Справа № 946/1332/23
Провадження № 2-др/946/12/25
У Х В А Л А

про відмову в ухваленні додаткового судового рішення

04 червня 2025 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді: Бальжик О.І.

за участю секретаря: Аубекерової Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі заяву позивачки про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03.05.2023 року задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

17.04.2024 року позивачка звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення по справі, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що в судовому рішенні не вирішено питання щодо позовної вимоги в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення нею повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Сторони, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Позивачка просила розглядати заяву за її відсутності. Відповідач причини неявки не повідомив, із заявою про відкладення розгляду справи або розгляд справи у його відсутність не звертався.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов до такого висновку.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Стаття 18 ЦПК України визначає, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на і території України.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року (надалі Закон №1404-VIII).

Так, відповідно до статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

На підставі частини першої статті 5 Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 71 Закону № 1404-VIII виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Частинами другою, третьою статті 183 СК України передбачено, що якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

В судовому засіданні встановлено, що 03 травня 2025 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області постановлено рішення по цивільній справі №946/1332/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яким: розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , зареєстрований 24 травня 2010 року Озернянською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис №07; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову, тобто з 21.02.2023 року, до досягнення повноліття сином ОСОБА_6 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відтак, після досягнення повноліття сином ОСОБА_5 , тобто з ІНФОРМАЦІЯ_4 , стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 автоматично здійснюватиметься у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку і не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення нею повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що питання, порушене позивачкою у клопотанні, вже вирішено ухваленим рішенням, а його виконання має забезпечуватися відповідними державними органами.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ст.ст. 13, 260, 270 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву позивачки ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, - залишити без задоволення.

Копії ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Суддя: О.І.Бальжик