Справа № 346/5036/24
Провадження № 2/346/296/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 р.м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді - Третьякової І.В.,

за участю:

секретаря судових засідань - Дутчак Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия Івано-Франківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-капітал", треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Шабанов Віталій Валерійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

16.09.2025р. ОСОБА_1 , через свого представника ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №877, вчинений 19.05.2021 року приватним нотаріусом Данич О.Ф. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованості в сумі 14541,00 грн., стягнути з відповідача судові витрати.

І. Позиція сторін у справі.

Позиція позивача.

Позовні вимоги мотивовані тим, що основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, підтверджують безспірність вимоги. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитись в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Позивач жодного разу не отримувала від стягувача вимог про сплату боргу. Вказана обставина позбавила її можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або спростувати вимоги стягувача. Таким чином, позивач вважає, що виконавчий напис був вчинений нотаріусом за відсутності всіх необхідних документів, передбачених ЗУ «Про нотаріат» та постановою КМУ №1172 від 29.06.1999р., а саме відсутні документи, які підтверджують безспірність заборгованості боржника та доказів направлення боржнику повідомлення про наявність заборгованості. Крім цього, зазначила, що документом, який встановлює заборгованість є кредитний договір із графіком погашення та довідкою про заборгованість. ОСОБА_1 ніколи не підписувала кредитний договір №1969555 від 29.05.2020р. на підставі якого було видано спірний виконавчий напис. Вказані обставини свідчать про порушення нотаріусом ст. 87 ЗУ «Про нотаріат», оскільки неможливо встановити безспірність грошових вимог кредитора. Також зауважила, що виконавчий напис був вчинений нотаріусом 19.05.2021р. тобто в період, коли законодавством не було передбачено можливості вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору, який не був нотаріально посвідченим, що узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 21.10.2020 у справі № 172/1652/18.

Позиція відповідача.

03.10.2024р. ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» подало до суду клопотання про зменшення судових витрат на правничу допомогу, в якому просили відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову та стягненні витрат на правничу допомогу в повному обсязі. Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач свою позицію щодо суті спору жодним чином не обгрунтував, мотивів своїх заперечень не вказав. З приводу судових витрат на правничу допомогу зазначили, що заявлений до стягнення розмір в сумі 5000 гривень та вид виконаної адвокатом роботи є неспівмірними та не відповідають критерію розумності та дійсної вартості наданих послуг. Предмет спору в даній справі не є складним, не потребує вивчення великого обсягу нормативно-правових актів, складення великої кількості процесуальних документів, витрачання значного часу на вивчення обставин справи.

ІІ. Розгляд справи.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.09.2024р., головуючим суддею для розгляду позову Жиленко А.П. було визначено суддю Беркещук Б.Б.

Ухвалою судді Коломийського міськрайонного суду Беркещук Б.Б. від 17.09.2021р. у справі було відкрито загальне позовне провадження з призначенням підготовчого засідання.

Ухвалою судді Коломийського міськрайонного суду Беркещук Б.Б. від 17.12.2024р. підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до розгляду по суті.

Згідно розпорядження керівника апарату Коломийського міськрайонного суду від 17.04.2025р. № 01-11/194/2025 вбачається, що оскільки суддя Беркещук Б.Б. тривалий час перебуває на лікарняному Протоколом № 3 від 20.03.2025р. зборами суддів Коломийського міськрайонного суду прийнято рішення щодо здійснення з 14 квітня 2025р. повторного автоматизованого розподілу справ цивільного та адміністративного судочинства, які перебувають у її провадженні.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.04.2025р. головуючим суддею для розгляду даної справи було визначено суддю Третьякову І.В.

Ухвалою судді Коломийського міськрайонного суду Третьякової І.В. від 02.05.2025р. справу було прийнято до свого провадження та призначено судове засідання з викликом сторін.

В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, одночасно з позовом подали клопотання про розгляд справи за відсутності сторони позивача. Позовні вимоги підтримують.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, в поданому до суду клопотанні про зменшення судових витрат на правничу допомогу просив розглядати справу за його відсутності.

Треті особи в судове засідання також не з`явилися, причини неявки суду не повідомили. Про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

ІІІ. Фактичні обставини справи та застосовані норми права.

З матеріалів справи встановлено, що 29 травня 2020р. між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 1969555. Вказаний договір був укладений в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства. Згідно п. 6.5 цей договір прирівнюється до такого, що укладений в письмовій формі.

Договір нотаріально не посвідчувався.

Згідно графіку розрахунків, позичальник повинен був повернути кредитні кошти, сплатити проценти та комісію в загальній сумі 5115,00 грн. 28.06.2020р.

19.05.2021р. приватним нотаріусом Данич Оксаною Федорівною був вчинений виконавчий напис реєстровий номер 877 за яким з ОСОБА_1 , яка є боржником за кредитним договором №1969555 від 29.05.2020р., укладеним з ТОВ «Мілоан», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за договором відступлення прав вимоги №58-МЛ від 29.12.2020р. є ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» стягнуто кредитну заборгованість за період з 29.12.2020р. по 26.02.2021р. в сумі 13611,00 грн., що складається з: 2850,00 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту, 10446,00 грн. прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом та 315,00 грн. прострочена заборгованість за сумою комісії.

Правовими підставами вчинення виконавчого напису зазначено ст. 87 ЗУ «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення проводиться у безспірному порядку на підставі виклнавчих написів нотаріуса, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999р. № 1172.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Амельченко Віталієм Петровичем від 15.11.2021 року було відкрито виконавче провадження №67503231.

Підставою для його відкриття став виконавчий напис №877 виданий 19.05.2021р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. Згідно вказаного документу, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» була стягнута заборгованість в сумі 13611,00 грн.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою № 662 Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту:

«Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин

2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін.

Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Отже, вчиняючи 19 травня 2021 року виконавчий напис № 877, приватний нотаріус Данич О.Ф. неправомірно керувалася пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23.

Подібна позиція наведена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17, в якій, зокрема, суд зазначив: «Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27 березня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника».

Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису № 877 таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів.

Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Враховуючи наявність достатніх підстав для задоволення позовних вимог суд не вбачає необхідності надавати правову оцінку іншим аргументам позивача.

Задовольняючи позов, суд, згідно положень ч.4 ст. 263 ЦПК України, враховує висновки, викладені в постанові ВП ВС від 21 вересня 2021 року по справі № 910/10374/17.

IV. Розподіл судових витрат.

Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З рахуванням повного задоволення позову, суд, керуючись положеннями ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на сплату судового збору в сумі 1211,20 грн.

Щодо витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до п.1,2 ч.2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження надання правової допомоги позивачем надано копію договору про надання юридичних послуг №1-07/08/24 від 07.08.2024р., укладеного між адвокатом Дончак Д.М. та ОСОБА_1 , акт приймання-передачі наданих послуг до договору №01-07/08/24 від 07.08.2024р. про надання юридичних послуг, згідно якого вартість наданих адвокатом послуг становить 5000,00 грн. до яких входить: підготовка і надсилання адвокатських запитів для отримання документів ВП67503231 (2000 грн.) та складання позовної заяви про скасування виконавчого напису (3000 грн.), а також квитанція на суму 5000,00 грн., сплачених ОСОБА_1 за надання юридичних послуг.

Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, (провадження № 14-382цс19) та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження№ 12-171гс19).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі №755/9215/15-ц та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року в справі № 922/445/19 міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).

Розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, суд доходить висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі з відповідача, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у додатковій постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 753/15687/15.

При цьому, суд звертає увагу на те, що предметом позову є визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Справа є малозначною в силу вимог закону та не є складною.

За таких обставин суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 5 000 грн є завищеними, належним чином не обґрунтованими, не підтвердженими належними та допустимими доказами та становлять надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу судових витрат.

Враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд доходить висновку про необхідність зменшити їх розмір та стягнути з ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» на користь ОСОБА_1 понесені в даній справі витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.. 87, 88 ЗУ «Про нотаріат», ст ст. 12, 13, 81, 89, 141, 223, 263, 265, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати виконавчий напис, вчинений 19 травня 2021р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною, зареєстрований в реєстрі за № 877 про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 1969555 від 29.05.2020р. в сумі 13611,00 грн. - таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1 корп. 28, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000 (три тисячі) гривень 00 коп.,

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана сторонами протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 12 червня 2025 року.

Суддя: Третьякова І. В.