Справа №751/4281/25
Провадження №2/751/1392/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого - судді Топіхи Р.М.,

секретаря судового засідання Островської А.С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача ОСОБА_2 ,

відповідач ОСОБА_3 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дітей,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача.

Представник позивача адвокат Підмогильна Я.Я. в інтересах

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12 серпня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, Україна, актовий запис № 1450, та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до повноліття дітей.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 12 серпня 2006 року між сторонами укладений шлюб, від якого мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Протягом останнього року сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до повного припинення шлюбних відносин. Сторони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Підставою для розірвання шлюбу є відсутність спільних інтересів, наявні різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та втрата почуття любові один до одного. Фактично сім`я припинила своє існування на початку 2025 року. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам один одного та інтересам їх дитини. Спільне господарство та сумісне проживання остаточно припинено. Подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає.

Діти сторін проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку коштів на утримання дітей не надає та не допомагає. Дітям повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дітей. Такий рівень позивач не зможе забезпечити, тому відповідач, як батько дітей, який є здоровим та працездатним, має достатній рівень заробітку, оскільки є військовослужбовцем, інших дітей або осіб на утриманні не має, а тому має можливість сплачувати аліменти на рівні 1/3 частини з усіх видів заробітку.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 16 травня 2025 року суддя відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач у встановлений судом строк на адресу суду надіслав заяву, проти задоволення позову у повному обсязі не заперечує та наполягає на його задоволенні.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 12 серпня 2006 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 укладений шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, Україна, актовий запис № 1450, прізвище чоловіка після реєстрації шлюбу ОСОБА_8 , дружини ОСОБА_8 (а.с. 13, 24).

Сторони мають двох дітей: неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 14, 17, 18).

Відповідно до довідки Управління адміністративних послуг ЧМР

№ 7680 від 21 липня 2022 року ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 (а.с. 16).

Згідно з витягом з Реєстру територіальної громади від 08 травня

2025 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 15).

ІV. Норми права, які застосував суд, та оцінка аргументів сторін.

Відповідно до ст. 7 Сімейного кодексу України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Відповідно до вимог ст. 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Відповідно до положень частин 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Приймаючи до уваги обставини життя подружжя, відсутність згоди позивача на примирення, суд дійшов до висновку, що шлюб на підставі

ст. 112 Сімейного кодексу України належить розірвати, оскільки шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та їх неповнолітніх дітей, що має істотне значення у даній справі.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до частин 1 і 2 статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частини 1, 3 ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено з 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для дітей віком від

6 до 18 років становить 3 196 гривень.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей, матеріальне становище платника та одержувача аліментів, відсутність у відповідача інших аліментних зобов`язань, тому керуючись статтями 181, 182, 184 Сімейного кодексу України, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, з відповідача підлягають до стягнення аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 травня 2025 року та до досягнення дітьми повноліття.

Суд визнає необхідним застосувати п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

V. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України, у разі задоволення позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Позивач при пред`явленні позову до суду сплатила судовий збір в сумі 1211 гривень 20 копійок (а.с. 25-26).

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи, що відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, суд вважає за можливе повернути ОСОБА_9 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Керуючись статтями 110, 111, 112, 180-184 Сімейного кодексу України, статтями 13, 43, 76-81, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дітей задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_10 , зареєстрований 12 серпня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, Україна, актовий запис № 11450, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14 травня 2025 року і до досягнення дітьми повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Повернути ОСОБА_9 з Державного бюджету України 50% відсотків судового збору, сплаченого 09 травня 2025 року через термінал АТ «УКРПОШТА», ID транзакції: , на р/р UA0025742, Казначейство України (ЕАП), що становить 605 гривень 60 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 1 211 гривень 20 копійок на користь держави ГУК у м. Києві/м. Київ/2203106, код отримувача 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача - UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та занесення відмітки в актовому записі про шлюб.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Суддя Р.М. Топіха