Справа № 645/1487/22
Провадження № 2/645/17/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року м. Харків

Немишлянський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді Мартинової О.М.,

секретар судового засідання Кривченко Т.В.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

22.12.2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила суд розділити спільне сумісне майно подружжя та визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , та на частину нежитлового приміщення 3-го поверху №1 загальною площею 4,6 кв.м. у цьому ж будинку.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилалася, що 21.11.2010 року між нею та ОСОБА_2 було укладено шлюб. Від даного шлюбу сторони мають трьох дітей: - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які проживають разом з позивачем. ОСОБА_1 при цьому вказала, що за період спільного шлюбу подружжям було придбано наступне майно: 1) квартира АДРЕСА_2 , право власності було оформлено за спільною домовленістю на ОСОБА_2 2) нежитлове приміщення 3-го поверху №1, загальною площею 4,6 кв.м. у житловому будинку літ. «Б-9», що знаходиться в АДРЕСА_3 . Право власності на вказане нежитлове приміщення було оформлено на ОСОБА_2 . Зазначала, що спірне майно належить сторонам на праві спільної сумісної власності, виходячи з презумпції рівності часток у праві спільної власності подружжя на майно, набутого в період шлюбу. Разом з тим, наголосила, що усім майном, що є спільною сумісною власністю, користується ОСОБА_2 , доступу до якого ОСОБА_1 не має. Для того, щоб забезпечити своє право на частку в спільному нажитому майні, ОСОБА_1 просила в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за нею право власності на 1/2 частину вказаного нерухомого майна, як це передбачено чинним законодавством України.

Автоматизованим розподілом вищезазначену позовну заяву було передано на розгляд в провадження судді Фрунзенського районного суду м. Харкова Бондарєвої І.В.

Ухвалою Фрунзенського районного суду від 26.12.2022 року вказаний позов залишено без руху.

Ухвалою Фрунзенського районного суду від 31.01.2023 року відкрито спрощене позовне провадження в справі з викликом (повідомлення) сторін.

Відповідно до п.п.2.3.49, 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, Розпорядженням керівника апарату суду за № 102/23 від 24.02.2023 року призначено проведення повторного автоматичного розподілу вищезазначеної цивільної справи, в результаті чого справу було передано судді Фрунзенського районного суду м. Харкова Мартиновій О.М. (одержано суддею 27.02.2023 року).

Ухвалою Фрунзенського районного суду від 01.03.2023 року справу прийняти до провадження судді Фрунзенського районного суду м. Харкова ОСОБА_6 та призначено судове засідання.

26.04.2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою, в якій просить визнати за ним право власності на частку квартири АДРЕСА_4 , житловою площею 16,8 кв. м., загальною площею 37,2 кв. м. в порядку поділу спільного майна подружжя, набутого під час шлюбу з ОСОБА_1 .

В обґрунтування зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 посилався на те, що він з ОСОБА_1 перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 21 листопада 2010 року. Від даного шлюбу сторони мають трьох дітей: - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вказав, що сімейне життя у них не склалося, в лютому 2021 року ОСОБА_1 разом з дітьми пішла з сім`ї, та з цього часу проживає зі своїми батьками у Рівненській області. За час шлюбу, а саме - в 2019 році, подружжям було придбано наступне нерухоме майно: 1) квартира АДРЕСА_4 , житловою площею 16,8 кв.м., загальною площею 37,2 кв.м. Вартість квартири станом на час придбання склала 368 880 грн. Право власності на вказану квартиру зареєстровано за ОСОБА_1 . При цьому вказав, що згідно п. 17 Договору купівлі-продажу придбання квартири вчинено за письмовою згодою чоловіка ОСОБА_2 ; 2) квартира АДРЕСА_1 , житловою площею 30,7 кв.м., загальною площею 56,2 кв.м. Вартість квартири станом на час придбання склала 584 480 грн. Право власності на вказану квартиру зареєстровано за ОСОБА_2 . Згідно п. 17 Договору купівлі-продажу придбання квартири вчинено за письмовою згодою дружини ОСОБА_1 ; 3) нежитлове приміщення 3 поверху № 1, загальною площею 4,6 кв.м. в житловому будинку літ. "Б-9", що розташоване по АДРЕСА_3 Вартість приміщення станом на час придбання склала 1104 грн. Право власності на вказане приміщення зареєстровано за ОСОБА_2 . Згідно п. 7 Договору купівлі-продажу придбання нежитлового приміщення вчинено за письмовою згодою дружини ОСОБА_1 . ОСОБА_2 також наголосив, що після придбання квартир він за рахунок власних коштів, за допомогою коштів своїх батьків зробив ремонтні роботи, оскільки квартири належать до первинного житлового фонду. Вартість ремонту кожної квартири склала більше 10 000 доларів США. Окремо ОСОБА_2 також зазначає, що у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 уникає будь-яких контактів з ним, відсутня можливість вирішити питання про поділ майна у несудовому порядку. На думку відповідача поділ обох квартир навпіл та визнання за кожним з подружжя по 1/2 частки обох квартир та нежитлової будівлі - не є оптимальним способом поділу майна, оскільки жодний не буде мати можливості у повному обсязі реалізувати своє право власності. Найбільш оптимальним способом поділу спільного майна буде присудження кожному з подружжя окремі об`єкти нерухомості з виплатою компенсації тому з подружжя, хто отримає майна вартістю, що менше за половину вартості спільного майна. Проте вказаний спосіб можливий лише у разі згоди позивачки отримати/сплатити грошову компенсацію вартості нерухомого майна. Оскільки ОСОБА_2 у первісному позові бажає поділити лише майно, право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_2 . При цьому квартиру, яка зареєстрована на ім я ОСОБА_2 , остання з невідомих причин не включає в обсяг набутого під час шлюбу майна. В зв`язку з чим, з метою забезпечення свого право на частку в спільному нажитому майні, ОСОБА_2 просив в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ним право власності на на частку квартири АДРЕСА_4 , житловою площею 16,8 кв. м., загальною площею 37,2 кв.м.

Ухвалою Фрунзенського районного суду від 25.10.2023 року зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого засідання.

Ухвалою Фрунзенського районного суду від 18.01.2024 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 та її представник адвокат Бернадський П.В. у судове засідання не з`явилися, однак від ОСОБА_7 , через підсистему «Електронний суд» надійшла заява, в якій останній просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 та його представник адвокат Лаєвська М.Л. у судове засідання не з`явилися, через підсистему «Електронний суд» надійшла заява ОСОБА_8 , в якій остання просила судове засідання проводити за відсутності сторони відповідача за первісним позов та позивача за зустрічним позовом. Задовольнити первісні та зустрічні позовні вимоги.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.

Суд, дослідивши доводи сторін, надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судовим розглядом встановлено, 21 листопада 2010 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уклали шлюб, який зареєстрований Виконавчим комітетом Дружбівської сільської ради Радивилівського району Рівненської області.

Від шлюбу подружжя має трьох неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 15.11.2016 року); ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 13.10.2018 року), та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 від 02.11.2021 року).

За час шлюбу, а саме в 2019 році подружжям було придбано наступне майно:

1)однокімнатну квартиру АДРЕСА_4 , житловою площею 16,8 кв.м., загальною площею 37,2 кв.м.. Вартість квартири станом на час придбання склала 368 880 грн. Право власності на вказану квартиру на підставі договору купівлі-продажу від 04.09.2019 року зареєстровано за ОСОБА_1 . Згідно п. 17 договору купівлі-продажу придбання квартири вчинено за письмовою згодою чоловіка ОСОБА_9 (а.с. 122-123)

2)двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , житловою площею 30,7 кв.м., загальною площею 56,2 кв.м.. Вартість квартири станом на час придбання склала 584 480 грн. Право власності на вказану квартиру на підставі договору купівлі-продажу від 04.09.2019 року зареєстровано за ОСОБА_2 . Згідно п. 17 договору купівлі-продажу придбання квартири вчинено за письмовою згодою дружини ОСОБА_1 (а.с.118-119)

3)нежитлове приміщення 3-го поверху №1, загальною площею 4,6 кв.м. у житловому будинку літ. «Б-9», що знаходиться в АДРЕСА_3 . Вартість приміщення станом на час придбання склала 1104 грн. Право власності на вказане нежитлове приміщення на підставі договору купівлі-продажу від 24.09.2019 року зареєстровано на ОСОБА_2 . Згідно п.7 договору купівлі-продажу придбання нежитлового приміщення вчинено за письмовою заявою ОСОБА_1 (а.с.120-121).

Основою майнових відносин подружжя є положення про те, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (стаття 60 СК України).

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України).

Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ст.63 СК України).

За змістом ч.1 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

За положенням частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним і поділу спільного майна подружжя", вирішуючи суперечки між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч.3 ст.368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст.325ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або)державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена (ч.3, ст.65 СК України).

Сторони не заперечують факту придбання квартир АДРЕСА_5 та АДРЕСА_6 , а також нежитлового приміщення №3 поверху №1, загальною площею 4,6 кв.м. в житловому будинку літ «Б-9», що розташовані в будинку АДРЕСА_3 в період спільного подружнього життя.

З приводу застосування ст..60 СК України Верховний Суд України зробив наступні висновки.

У справах №6-612цс15, №6-2641цс15 вказав, що для правильного застосування статті 60 СК України та визнання майна спільною сумісною власністю суд повинен установити не тільки факт набуття цього майна за час шлюбу, а й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

У справах №6-2333цс15, №6-2641цс15 наголошено, що належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна.

Тобто критеріями, які дозволяють надати майну статус спільної сумісної власності, є: час набуття такого майна; кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий статус спільної власності подружжя.

Норма статті 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим критеріям.

Отже, при вирішенні спорів про належність майна на праві спільної сумісної власності подружжю, суду в першу чергу належить встановити час набуття такого майна. При встановлені факту набуття майна у період шлюбу, на таке майно поширюється презумпція спільності майна подружжя. Факт набуття майна у період шлюбу доводить той із подружжя, який на нього посилається в обґрунтування свої вимог про поділ такого майна. Спростовує презумпцію спільності майна подружжя той із подружжя, який заперечує, що майно набуте у період шлюбу є спільним сумісним майном.

Враховуючи вищезазначене, судом встановлено, а сторонами підтверджено, що спірні квартири та нежитлове приміщення придбані в період шлюбу, за спільні кошти, а тому є об`єктами спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , та підлягає поділу.

Обставин, які б давали підстави для відступу від рівності часток подружжя судом не встановлено.

На підставі дослідження матеріалів справи та доводів сторін, суд, на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності прийшов до переконання, що частки сторін у спірній майна є рівними, а тому як первинний так і зустрічний позов, підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 258, 263-265, 268 ЦПК України, статтями 60, 61, 63, 69, 70 СК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити.

В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на:

- частку квартири АДРЕСА_1 , житловою площею 30,7 кв. м., загальною площею 56,2 кв.м.

- частку нежитлового приміщення 3-го поверху №1 загальною площею 4,6 кв.м. у житловому будинку літ. «Б-9», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя задовольнити.

В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_2 право власності:

- на частку квартири АДРЕСА_4 , житловою площею 16,8 кв. м., загальною площею 37,2 кв.м.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи до Харківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: https://fr.hr.court.gov.ua

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості, щодо учасників справи:

Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , має право здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта згідно відмітки, зробленої Південною обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Харківській області 23.10.2017 року в паспорті НОМЕР_4 , виданий Радивилівським РВ УМВС України в Рівненській області 13.12.2010 року, місце реєстрації: АДРЕСА_7 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_8 .

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 ; місце реєстрації: АДРЕСА_9 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_10 .

Суддя О.М. Мартинова