Справа № 521/9292/25
Номер провадження № 2/521/5041/25
УХВАЛА

про передачу справи за підсудністю

09 червня 2025 року м. Одеса

Суддя Хаджибейського районного суду міста Одеси Ганошенко С.А., дослідивши матеріали цивільної справи за позовом Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про виселення та зняття з реєстрації,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач 05.06.2025 року звернувся до Хаджибейського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про виселення та зняття з реєстрації.

Перевіривши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про необхідність передачі справи за підсудністю.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, сімейних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених ч. 2, 3 ст. 23 ЦПК України.

ЦПК України встановлено підсудність справ: загальна за місцезнаходженням відповідача (ст. 27 ЦПК), альтернативна за вибором позивача (ст. 28 ЦПК) та виключна підсудність (ст. 30 ЦПК).

Згідно ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно із ч. 16 ст. 28 ЦПК України, позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої ст. 30 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Підсудність - це розподіл підвідомчих загальним судам цивільних справ між різними судами першої інстанції залежно від роду (характеру) справ, що підлягають розгляду, і від території, на яку поширюється юрисдикція того чи іншого суду.

У постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 638/1988/17 зазначено, що правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

У постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 910/6644/18 Верховний Суд вказав, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

За висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18, виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. Правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення (п. 7.23, 7.25 постанови).

Виходячи з аналізу вищевказаних правових норм, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Таким чином, за наявності у позові вимог, що виникли з приводу нерухомого майна, визначальним для визначення підсудності справи на час розгляду цього питання є положення ч. 1 ст. 30 (виключна підсудність) ЦПК України, за якими позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та документів, доданих до неї, позивачем пред`явлено позов про виселення відповідачів з квартири та зняття їх з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 . Тобто спір між сторонами виник з приводу користування відповідачами нерухомим майном, яке знаходиться на території Київського району м. Одеси.

Враховуючи, що позовні вимоги виникли з приводу нерухомого майна, то підсудність за цим позовом має визначатися відповідно до правил, визначених ч. 1 ст. 30 ЦПК України.

У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність), мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Таким чином, в даному випадку, підсудність справи має визначатись згідно із ч. 1 ст. 30 ЦПК України за якою позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини, а відтак, дана справа підсудна саме Київському районному суду м. Одеси.

Частиною 9 ст. 187 ЦПК України встановлено, що якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Підсудністю у цивільному судочинстві розуміється розмежування компетенції між окремими ланками судової системи і між судами однієї ланки щодо розгляду і вирішення підвідомчих їм цивільних справ.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним передати за підсудністю справу за позовом Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про виселення та зняття з реєстрації до Київського районного суду м.Одеси.

Керуючись ст. ст. 27- 30, 31, 32, 187 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Цивільну справу № 521/9292/25 за позовом Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про виселення та зняття з реєстрації - передати за підсудністю до Київського районного суду м. Одеси (місцезнаходження за адресою: 65606, м. Одеса, вул. Варненська, 3-Б).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня постановлення ухвали безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

СУДДЯ Сергій ГАНОШЕНКО