Провадження № 22-ц/4808/808/25
Головуючий у 1 інстанції Антоняк Т. М.
Суддя-доповідач Томин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючої Томин О.О.,

суддів: Бойчука І.В., Пнівчук О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду від 26 березня 2025 року, ухвалене в складі судді Антоняка Т.М. в м. Івано-Франківську, повний текст якого складено 31 березня 2025 року, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

в с т а н о в и в:

У серпні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 05.05.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит №3100271, а 30.05.2021 року Договір про споживчий кредит №100961586.

Відповідно вказаних договорів передбачено всі істотні умови, а саме: розмір кредитів, строки користування кредитами, строк дії договорів, відсоткові ставки за користування коштами, загальна вартість кредитів та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цих договорів. Зазначені умови є публічною пропозицією у розумінні ст.ст. 641, 644 Цивільного кодексу України.

Підписанням договорів відповідач підтвердила, що вона ознайомлена з усіма їх істотними умовами та їй була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Таким чином, відповідач здійснила дії, спрямовані на укладання договорів шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої в подальшому, кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі, встановленому договором.

Позикодавець зі своєї сторони належним чином виконав свої зобов`язання за договорами, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договорів, що підтверджується відповідними доказами, які додані до позовної заяви. На сьогоднішній день строк повернення грошових коштів за договорами наступив, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує.

13.01.2022 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір №13-01/2022-79, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3100271.

10.01.2023 року укладено Договір №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3100271.

Отже, позивач вказував, що він наділений правом вимоги до відповідача за договором №3100271.

29.12.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір №29-12/2021-45, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №100961586.

10.03.2023 року було укладено Договір №10-03/2023/01, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №100961586.

Отже, позивач зазначив, що він наділений правом вимоги до відповідача за договором №100961586.

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №3100271 від 05.05.2021 року, що підлягає стягненню з позичальника на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості становить 15601,89 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) - 2825,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 12276,89 грн.; заборгованість за комісіями - 500,00 грн.

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №100961586 від 30.05.2021 року, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 38588,61 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) - 6274,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 32314,61 грн.

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за вищевказаними договорами, що підлягає стягненню з відповідача на день формування позовної заяви, відповідно до розрахунку заборгованості становить 54190,50 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) - 9099,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 44591,50 грн.; заборгованість за комісіями - 500,00 грн.

Зважаючи на вищенаведене, позивач просив стягнути на свою користь з відповідача заборгованість за договорами №3100271 від 05.05.2021 року, №100961586 від 30.05.2021 року у розмірі 54190,50 грн.; понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 3028 грн., понесені витрати на правову допомогу у розмірі 13000 грн.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 26 березня 2025 року позовом задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за договорами №3100271 від 05.05.2021 року, №100961586 від 30.05.2021 року у розмірі 54190 гривень 50 копійок, понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 3028 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн.

Не погодившись із вказаним рішенням, відповідач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Вважає таке рішення незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, за неповного встановлення обставин справи.

Зазначає, що висновок суду першої інстанції про укладення між ТОВ «Мілоан» та нею кредитних договорів від 05.05.2021 року №3100271 та від 30.05.2021 року №100961586 є необґрунтованим та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи.

Так, чинним законодавством передбачено, яким саме чином повинен укладатись електронний договір, та які документи підтверджують таке укладання договору. Однак позивачем надано суду роздруківку невідомого походження, яку останній намагається видати за нібито укладені кредитні договори. В той же час, у матеріалах справи відсутні: оферта на укладення кредитного договору, акцепт оферти на укладення кредитного договору, відсутня інформація щодо того, чи проходила особа яка нібито укладала кредитний договір ідентифікацію, як це передбачено чинним законодавством, відсутні докази проведення такої ідентифікації, відповідь особи, яка нібито проходила ідентифікацію про прийняття пропозиції (акцепт), підтвердження вчинення електронного правочину, яке повинен був отримати позичальник при укладанні договору. Отже, вважає, що матеріали справи не містять жодного доказу того, що укладення вказаних договорів відбувалось у порядку визначеному чинним законодавством. Якщо позивач вважає, що відповідач отримував одноразовий ідентифікатор, використовував його для укладення кредитного договору, всі ці обставини повинні бути доведені належними та допустимими доказами, наприклад, інформацією від мобільного оператора про належність номера телефону саме відповідачеві, підтвердження направлення смс-повідомлення на цей номер. Докази, що саме відповідач реєструвалась в EC «кредиторів» позивачем також надані не були, як і не повідомлено, як саме проводилась ідентифікація особи, та не надано доказів такої ідентифікації. Позивач не пояснює яким чином проводилась ідентифікація особи, та чи проводилась вона взагалі, не надає доказів проведення такої. Водночас, неможливо перевірити підписання оспорюваного кредитного правочину також кредитодавцем, адже тільки докази накладення кваліфікованого електронного підпису первісного кредитора (кредитодавця) можуть слугувати доказом таких фактів, що позивачем не надано. Тому вважає, що кредитні договори не підписувалися та не укладалися.

Звертає увагу на постанову Верховного суду у справі №545/1750/21 від 29.05.2024 року, в якій зазначено, що «Матеріали справи не містять доказів того, що саме позивач будь-яким способом застосував ідентифікатор електронного підпису, так і факту отримання саме ОСОБА_1 цього одноразового ідентифікатора, а також у справі відсутні докази реєстрації саме позивача у інформаційно-телекомунікаційній системі відповідачів, відсутні докази отримання саме позивачем коштів згідно з оспорюваними кредитними договорами, тому наявні достатні праві підстави для судового захисту прав та інтересів останнього.»

Вказує, що всупереч ст. 22 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» матеріали судової справи не містять жодного доказу, який би свідчив, що нібито первісними кредиторами проводилась будь яка ідентифікація та що саме відповідач зверталася за отриманням кредитних коштів.

Щодо отримання нею коштів за кредитними договорами, зазначає, що платіжне доручення без відміток банку про дату отримання та виконання не є документом, що підтверджує здійснення платіжної операції. З наданих позивачем платіжних доручень вбачається, що відмітки про дату отримання та виконання банком платіжного доручення ТОВ «Мілоан» відсутні, тому такі платіжні доручення не можна вважати належним доказом надання грошових коштів ТОВ «Мілоан». Звертає увагу, що нібито укладені кредитні договори не містять жодного номеру картки для перерахування коштів. Матеріали справи не містять доказів, що підтверджують належність електронного платіжного засобу, реквізити якого неповно зазначені у тексті договору, саме відповідачеві, як і доказів належності відповідачу номеру телефону, на який був направлений цифровий ідентифікатор. Відтак вважає, що з огляду на докази, наявні в матеріалах справи, суд позбавлений можливості ідентифікувати належність електронного платіжного засобу відповідачу, оскільки повної інформації щодо номеру банківської картки або ж номеру банківського рахунку відповідача матеріали справи не містять.

Просить апеляційний суд під час розгляду апеляційної скарги не звертати увагу на відповідь від AT КБ «ПриватБанк», отриману судом першої інстанції на виконання ухвали від 27.11.2024 року про витребування доказів, оскільки така отримана у порушення імперативних норм чинного процесуального законодавства.

Також зазначає, що проведені позивачем розрахунки заборгованості не відповідають вимогам закону, оскільки відповідно до п. 1.3 Договору від 05.05.2021 року №3100271 строк кредитування становить 28 днів, а відповідно до графіку платежів загальна вартість кредиту - 7250,00 грн. Згідно п. 1.3 Договору від 30.05.2021 року №100961586 строк кредитування становить 20 днів, а відповідно до графіку платежів загальна вартість кредиту - 12720,00 грн. Доказів зміни нібито укладених договорів позивачем не надано. Тому загальний розмір заборгованості мав би становити 19970 грн. (7250 + 12720).

Просить судове рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити; стягнути з позивача на її користь сплачений судовий збір.

ТОВ «Коллект Центр» подало відзив на апеляційну скаргу, оскільки вважає її безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Зазначає, що заперечення відповідачем факту укладення договорів та отримання кредитних коштів є недоречними, оскільки відповідач тривалий час частково сплачувала заборгованість по обох кредитах, що свідчить про визнання факту укладення договору, отримання кредитних коштів та погодження з умовами кредитування, що відповідає правовому висновку Верховного Суду у постанові від 09.11.2018 року у справі №911/3685/17.

Факт перерахування коштів підтверджується платіжними дорученнями, згідно яких платник ТОВ «Мілоан» здійснив перерахування на картковий банківський рахунок відповідача за номером, повідомленим ним при укладенні кредитного договору, а також наданою на виконання ухвали суду випискою з карткового рахунку відповідача, відкритого у АТ КБ «ПриватБанк», з якої судом встановлено, що кредитні грошові кошти зараховані на картковий рахунок позичальника, після чого вона розпорядилася ними на власний розсуд. Належність вказаного карткового рахунку саме відповідачу також підтверджено під час розгляду справи, що у повному обсязі спростовує доводи апелянта у частині відсутності доказів отримання нею кредитних коштів.

Вказує, що матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності укладених кредитних договорів, доказів того, що наведені умови договорів, їх форма і порядок укладення суперечать волевиявленню сторін. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 12.04.2022 року у справі №756/6038/20, незгода позичальника з умовами та особливостями кредитування за відсутності зауважень щодо змісту та умов договору під час його укладення та підписання не є підставою для визнання умов договору такими, що не підлягають виконанню під час вирішення спору про стягнення заборгованості за цим договором, оскільки суперечать принципам цивільного законодавства.

Вказане свідчить про те, що укладений між сторонами договір відповідає вимогам чинного законодавства та вільному волевиявленню сторін; позичальник був ознайомлений з умовами Договору, висловив своє волевиявлення шляхом підписання Договору, а також тривалий час сплачував заборгованість, що свідчить про прийняття нею таких умов, а також спрямованість на реальне настання правових наслідків.

З кредитного договору вбачається, що у відповідності до вимог частини першої статті 638 ЦК України між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства. Оскільки договір укладено на сайті позикодавця та відповідач підписав його одноразовим ідентифікатором, отриманим у SMS-повідомленні, без отримання якого та без здійснення входу на сайт товариства договір між відповідачем та товариством не був би укладений. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 07 жовтня 2020 року у справі №132/1006/19, провадження №61-1602св20.

Також зазначає, що у розрахунку заборгованості чітко вказано з чого складається заявлена сума заборгованості, відповідно до яких умов договору та за який період вона була нарахована. У постанові Верховного Суду від 07.06.2023 року по справі №234/3840/15 вказано, що непогодження (незгода) з розрахунком, наданим позивачем, не є підставою для відмови у задоволенні позову у повному обсязі. Незгода відповідача із розрахунком заборгованості не позбавляє його можливості, на підтвердження своїх доводів, надати свій «контррозрахунок». Відповідачем не було надано жодних доказів виконання зобов`язань, в тому числі доказів невірного нарахування суми заборгованості за відсотками, відповідно до умов Договору, в тому числі шляхом здійснення та надання власного контррозрахунку. Таким чином, представником відповідача не були зроблені арифметичні розрахунки суми заборгованості належним чином та у відповідності до всіх визначених та погоджених сторонами умов договору.

Сторонами у кредитних договорах погоджено, що строк користування кредитом продовжується у разі наявності непогашеної заборгованості, а таке продовження не потребує додаткових дій ні від кредитора, ні від позичальника. Підписанням договорів відповідач погодилась на такі умови. Отже, нею було надано згоду на автопролонгацію договорів у разі наявності заборгованості.

З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач неодноразово продовжувала строк кредитування на підставі п. 2.3.2 а) договорів шляхом сплати відповідних сум, а також, що строк кредитування автоматично продовжувався у зв`язку із наявною заборгованістю на підставі п. 2.3.2 б).

Звертає увагу, що умови договорів про автоматичну пролонгацію строку кредитування жодним чином не завдають шкоди позичальнику, оскільки поряд із обов`язком сплачувати відсотки в період автоматичного продовження строку кредитування позичальник набуває і право правомірно користуватись кредитом протягом такого строку.

Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду без змін.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 6 статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову у цій справі є вимога про стягнення заборгованості за кредитними договорами у загальному розмірі 54190 грн. 50 коп. Тобто ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Отже, справа є малозначною в силу прямої вказівки закону.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам в повній мірі не відповідає.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 05.05.2021 року ОСОБА_1 на сайті miloan.ua створила та заповнила Анкету-заяву на кредит №3100271, в якій зазначила свої особисті дані: прізвище, ім`я, по батькові, ідентифікаційний номер, рік народження, номер мобільного телефону, паспортні дані, домашню адресу, освіту та щомісячний дохід. Надала також згоду, зокрема, щодо правил кредитування (а.с. 12 (зворот) - 13).

Анкета-заява на кредит №3100271 також містить інформацію про процес оформлення та розгляду заяви №3100271, зокрема про такі дії: заповнення заяви 05.05.2021 08:58:53; автоматична перевірка - 05.05.2021 08:59:12; перевірка у базі кредитних історій - 05.05.2021 08:59:26; скоринг - 05.05.2021 08:59:44; підписання договору - 05.05.2021 08:59:49; обробка 05.05.2021 09:00:27, прийняття рішення по заяві - погоджено 05.05.2021. Крім того, Анкета-заява на кредит №3100271 містить погоджені умови кредитування, а саме: замовлена сума - 5000 грн.; замовлений строк - 28 днів; погоджена сума - 5000,00 грн.; погоджений строк - 28 днів; комісія за надання - 10,00 % одноразово; ставка процентів 1,25% за кожен день користування (а.с. 12-13).

З Договору про споживчий кредит №3100271 від 05.05.2021 року вбачається, що такий укладено між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 на підставі пропозиції кредитодавця, яка розміщена в його інформаційно-телекомунікаційній системі та доступна через сайт кредитодавця та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби (п. 6.1 Договору). Підписаний позичальником одноразовим ідентифікатором L86197 05.05.2021 10:00 (а.с. 7-12).

Згідно п. 1.1 Договору кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим Договором, на строк, визначений п. 1.3 Договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2 договору, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені Договором.

Відповідно до п. 1.2 Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 5000,00 грн.

Відповідно до п. 1.5.2 Договору проценти за користування кредитом: 1750,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Згідно п. 1.6 Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Відповідно до п. 2.1 Договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.

За змістом п.п. 1.3, 1.4 Договору кредит надається строком на 28 днів з 05.05.2021 року (строк кредитування). Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом: 02.06.2021 року.

П. 2.3.1 Договору передбачено, що пролонгація строку кредитування може відбуватись на пільгових чи стандартних (базових) умовах.

Згідно п. 2.3.1.1 Договору для продовження строку кредитування на пільгових умовах позичальник має вчинити дії, передбачені Розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Можливі періоди продовження строку кредитування, максимальні ставки комісії за управління та обслуговування кредиту у відсотках від поточного залишку кредиту: 3 дні 3,00%; 7 днів 5,00% комісії; 15 днів 10,00% комісії. Якщо позичальник здійснює продовження строку (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування нараховуються за ставкою, визначеною п. 1.5.2 Договору.

П. 2.3.1.2 Договору передбачено пролонгацію на стандартних (базових) умовах. Так, позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Якщо позичальник здійснює продовження строку (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в п. 1.6 Договору.

Згідно п. 4.2 Договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору кредитодавець, починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п. 1.6 Договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.6 Договору.

Згідно п. 6.2 Договору розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього Договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію Кредитодавця про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення Кредитодавцю електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Кредитодавцем електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт Кредитодавця, мобільний додаток, месенджери аі у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номеру позичальника на номер 2277 (вартість відправки SMS-повідомлення для позичальника визначено у правилах). Після укладення цей договір надається позичальнику шляхом розміщення в Особистому кабінеті позичальника. Додатково укладений кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд Кредитодавця направлено позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими позичальником Кредитодавцем.

Відповідно до п. 6.3 Договору, приймаючи пропозицію Кредитодавця про укладання цього договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) Договору в цілому та підтверджує, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) Кредитодавцем, що розміщені на сайті Кредитодавця та є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно п. 6.4 Договору укладення Кредитодавцем договору з Позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню Кредитодавцем ідентичного за змістом договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки.

Відповідно до п. 6.5 Договору цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі.

Також, 30.05.2021 року ОСОБА_1 на сайті tengo.ua створила та заповнила Анкету-заяву на кредит №100961586, в якій зазначила свої особисті дані: прізвище, ім`я, по батькові, ідентифікаційний номер, рік народження, номер мобільного телефону та електронної пошти, паспортні дані, домашню адресу, освіту та щомісячний дохід. Надала також згоду, зокрема, щодо правил кредитування (а.с. 19).

Анкета-заява на кредит №100961586 також містить інформацію про процес оформлення та розгляду заяви №100961586, зокрема про такі дії: заповнення заяви 30.05.2021 03:53:26; автоматична перевірка - 30.05.2021 03:53:33; перевірка у базі кредитних історій - 30.05.2021 03:53:41; перевірка у базі кредитних історій - 30.05.2021 03:53:42; скоринг 30.05.2021 03:53:42; скоринг 30.05.2021 03:53:45; підтвердження зміни умов - 30.05.2021 03:53:46; обробка - 30.05.2021 03:54:04; підписання договору - 30.05.2021 03:54:08; обробка - 30.05.2021 03:54:37, прийняття рішення по заяві - погоджено 30.05.2021. Крім того, Анкета-заява на кредит №100961586 містить погоджені умови кредитування, а саме: замовлена сума - 8000 грн.; замовлений строк - 20 днів; погоджена сума - 8000,00 грн.; погоджений строк - 20 днів; комісія за надання - 19,00% одноразово; ставка процентів 2,00% за кожен день користування (а.с. 19).

З Договору про споживчий кредит №100961586 від 30.05.2021 року вбачається, що такий укладено між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 на підставі пропозиції кредитодавця, яка розміщена в його інформаційно-телекомунікаційній системі та доступна через сайт кредитодавця та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби (п. 6.1 Договору). Підписаний позичальником одноразовим ідентифікатором S94594 30.05.2021 16:54 (а.с. 13 (зворот)-18).

Згідно п. 1.1 Договору кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим Договором, на строк, визначений п. 1.3 Договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2 договору, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені Договором.

Відповідно до п. 1.2 Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 8000,00 грн.

Відповідно до п. 1.5.2 Договору проценти за користування кредитом: 3200,00 грн., які нараховуються за ставкою 2,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Згідно п. 1.6 Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Відповідно до п. 2.1 Договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.

За змістом п.п. 1.3, 1.4 Договору кредит надається строком на 20 днів з 30.05.2021 року (строк кредитування). Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом: 19.06.2021 року.

Решту умов договору є такими ж, як і для попереднього договору.

Відповідно до додатків №1 сторонами визначений графік платежів за договорами про споживчий кредит №3100271 від 05.05.2021 року та №100961586 від 30.05.2021 року (а.с. 11, 17 (зворот)).

В додатках №2 до договорів міститься паспорти споживчого кредиту №3100271 від 05.05.2021 року та №100961586 від 30.05.2021 року (а.с. 11 (зворот)-12, 18).

На підтвердження підписання відповідачкою договорів про споживчий кредит №3100271 від 05.05.2021 року та №100961586 від 30.05.2021 року до матеріалів позовної заяви додано довідки ТОВ «Мілоан» про ідентифікацію, згідно з якими ОСОБА_1 здійснила акцепт договорів шляхом підписання аналогом електронного цифрового підпису у формі одноразових ідентифікаторів L86197 05.05.2021 року та S94594 30.05.2021 року (а.с. 10).

На підтвердження виконання ТОВ «Мілоан» зобов`язань за вищевказаними договорами про споживчий кредит позивач надав копії платіжних доручень №45469455 від 05.05.2021 року про перерахування на карту ОСОБА_1 № НОМЕР_1 коштів в сумі 5000 грн. та №28154480 від 30.05.2021 року про перерахування на карту ОСОБА_1 № НОМЕР_2 коштів в сумі 8000 грн. (а.с. 21).

Згідно наданої інформації на виконання ухвали суду АТ КБ «ПриватБанк» 25.12.2024 року за №20.1.0.0.0/7-241223/3393-БТ повідомило, що на ім`я ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_3 , в банку емітовано карту № НОМЕР_4 . Надано виписку по вказаному рахунку за період з 05.05.2021 року по 30.06.2021 року, котра містить зарахування 05.05.2021 року на суму 5000,00 грн. та 30.06.2021 року на суму 8000,00 грн. (а.с. 127-132).

13.01.2022 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» уклали Договір факторингу №13-01/2022-79, за умовами якого сторони погодили, що ТОВ «Мілоан» зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги у сумі 79914297 грн. 90 коп., а фактор зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку, передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту, і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між клієнтом та боржниками (а.с. 31-33).

Актами приймання-передавання Реєстру боржників зафіксовано передачу прав вимоги, а платіжним дорученням від 14.01.2022 року підтверджено сплату ТОВ «Вердикт Капітал» на користь ТОВ «Мілоан» 3686675,52 грн. згідно Договору факторингу №13-01/2022-79 від 13.01.2022 року (а.с. 34).

Відповідно до витягу з Додатку №3 до Договору факторингу №13-01/2022-79 від 13.01.2022 року ОСОБА_1 значиться в Реєстрі боржників за Договором про споживчий кредит №3100271 від 05.05.2021 року на суму 9669,39 грн., з яких: 2825,00 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту, 6344,39 грн. - заборгованість за відсотками, 500,00 грн. заборгованість по комісії (а.с. 35, 41).

29.12.2021 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» уклали Договір факторингу №29-12/2021-45, за умовами якого сторони погодили, що ТОВ «Мілоан» зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги у сумі 45757860 грн. 29 коп., а фактор зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку, передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту, і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між клієнтом та боржниками (а.с. 36-38).

Актами приймання-передавання Реєстру боржників зафіксовано передачу прав вимоги, а платіжним дорученням від 30.12.2021 року підтверджено сплату ТОВ «Вердикт Капітал» на користь ТОВ «Мілоан» 1647008,45 грн. згідно Договору факторингу №29-12/2021-45 від 29.12.2021 року (а.с. 39).

Відповідно до витягу з Додатку №3 до Договору факторингу №29-12/2021-45 від 29.12.2021 року ОСОБА_1 значиться в Реєстрі боржників за Договором про споживчий кредит №100961586 від 30.05.2021 року на суму 20707,71 грн., з яких: 6274,00 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту, 14433,71 грн. - заборгованість за відсотками (а.с. 40, 42).

10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено Договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого сторони погодили, що ТОВ «Вердикт Капітал» передало (відступило) ТОВ «Коллект Центр» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Коллект Центр» прийняло належні ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с. 43-45).

Актом приймання-передавання Реєстру боржників зафіксовано передачу прав вимоги згідно Договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року (а.с. 45 (зворот)). А Актом зарахування зустрічних однорідних вимог від 28.02.2023 року зараховано взаємні вимоги між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр», в тому числі по Договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року (а.с. 53 (зворот)).

Відповідно до витягу з Додатку №3 до Договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року ОСОБА_1 значиться в Реєстрі боржників за Договором про споживчий кредит №3100271 від 05.05.2021 року на суму 15601,89 грн., з яких: 2825,00 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту, 12276,89 грн. - заборгованість за відсотками, 500,00 грн. заборгованість за комісією (а.с. 46-47, 55).

10.03.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено №10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого сторони погодили, що ТОВ «Вердикт Капітал» передало (відступило) ТОВ «Коллект Центр» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Коллект Центр» прийняло належні ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с. 48-50).

Актом приймання-передавання Реєстру боржників зафіксовано передачу прав вимоги згідно Договору №10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023 року (а.с. 51). А Актом зарахування зустрічних однорідних вимог від 31.03.2023 року зараховано взаємні вимоги між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр», в тому числі по Договору №10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023 року (а.с. 54 (зворот)).

Відповідно до витягу з Додатку №3 до Договору №10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023 року ОСОБА_1 значиться в Реєстрі боржників за Договором про споживчий кредит №100961586 від 30.05.2021 року на суму 38588,61 грн., з яких: 6274,00 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту, 32314,61 грн. - заборгованість за відсотками (а.с. 52-53, 56).

Відтак, матеріалами справи підтверджуються обставини уступки права вимоги за договорами про споживчий кредит №3100271 від 05.05.2021 року та №100961586 від 30.05.2021 року на користь позивача у справі ТОВ «Коллект Центр».

Згідно розрахунків ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» заборгованість відповідача за Договором про споживчий кредит №3100271 від 05.05.2021 року станом на 10.01.2023 року становила 15601,89 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) - 2825,00 грн.; заборгованість відсотками на дату відступлення права вимоги (13.01.2022 року) 6344,39 грн., заборгованість з комісії - 500,00 грн., нараховані відсотки згідно кредитного договору за період з 13.01.2022 року по 23.02.2022 року 5932,50 грн. (а.с. 28, 29).

Згідно розрахунків ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» заборгованість відповідача за Договором про споживчий кредит №100961586 від 30.05.2021 року станом на 10.03.2023 року становила 38588,61 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) - 6274,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги (29.12.2021 року) 14433,71 грн., нараховані відсотки згідно кредитного договору за період з 29.12.2021 року по 23.02.2022 року 17880,90 грн. (а.с. 27, 30).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції керувався тим, що матеріалами справи підтверджено факт укладення між ТОВ «Мілоан» та відповідачем кредитних договорів в електронній формі, на підставі яких між ними виникли відповідні договірні відносини. Також доказами підтверджено факт переходу права вимоги за вказаними договорами до позивача ТОВ «Коллект Центр». Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань належним чином не виконує, позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» про стягнення заборгованості підлягають задоволенню згідно з наданим позивачем розрахунком. Відповідно, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий сбір, а витрати на правничу допомогу у сумі 7000,00 грн. згідно засад справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності таких витрат.

Апеляційний суд частково погоджується із такими висновками, з огляду на наступне.

За правилом частини 1 ст. 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно із частиною 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх.

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Відповідно до частини 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму.

Такі висновки викладені в постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19 (провадження №61-7203св20), від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18 (провадження №61-8449св19).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Згідно частиною 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно до частини 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Положення частини 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до частини 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Так, відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

З матеріалів справи вбачається, що правовідносини виникли між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 щодо отримання останньою кредиту за допомогою веб-сайтів miloan.ua та tengo.ua, де остання створила та заповнила анкети-заяви на отримання кредиту, зазначивши свої особисті дані та надавши згоду щодо правил кредитування.

Розділом 6 договорів про споживчий кредит сторони узгодили порядок їх укладення. Зокрема, передбачено, що цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.

В пункті 6.2. вказано, що розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією товариства про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт товариства, мобільний додаток, месенджери або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номеру позичальника на номер 2277 (вартість відправки SMS-повідомлення для позичальника визначено у правилах). Після укладення цей кредитний договір надається позичальнику шляхом розміщення в особистому кабінеті позичальника. Додатково укладений електронний кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд товариства направлено позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими позичальником товариству.

Зі змісту договорів вбачається, що вони підписані ОСОБА_1 за допомогою одноразового ідентифікатора: Договір про споживчий кредит №3100271 від 05.05.2021 року підписаний позичальником одноразовим ідентифікатором L86197 05.05.2021 10:00 (а.с. 7-12), а Договір про споживчий кредит №100961586 від 30.05.2021 року підписаний позичальником одноразовим ідентифікатором S94594 30.05.2021 16:54 (а.с. 13 (зворот)-18).

Таким чином, відповідач здійснила дії, спрямовані на укладання договорів шляхом заповнення анкет-заяв про надання (отримання) кредитів на сайті, здійснила акцепт договорів шляхом підписання аналогом електронного цифрового підпису у формі одноразових ідентифікаторів L86197 05.05.2021 року та S94594 30.05.2021 року.

Відтак, доводи апеляційної скарги про те, що у матеріалах справи відсутні оферта на укладення кредитного договору, акцепт оферти на укладення кредитного договору, відсутня інформація щодо того, чи проходила особа яка нібито укладала кредитний договір ідентифікацію, як це передбачено чинним законодавством, відсутні докази проведення такої ідентифікації, є безпідставними.

Посилання апелянта на те, що вона не укладала цих кредитних договорів, колегія суддів відхиляє, оскільки вказані договори підписані електронним підписом, використання якого неможливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу на веб-сайт за допомогою логіна і пароля особистого кабінету.

У свою чергу, доказів того, що персональні дані відповідачки (відомості паспорта громадянина України, РНОКПП, номер телефону, електронної пошти) були використані неправомірно для укладення кредитних договорів від її імені, до суду не надано. Також слід звернути увагу на те, що у справі відсутні відомості про звернення відповідачки до правоохоронних органів із відповідною заявою щодо вчинення відносно неї шахрайських дій і такі відомості у відзиві на позовну заяву та в апеляційній скарзі відсутні.

Окрім того, посилання відповідачки на те, що неподання позивачем оригіналу електронного доказу, за відсутності обґрунтованих сумнівів у відповідності його паперової копії оригіналу, саме по собі не робить таку паперову копію неналежним доказом, оскільки сукупність наявних у матеріалах справи доказів вказують на укладення між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 . Договору про споживчий кредит №3100271 від 05.05.2021 року та Договору про споживчий кредит №100961586 від 30.05.2021 року в електронній формі.

Виходячи з аналізу наведених норм права та зазначених матеріалів справи, такими підтверджено, що сторонами договорів в належній формі було погоджено умови кредитування.

Щодо тверджень апелянта про відсутність доказів отримання нею кредитних коштів, оскільки надані позивачем платіжні доручення не можна вважати належним доказом надання грошових коштів ТОВ «Мілоан», а укладені кредитні договори не містять жодного номеру картки для перерахування коштів, то апеляційний суд зазначає наступне.

Так, на підтвердження виконання ТОВ «Мілоан» зобов`язань за вищевказаними договорами про споживчий кредит позивачем надано копії платіжних доручень №45469455 від 05.05.2021 року про перерахування на карту ОСОБА_1 № НОМЕР_1 коштів в сумі 5000 грн. та №28154480 від 30.05.2021 року про перерахування на карту ОСОБА_1 № НОМЕР_2 коштів в сумі 8000 грн. (а.с. 21).

І як вбачається з наданої інформації на виконання ухвали суду першої інстанції АТ КБ «ПриватБанк» 25.12.2024 року за №20.1.0.0.0/7-241223/3393-БТ, в банку дійсно емітовано карту № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_3 . А згідно наданої виписки по рахунку на такий зараховано в день укладення вищевказаних кредитних договорів 05.05.2021 року 5000,00 грн. та 30.06.2021 року 8000,00 грн. (а.с. 127-132).

Відповідач взяті на себе зобов`язання за вищезазначеними договорами не виконала, у передбачений в договорі строк кошти (суму позики) не повернула, внаслідок чого у неї виникла заборгованість.

Однак щодо суми стягнутої заборгованості апеляційний суд зазначає наступне.

Так, згідно укладеного між сторонами Договору про споживчий кредит №3100271 від 05.05.2021 року кредит у сумі 5000,00 грн. було надано відповідачу строком на 28 днів до 02.06.2021 року.

Згідно укладеного між сторонами Договору про споживчий кредит №100961586 від 30.05.2021 року кредит у сумі 8000,00 грн. було надано відповідачу строком на 20 днів до 19.06.2021 року.

При цьому п. 2.3 договору передбачено пролонгацію строку кредитування.

Продовження, вказаного в п. 1.3 договору строку кредитування може відбуватись на пільгових або стандартних (базових) умовах (п. 2.3.1).

Згідно п. 2.3.1.1 Договору для продовження строку кредитування на пільгових умовах позичальник має вчинити дії, передбачені Розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Можливі періоди продовження строку кредитування, максимальні ставки комісії за управління та обслуговування кредиту у відсотках від поточного залишку кредиту: 3 дні 3,00%; 7 днів 5,00% комісії; 15 днів 10,00% комісії. Якщо позичальник здійснює продовження строку (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування нараховуються за ставкою, визначеною п. 1.5.2 Договору.

П. 2.3.1.2 Договору передбачено пролонгацію на стандартних (базових) умовах. Так, позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Якщо позичальник здійснює продовження строку (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в п. 1.6 Договору.

Зазначені обставини свідчать про те, що умовами кредитних договорів сторони передбачили порядок продовження строку кредиту та умови і строк нарахування процентів за користування кредитом.

Як вбачається з наданих ТОВ «Мілоан» відомостей про щоденні нарахування та погашення ОСОБА_1 за вказаними договорами, відбулося продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування, що свідчить про пролонгацію строку кредитування на пільгових та на стандартних умовах відповідно до п.п. 1.5.2, 2.3.1.2 договорів.

Матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про виконання відповідачем своїх зобов`язань з повернення коштів за тілом кредитів у строк, визначений договорами, тобто до 02.06.2021 року та до 19.06.2021 року відповідно. Тому пролонгація дії кредитного договору відбулась автоматично, що відповідає п. 2.3 договорів.

Разом з тим, системний аналіз положень п.п. 1.1-1.4 кредитних договорів щодо порядку та строку кредитування (28 і 20 днів), п.п. 2.2-2.4 щодо пролонгації дають підстави для висновку, що термін користування кредитними грошима по Договору про споживчий кредит №3100271 від 05.05.2021 року розпочався 05.05.2021 року та міг закінчитися 26.12.2021 року, а термін користування кредитними грошима по Договору про споживчий кредит №100961586 від 30.05.2021 року розпочався 30.05.2021 року та міг закінчитися 19.12.2021 року, скільки за вищевказаними погодженими сторонами умовами кредитних договорів не передбачено можливість їх подальшої пролонгації.

Частиною першою статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц (провадження №14-318цс18) наголошується, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

А тому, виконаний ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» розрахунок заборгованості по сплаті процентів по Договору про споживчий кредит №3100271 від 05.05.2021 року за період з 13.01.2022 року по 23.02.2022 року на суму 5932,50 грн. та по Договору про споживчий кредит №100961586 від 30.05.2021 року за період з 29.12.2021 року по 23.02.2022 року на суму 17880,90 грн. є необґрунтованим.

При цьому, колегія суддів погоджується з розрахунком заборгованості в період дії договорів по Договору про споживчий кредит №3100271 від 05.05.2021 року на суму 9669,39 грн., з яких: 2825,00 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту, 6344,39 грн. - заборгованість за відсотками, 500,00 грн. заборгованість по комісії (а.с. 35, 41); по Договору про споживчий кредит №100961586 від 30.05.2021 року на суму 20707,71 грн., з яких: 6274,00 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту, 14433,71 грн. - заборгованість за відсотками (а.с. 40, 42).

Правові підстави для стягнення заборгованості по відсотках по Договору про споживчий кредит №3100271 від 05.05.2021 року за період з 13.01.2022 року по 23.02.2022 року на суму 5932,50 грн. та по Договору про споживчий кредит №100961586 від 30.05.2021 року за період з 29.12.2021 року по 23.02.2022 року на суму 17880,90 грн. відсутні.

Наведеного суд першої інстанції не врахував.

Тому рішення Івано-Франківського міського суду від 26 березня 2025 року слід змінити. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за Договором №3100271 від 05.05.2021 року в сумі 9669,39 грн., з яких: 2825,00 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту, 6344,39 грн. - заборгованість за відсотками, 500,00 грн. заборгованість по комісії, та заборгованість за Договором №100961586 від 30.05.2021 року в сумі 20707,71 грн., з яких: 6274,00 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту, 14433,71 грн. - заборгованість за відсотками. В задоволенні решти вимог позову відмовити.

Відповідно, змінити рішення суду в частині стягнення судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 1697,38 грн.

В частині стягнення витрат на правничу допомогу рішення залишити без змін, розмір таких стягнутих витрат не оспорювався.

Стягнути з ТОВ «Коллект Центр» на користь ОСОБА_1 1995,93 грн. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Згідно вимог пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Оскільки зазначена справа є малозначною в силу вимог закону, то судове рішення у цій справі в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 26 березня 2025 року змінити в частині стягнення заборгованості за кредитними договорами та судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306; 01133, ) заборгованість за Договором №3100271 від 05.05.2021 року в сумі 9669 (дев`ять тисяч шістсот шістдесят дев`ять) грн. 39 коп., з яких: 2825,00 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту, 6344,39 грн. - заборгованість за відсотками, 500,00 грн. заборгованість по комісії, та заборгованість за Договором №100961586 від 30.05.2021 року в сумі 20707 (двадцять тисяч сімсот сім) грн. 71 коп., з яких: 6274,00 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту, 14433,71 грн. - заборгованість за відсотками, а також 1697 (одну тисячу шістсот дев`яносто сім) грн. 38 коп. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції. В задоволенні решти вимог позову про стягнення заборгованості відмовити.

В частині стягнення витрат на правничу допомогу рішення залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306; 01133, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ) 1995 (одну тисячу дев`ятсот дев`яносто п`ять) грн. 93 коп. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуюча: О.О. Томин

Судді: І.В. Бойчук

О.В. Пнівчук

Повний текст постанови складено 10 червня 2025 року.