Справа № 526/1320/25
Провадження № 2/526/997/2025
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10 червня 2025 року Гадяцький районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Черкова В.Г., при секретарі судового засідання Синепол С.А., розглянувши в м. Гадяч у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Агро-Край», третя особа виконавчий комітет Великобудищанської сільської ради, про визнання відсутнім права оренди,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Край» (далі відповідач) про визнання відсутнім у відповідача права оренди земельної ділянки кадастровий номер :00:008:0504, площею 2,7874 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території колишньої Веприцької сільської ради Миргородського району Полтавської області, а також земельної ділянки кадастровий номер :00:008:0503, площею 2,7872 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території колишньої Веприцької сільської ради Миргородського району Полтавської області. Позовні вимоги мотивує тим, що договір оренди та додаткові угоди до нього закінчилися 31.12.2024, а в червні 2024 року звертався до відповідача з заявою про намір самостійно обробляти вказані земельні ділянки, але відповіді не отримав. Також в лютому 2025 року звертався до відповідача з листом про відсутність намірів продовжувати дію договірних відносин та заяву про здійснення повернення земельних ділянок, але знову відповіді не отримав. З Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було з`ясовано, що договори автоматично продовжені до 29.12.2036 на підставі додаткової угоди від 07.02.2024 № б/н. Зазначає, що вказану додаткову угоду не підписував, а попередній власник (батько позивача) також не міг підписати, оскільки помер раніше. З урахуванням цього просить визнати відсутнім у відповідача права оренди на вищевказані земельній ділянки та стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою суду від 30 квітня 2025 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням сторін.

Ухвалою суду від 05 травня 2025 року залишено заяву представника ТОВ «Агро-край» про розгляд даної цивільної справи в загальному позовному провадженні без задоволення.

Представником відповідача надано відзив на позовну заяву, в якому не заперечуються обставини щодо укладення договорів оренди землі та додаткових угод до них, але вказано, що останньою додатковою угодою від 07.02.2024 сторони погодили, що договір укладено на 11 років 11 місяців 28 днів, тобто договір діє до 31.12.2024. А договір було автоматично пролонговано, оскільки відсутня заява позивача про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення договору. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Позивач відповідь на відзив суду не надав.

Представник третьої особи заяв до суду не подавав.

Судом встановлено наступне.

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 29 січня 2024 року (спадкова справа № 151/2023, реєстр. № 59), ОСОБА_1 після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , успадкував земельну ділянку площею 2,7872 га, кадастровий номер :00:008:0503, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Веприцької сільської ради Миргородського (назва району до адміністративно-територіального поділу Гадяцький) району Полтавської області. Земельна ділянка належала ОСОБА_3 , дружині, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . спадкоємцем якої був чоловік ОСОБА_2 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав.

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 29 січня 2024 року (спадкова справа № 151/2023, реєстр. № 60), ОСОБА_1 після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , успадкував земельну ділянку площею 2,7874 га, кадастровий номер :00:008:0504, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Веприцької сільської ради Миргородського (назва району до адміністративно-територіального поділу Гадяцький) району Полтавської області. Земельна ділянка належала спадкодавцю.

Згідно договору оренди землі від 03.01.2013, орендодавець ОСОБА_3 , орендар СТОВ ім. Духова, об`єкт оренди земельна ділянка площею 2,79 га с. Веприк, договір укладено на 5 років, до 31.12.2017, НГО земельної ділянки становить 633888,04 грн., оренда плата складає 4% від НГО, що складає 2535,52 грн.

Згідно договору оренди землі від 03.01.2013, орендодавець ОСОБА_2 , орендар СТОВ ім. Духова, об`єкт оренди земельна ділянка площею 2,79 га с. Веприк, договір укладено на 5 років, до 31.12.2017, НГО земельної ділянки становить 633888,04 грн., оренда плата складає 4% від НГО, що складає 2535,52 грн.

З додаткової угоди від 09.08.2017, наданої представником відповідача на ухвалу суду, видно, що орендодавець ОСОБА_3 , орендар СТОВ ім. Духова, новий орендар ТОВ «Агро-край» внесли зміни до договору оренди від 03.01.2013, зокрема: нормативна грошова оцінка земельної ділянки :00:008:0503 становить 95005,99 грн. (п. 5 Договору), договір укладено строком до 31.12.2024 (п. 8 Договору), орендна плата вноситься у грошовій формі в розмірі 10%, що складає 9500,60 грн. (п. 9 Договору). В іншій частині договір залишили без змін.

З додаткової угоди від 09.08.2017, наданої представником відповідача на ухвалу суду, видно, що орендодавець ОСОБА_2 , орендар СТОВ ім. Духова, новий орендар ТОВ «Агро-край» внесли зміни до договору оренди від 03.01.2013, зокрема: нормативна грошова оцінка земельної ділянки :00:008:0504 становить 95005,99 грн. (п. 5 Договору), договір укладено строком до 31.12.2024 (п. 8 Договору), орендна плата вноситься у грошовій формі в розмірі 10%, що складає 9500,60 грн. (п. 9 Договору). В іншій частині договір залишили без змін.

З додаткової угоди від 07.02.2024, наданої представником відповідача на ухвалу суду, видно, що орендодавець ОСОБА_1 , орендар ТОВ «Агро-край» внесли зміни до договору оренди від 03.01.2013, зокрема, сам договір оренди викладений в новій редакції, а саме: нормативна грошова оцінка земельної ділянки :00:008:0503 становить 99851,30 грн. (п. 2.3 Договору), договір укладено строком на 11 років 11 місяців 28 днів, договір діє до 31.12.2024 (п. 3.1 Договору), орендна плата складає 12% від НГО, що становить 11982,16 грн. (п. 4.1 Договору).

Також цією додаткової угоди сторони визначили, що договір оренди вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах у разі відсутності заяви однієї зі сторін цього Договору про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення Договору. Вчинення інших дій сторонами Договору для його поновлення не вимагається (п. 6.2 Договору). Дія договору припиняється у разі, зокрема: закінчення строку, на який його було укладено (якщо однією із сторін Договору було подано заяву про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення договору, в порядку, передбаченому законодавством України з урахуванням умов даного Договору (п. 12.2 Договору).

Аналогічні умови сторонами викладено в іншій додатковій угоді від 07.02.2024 щодо земельної ділянки кадастровий номер :00:008:0504.

Додаткові угоди підписано позивачем та представником відповідача.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 09.04.2025 № 421914325, земельна ділянка кадастровий номер :00:008:0503, площею 2,7872 га, належить позивача та перебуває в оренді відповідача на підставі договору оренди від 03.01.2013, додаткової угоди від 09.08.2017, додаткової угоди від 07.02.2024, дата закінчення дії 29.12.2036.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 09.04.2025 № 421913855, земельна ділянка кадастровий номер :00:008:0504, площею 2,7874 га, належить позивача та перебуває в оренді відповідача на підставі договору оренди від 03.01.2013, додаткової угоди від 09.08.2017, додаткової угоди від 07.02.2024, дата закінчення дії 29.12.2036.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст. 90 Земельного кодексу України власники земельних ділянок мають право передавати їх в оренду. Відповідно до ст. 93 ЗК України орендодавцем земельних ділянок є їх власники або уповноважені ними особи.

Частиною 2 статті 792 ЦК України визначено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

В силу ч. 1 ст. 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

За змістом ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки із орендарем.

Згідно ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно положень Закону України «Про оренду землі» договір оренди укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Згідно ст. 16 Закону України «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

Відповідно до ч. 1 cт. 407 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб.

Отже, користуватися земельною ділянкою приватної власності можливо на праві оренди, підставою для якої є договір, відповідно до якого сплачується орендна плата.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України «Про оренду землі» строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину законодавством може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад, від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі їх суб`єктів).

У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права.

Частиною першою статті 205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Якщо сторона не виявила свою волю до вчинення правочину й до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків, правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли.

Позивач заперечує факт підписання ним додаткової угоди, але жодних клопотань щодо дослідження в судовому засіданні оригіналів цих додаткових угод чи призначення у справі відповідної експертизи, не заявляє.

Також, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству» №340-ІX, (далі - Законом №340-ІХ) Закон України «Про оренду землі» доповнено ст. 32-2 «Поновлення договорів оренди землі» та викладено ст. 33 у новій редакції з назвою «Переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк», а ЗК України доповнено ст. 126-1«Поновлення договору оренди землі, договору про встановлення земельного сервітуту, договорів про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб або для забудови». У частині зазначених змін і доповнень Закон №340-ІХ набрав чинності 16.07.2020 року.

Верховний Суд зазначав, що Закон № 340-IX істотно змінив редакцію ст. 33 ЗУ «Про оренду землі», яка тепер стосується лише переважного права орендаря (ч.ч. 1-5 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі»). Поновлення ж договору (ч. 6 попередньої редакції ст. 33) тепер регулюється ст. 126-1 ЗК України.

При цьому, відповідно до абз. 4 роз. «Перехідні положення» ЗУ «Про оренду землі» правила, визначені ст. 126-1 ЗК України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Законом №340-IX, а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення.

Верховний Суд у постановах від 23.11.2023 року у справі №906/1314/21, від 13.02.2024 року у справі №910/743/23 сформулював висновок про те, що набрання чинності відповідними законодавчими змінами означає, що вимога про укладення додаткового договору (угоди) в порядку поновлення договору не є належною, адже ст. 126-1 ЗК України передбачає для процедури поновлення інший механізм, за якого правочин щодо поновлення не укладається взагалі (натомість договір вважається поновленим, якщо жодна із сторін не заявила до реєстру про виключення відомостей про поновлення). Разом з тим, як уже зазначено, умова про поновлення договору взагалі не може встановлюватися в договорі оренди землі щодо земельних ділянок державної та комунальної власності, крім випадків, визначених ч. 1 ст. 126-1 ЗК України.

Відповідно до ст. 126-1 ЗК України, договором оренди землі може встановлюватися умова щодо поновлення таких договорів. Умова щодо поновлення договору не може встановлюватися в договорі оренди землі, договорі про встановлення земельного сервітуту, договорах про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб або для забудови щодо земельних ділянок державної та комунальної власності, крім випадків, якщо на таких земельних ділянках розташовані будівлі або споруди, що перебувають у власності користувача або набувача права користування земельною ділянкою. Якщо договір містить умову про його поновлення після закінчення строку, на який його укладено, цей договір поновлюється на такий самий строк і на таких самих умовах. Поновленням договору вважається поновлення договору без вчинення сторонами договору письмового правочину про його поновлення в разі відсутності заяви однієї із сторін про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення договору. Вчинення інших дій сторонами договору для його поновлення не вимагається. Сторона договору, яка бажає скористатися правом відмови від поновлення договору не пізніш як за місяць до дати закінчення дії такого договору, подає до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно заяву про виключення з цього Реєстру відомостей про поновлення договору. У разі відсутності заяви про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення договору до дати закінчення дії такого договору, після настання відповідної дати закінчення дії договору державна реєстрація речового права продовжується на той самий строк.

Вимогами статей 12, 13, 81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Саме відсутність заперечень з боку орендодавця при підписанні додаткової угоди від 07.02.2024, процесуальна недоведеність, що він цю угоду не підписував, а також відсутність його заяви про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення договору, передбаченої ст. 126-1 ЗК України, свідчать про автоматичну пролонгацію договору оренди земельної ділянки.

Долучене позивачем листування з відповідачем судом не приймається до уваги, оскільки вищевказаними положеннями законодавства та умовами договору передбачений відповідний алгоритм дії, але він не дотриманий позивачем.

Суд зауважував, що відповідно до ст. 3 Цивільного кодексу України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права.

При цьому, добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що, зокрема, підтверджується змістом частини третьої статті 509 цього Кодексу.

Отже, законодавець, задекларувавши у тексті Цивільного кодексу України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту.

З урахуванням викладеного у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст. 12, 81, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд -

ухвалив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Агро-Край», третя особа виконавчий комітет Великобудищанської сільської ради, про визнання відсутнім права оренди відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано 10 червня 2025 року.

Повне найменування сторін: ОСОБА_1 , місце проживання: Полтавська область, Миргородський район, с. Веприк, РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ТОВ «Агро-Край», місцезнаходженням. Гадяч, вул. Лохвицька, 29, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - 41103827.

Головуючий: В. Г. Черков