Справа №303/1662/25
2/303/519/25
ряд. стат. звіту №38
10 червня 2025 року м. Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в особі головуючого-судді Мирошниченка Ю.М.
з участю секретаря судових засідань Лукач К.М.
розглянувши цивільну справу за позовом представника позивача ТзОВ «Діджи Фінанс» - Романенко Михайла Едуардовича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача ТзОВ «Діджи Фінанс» - Романенко М.Е. звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позов мотивований тим, що 24.03.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №102578412 від 24.03.2021 року, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 4000 гривень. 29.07.2021 року згідно умов договору відступлення прав вимоги №05Т ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги за кредитним договором №102578412 від 24.03.2021 року на користь ТОВ «Діджи Фінанс», а відповідно ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги до відповідача. В той же час, відповідачка всупереч Закону та умовам договору своїх зобов`язань перед позивачем не виконала, внаслідок чого за відповідачкою наявна заборгованість по кредитному договору в сумі 7169,69 гривень.
Представник позивача ТзОВ «Діджи Фінанс» - Романенко М.Е. в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі їхнього представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до анкети-заяви №102578412 від 24.03.2021 року та кредитного договору №102578412 від 24.03.2021 року, відповідач ОСОБА_1 отримала від ТОВ «Мілоан» кредит у розмірі 4000 гривень, строком на 15 днів.
Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 належним чином не виконала взяті на себе за кредитним договором зобов`язання, а саме не здійснювала виплату належних до сплати сум кредиту та не сплачувала відсотки за користування кредитом.
Згідно розрахунку заборгованості станом на 01.07.2021 року заборгованість відповідачки ОСОБА_1 за кредитним договором становить 7169,69 гривень, з яких: 3327 гривень борг по тілу, 3840,69 гривень борг по відсотках.
Відповідно до Договору факторингу №05Т від 29.07.2021 року ТОВ «Мілоан» передало, а ТзОВ «Діджи Фінанс» прийняло право грошової вимоги за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором №102578412 від 24.03.2021 року, боржником за яким є ОСОБА_1 .
Правовідносини між сторонами регулюються Цивільним кодексом України.
У відповідності до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підставним, у зв`язку з чим його слід задовольнити.
Ухваливши рішення по суті справи суд повинен вирішити питання про розподіл судових витрат між сторонами відповідно до статті 141 ЦПК України, згідно з частиною першою якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних.
Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню 2422,40 гривень сплаченого судового збору.
Крім того, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, з-поміж іншого належать витрати на професійну правничу допомогу (частина третя статті 133 ЦПК України).
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивач надав копії договору №01/11 про надання правової допомоги від 12.02.2025 року, додаткову угоду №102578412 від 19.02.2025 року до Договору №01/11 про надання правової допомоги від 12.02.2025 року, детальний опис робі (наданих послуг) та Акт №102578412 про підтвердження факту надання правничої (правової допомоги) адвокатом від 19.02.2025 року, з яких убачається, що вартість наданих адвокатом послуг зі вивчення/збору документації та складання позовної заяви до відповідача становить 4000 гривень.
Враховуючи вказане, позивачем доведено надання йому адвокатом правової допомоги.
Водночас процесуальним законодавством передбачено механізм зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката шляхом подання відповідного клопотання. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення розміру витрат на адвоката (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).
При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).
За висновками Об`єднаної Палати Верховного Суду у справі № 922/445/19 (постанова від 03.10.2018 р.) зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи;
У справі № 755/9215/15-ц (постанова від 19.02.2020 р.) Велика Палата Верховного Суду також вказала, що суд не може за власною ініціативою зменшити витрати на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку іншої, зацікавленої сторони.
У розглядувані справі відповідач жодних заперечень щодо заяви про відшкодування судових витрат та доказів неспівмірності заявлених позивачкою витрат на правову допомогу або завищення їх розміру суду не надав.
Тож підстави для зменшення зазначених витрат з мотивів їх неспівмірності відсутні. Разом з тим з огляду на істотну складність справи, тривалість судового провадження, обсяг виконаної представником позивачки роботи зі збирання доказів, обстоювання позиції позивачки, зважаючи на суттєвість захищеного права, заявлена до відшкодування сума витрат на правову допомогу відповідає критерію реальності (дійсності та необхідності) наданих адвокатом у цій справі правових послуг.
Керуючись ст.ст. 514, 526, 549-552, 1054 ЦК України та ст.ст. 2, 19, 76-81, 89, 141, 229, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-
Позов задоволити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Діджи фінанс» заборгованість за кредитним договором №102578412 від 24.03.2021 року у розмірі 7167 (сім тисяч сто шістдесят сім) гривень 69 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Діджи фінанс» сплачену суму судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Діджи фінанс» витрати на професійну правничу (правову) допомогу адвоката у розмірі 4000 (шість тисяч) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», місцезнаходження: 07405, м.Бровари, вул.Київська, буд.243-А, а/с 897, , IBAN: НОМЕР_1 в АТ «Сенс Банк», МФО 300346.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 10.06.2025 року.

Головуючий Юрій Мирошниченко