46 ЦК України два роки від дня закінчення воєнних дій, збройного конфлікту або шість місяців потрібні для розшуку особи та вжиття заходів для її повернення із зони воєнних дій, збройного конфлікту або з інших держав і територій. Дворічний або шестимісячний строки обумовлені тим, що в багатьох випадках під час воєнних дій, збройних конфліктів загибель або зникнення осіб відбувається в умовах невизначеності, на територіях, де тривають активні бойові дії, або в тимчасово окупованих регіонах, що ускладнює вирішення питання розшуку фізичної особи. І навіть за наявності цих строків очевидність щодо зникнення безвісти або загибелі особи може залишатися невідомою. Однак саме для розв`язання таких проблем і застосовуються юридичні фікції.

Речення друге частини другої статті 46 ЦК України не конкретизує обставини, за яких суд може застосувати скорочений шестимісячний строк замість дворічного, зазначеного у реченні першому цієї частини. Водночас суд може послатися на шестимісячний строк у разі наявності істотних підстав для припущення, що фізична особа загинула внаслідок воєнних дій, збройного конфлікту, і без обґрунтованих підстав очікувати, що з часом обставини зміняться або з`являться нові дані щодо місцезнаходження цієї особи.

Законодавець доповнив чинний ЦК України реченням другим частини другої статті 46 ЦК України задля врегулювання ситуацій, коли у суду є достатні істотні підстави вважати, що на основі доказів у конкретній справі фізична особа - з надзвичайно великою вірогідністю - є дійсно померлою (загиблою), і що впродовж двох років, зазначених у частині першій цієї статті, про особу не буде додаткових відомостей як про живу.

Словосполучення «від дня закінчення воєнних дій», особливо у контексті широкомасштабної збройної агресії рф проти України, потрібно розуміти як визначення строку тривалістю в шість місяців, який потрібно обраховувати передусім від дня закінчення активних бойових дій на певній території України.

Визначення шести місяців як мінімально потрібного строку відображає необхідність обґрунтованого періоду для пошуку зниклої особи, враховуючи особливі обставини зникнення, зокрема під час активних бойових дій. Встановлення такого строку дозволяє зменшити ймовірність того, що особа, яка може бути ще живою, буде передчасно визнана померлою.

Оголошення фізичної особи померлою пов`язується з виникненням у її родичів та інших заінтересованих осіб прав і законних інтересів, як-от: право на спадкування майна, отримання соціальних виплат, призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, припинення шлюбу, припинення зобов`язань, пов`язаних із такою особою, або інші матеріальні чи нематеріальні інтереси, пов`язані зі смертю цієї особи, тощо. Зазначене рішення також має важливе значення для правового статусу членів сім`ї, їх соціального забезпечення та можливості розпоряджатися майном особи, яка була оголошена померлою. Це оголошення має наслідки й для договірних зобов`язань, кредитних відносин і будь-яких інших правочинів, у яких брала участь особа, оскільки це може вплинути на вимоги кредиторів та інші правовідносини, пов`язані із зобов`язаннями.

Тому суд, зважаючи на конкретні обставини справи, повинен застосовувати норми права, які сприяють досягненню справедливого та передбачуваного результату. Правило про мінімальний шестимісячний строк дозволяє використовувати правові приписи до специфічних умов з огляду на активні бойові дії, соціальний контекст і правову невизначеність, яка виникає внаслідок збройної агресії рф.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Інше, звужувальне, тлумачення правила другого речення частини другої статті 46 ЦК України було б проявом надмірного формалізму і суперечило б завданням цивільного судочинства.

Законодавець, формуючи припис речення другого частини другої статті 46 ЦК України («з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців»), після слів «шести місяців» завершив речення. Зазначене унаочнює, що правильним є таке тлумачення цього припису, що здійснюватиметься без прив`язки до моменту скасування воєнного стану, припинення воєнних дій, збройного конфлікту як такого на усій території України.

Шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість.

Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 (далі - Наказ № 309).

У цьому Наказі № 309 зазначені (1) території, на яких ведуться (велися) бойові дії, зокрема: (а) території можливих бойових дій; (б) території активних бойових дій; (в) території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси; (2) тимчасово окуповані рф території України. До того ж цей Наказ містить інформацію про дату початку та завершення бойових дій на відповідній території.

Отже, суди можуть використовувати дані, зокрема з Наказу № 309, для визначення часових характеристик ведення воєнних дій на конкретній території України.

Даний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року по справі № 755/11021/22.

Заявниця просить оголосити свого чоловіка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , водія 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час виконання бойового завдання поблизу селища Курдюмівка, Бахмутського району, Донецької області. Датою смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати 14.12.2022 року. Місце смерті - селище Курдюмівка, Бахмутського району, Донецької області.

На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.02.2022 року № 61 зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення солдата ОСОБА_3 , та призначено на посаду водія 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , ВОС-790037А з 01 березня 2022 року.

Відповідно до довідки ВЧ НОМЕР_1 від 02.03.2023 року за № 65 військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 водій 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти, солдат ОСОБА_3 , дійсно з 01.03.2022 року по 14.12.2022 року безпосередньо брав участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, та під час бою на околиці н.п. Курдюмівка Донецької області зник безвісті.

За наслідками службового розслідування за фактом безвісного зникнення військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 , що мало місце 14.12.2022 року в районі виконання бойового завдання поблизу н.п.Курдюмівка Бахмутського району Донецької області, в ході безпосереднього бойового зіткнення з військами збройних сил Російської Федерації, під час обстрілів з мінометів, АГС, снайперських обстрілів та обстрілів зі стрілецької зброї ВОП « ІНФОРМАЦІЯ_4 » командиром військової частини НОМЕР_1 видано наказ № 21 від 28.12.2022 року, яким службове розслідування за даним фактом вважати закінченим (п.1 наказу). Вважати солдата ОСОБА_3 таким, що зник безвісті за особливих обставин, у зв`язку з тим, що неможливо документально підтвердити його смерть (причину смерті) (п.2 наказу) .

Начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 23.12.2022 року ОСОБА_1 , сповіщено, що її чоловік водій 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призваний на військову службу 01.03.2022 року ІНФОРМАЦІЯ_5 , мужньо виконавши свій обов`язок в бою за Україну, її свободу і незалежність зник безвісті 14.12.2022 року виконуючи бойове завдання за призначенням в зоні ведення бойових дій.

За повідомленням начальника Берестинського (колишнього Красноградського) РВП ГУНП в Харківській області інформація стосовно зникнення безвісті ОСОБА_3 , 14.12.2022 року поблизу населених пунктів Курдюмівка та Озерянівка Бахмутського району Донецької області внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.12.2022 року за № 000796 за ч.1 ст. 115 КК України.

Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісті за особливих обставин № від 01.12.2023 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , набув статусу особи зниклої безвісті за особливих обставин 07.09.2023 року.

Наказ № 309 від 22 грудня 2022 року «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України втратив чинність.

Наказом № 376 від 28.02.2025 року Міністерства розвитку громад та територій України затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.

Відповідно до Наказу № 376 територією активних бойових дій було селище Курдюмівка Торецької міської територіальної громади Донецької області з 24.02.2022 року до 01.12.2022 року.

Отже, саме з 01 грудня 2022 року має обраховуватися початок шестимісячного строку, зазначеного у реченні другому частини другої статті 46 ЦК України як дата закінчення активних бойових дій на території селища Курдюмівка Торецької міської територіальної громади Донецької області.

ОСОБА_3 зник безвісти 14.12.2022 року під час штурмових дій в районі н.п. Курдюмівка Бахмутського району Донецької області.

Отже в зв`язку з тим, що з моменту зникнення безвісти ОСОБА_3 , 14.12.2022 року, пройшло більше шести місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, та в селищі Курдюмівка Бахмутського району Донецької області завершились активні бойові дії 01.12.2022 року, так як ОСОБА_3 зник безвісти 14.12.2022 року в районі виконання бойового завдання поблизу н.п.Курдюмівка Бахмутського району Донецької області, в ході безпосереднього бойового зіткнення з військами збройних сил російської федерації, під час обстрілів з мінометів, АГС, снайперських обстрілів та обстрілів зі стрілецької зброї ВОП « ІНФОРМАЦІЯ_4 », суд вважає за необхідне оголосити ОСОБА_3 померлим, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість.

Відповідно до ст. 48 ЦК України, у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилась, або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи, або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.

Керуючись ст. ст.5,12,13,79,81,258,259,263-265,268,272,273,354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Оголосити водія 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , солдата ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , громадянина України, уродженця м. Павлоград, Дніпропетровської області, Україна, померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час виконання бойового завдання поблизу селища Курдюмівка, Бахмутського району, Донецької області.

Датою смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Місце смерті - селище Курдюмівка, Бахмутського району, Донецької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Харківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене рішення (вступну та резолютивну частини судового рішення) або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 06 червня 2025 року.

Суддя Дудченко В.О.

Присяжні Казакова А.В.

Кизима А.В.