ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/253/25 Справа № 183/7741/24 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - Новікова Г. В.
УХВАЛА

10 червня 2025 року Дніпровський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді: Новікової Г.В.

суддів: Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.,

за участі секретаря Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Муха А. І. про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення у справі №183/7741/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання права власності в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 11 березня 2025 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задоволено. Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2024 року скасовано. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ГУ Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання права власності в порядку спадкування задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на недоотриману нею за життя пенсію за період з 01.04.2016 року по 03.11.2020 року. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь ОСОБА_1 грошові кошти, набуті в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на недоотриману нею за життя пенсію за період з 01.04.2016 року по 03.11.2020 року у вигляді недоотриманої пенсії за період з 01.04.2016 року по 03.11.2020 року. Стягнуто з ГУ ПФУ в Луганській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 6 540,88 грн.

У квітні 2025 року представник ОСОБА_1 подав до суду апеляційної інстанції заяву про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення,в якій просив зобов`язати ГУ ПФУ в Луганській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 належну спадкодавцю, ОСОБА_2 , недоотриману пенсію за період з 28 лютого 2016 року по 03 листопада 2020 року. В обґрунтування посилався на те, що позивач при зверненні до відповідача із заявою про виконання судового рішення від 11.03.2025 року отримав відмову у зв`язку із тим, що пенсійні виплати були припинені та не нараховувались.

Відповідно до положень 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Про час та місце судового засідання сторони повідомлені належним чином, про що свідчить довідка про доставку повісток до Електронних кабінетів сторін.

Перевіривши доводи заяви, апеляційний суд вважає, що заява про зміну способу або порядку виконання судового рішення не підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись із заявою про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішенняпредставник ОСОБА_1 посилався на те, що відповідач з метою невиконання судового рішення та невиплати законних грошових зобов`язань, не читаючи текст ухваленого судового рішення, здійснює твердження про те, що пенсійні виплати не нараховувались, а отже і не підлягають виплаті. Не оспорюючи порядку виконання судових рішень щодо стягнень із державного бюджету України позивач вважає, що відповідач, ГУ ПФУ в Луганській області, повинен бути зобов`язаний нарахувати суми пенсійних виплат ОСОБА_2 за період з 28.02.2016 року по 03.11.2020 року, що підлягають подальшій виплаті у порядку виконання судових рішень.

Як вбачається із наданих представником позивача до заяви документів він звертався до ГУ ПФУ в Луганській області із адвокатськими запитами щодо виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 11.03.2025 року. У своїх відповідях від 18.03.2025 року та від 25.03.2025 року відповідач повідомив порядок нарахування пенсії ОСОБА_2 , причини її призупинення, а також вказував на те, що для вирішення питання щодо виконання рішення суду позивачу необхідно звернутись до відповідного центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів. Пенсійним фондом України на запит адвоката Мухи А. І. 21.03.2025 року надано відповідь, в якій повідомлено, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів шляхом списання коштів з рахунків такого державного бюджету. Тобто виконавчі документи про стягнення коштів з державного органу підлягають виконанню Державною казначейською службою України.

Відповідно ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України.

За правилами ч. 1, 3 ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

У постанові Верховного Суду від 24 липня 2023 року в справі №420/6671/18 виснувано, що під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі об`єктивної (безумовної) неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений судом.

Так, системний аналіз наведеної норми права у сукупності з усталеною судовою практикою з приводу врегулювання подібних правовідносин дає підстави для висновку, що суд може змінити чи встановити спосіб і порядок виконання судового рішення лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють його виконання за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин.

Окрім того, постанова Верховного Суду від 19 червня 2019 року в справі №2-55/10 містить правовий висновок, згідно якого при вирішенні питання про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення, суд повинен з`ясувати обставини, що свідчать про неможливість такого виконання.

Так, з матеріалів справи вбачається, що грошові кошти у вигляді заборгованості по пенсії, які належать до виплати ОСОБА_1 як спадкоємцю не є власністю Головного управління

Пенсійного фонду України в Луганській області та не знаходяться на його рахунках. Фактичне, у повному обсязі виконання судового рішення, можливо лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету України та відповідно до Порядку № 1165. Водночас стягнення з суб`єкта владних повноважень (територіального органу Пенсійного фонду України) коштів, які знаходяться на його рахунках але призначені для іншої мети, можуть поставити під загрозу функціонування такого суб`єкта, виконання покладених на нього функцій та, відповідно, нанесення шкоди необмеженій кількості осіб.

Окрім того, Верховним Судом у постанові від 10 липня 2018 року у справі №490/9519/16-а сформульовано наступний правовий висновок: «Змінивши спосіб виконання такої постанови із зобов`язання виплатити зазначені соціальні виплати на стягнення суми цих виплат, буде змінено постанову по суті, з виходом при цьому за межі позовних вимог та вирішенням питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті». Подібний висновок також було зроблено Верховним Судом у постанові від 30 липня 2019 року у справі № 281/1618/14-а.

Отже, оскільки у справі, що розглядається встановлено, що способом відновлення порушеного права ОСОБА_1 судом обрано стягнення з відповідача грошових коштів, набутих в порядку спадкування, то колегія суддів доходить висновку про неможливість зміни способу та порядку виконання рішення суду у спосіб, який просила заявник, адже запропонований представником позивача спосіб виконання судового рішення фактично змінює зміст резолютивної частини судового рішення у справі.

При цьому апеляційний суд враховує, що право особи, тобто стягувача, на здійснення виплати заборгованості по пенсії не може ставитися в залежність від нарахування чи не нарахування спадкодавцю за спірний період пенсійних виплат, а органи державної влади не можуть посилатися на це як на причину невиконання своїх зобов`язань. Але у даному випадку, як вбачається із відповідей органів пенсійного фонду їх відмова ґрунтується не на припинення нарахувань пенсійних виплат спадкодавцю, а на порядок виконання таких рішень. Тому зміна способу і порядку виконання рішення суду, у такому випадку, не захищає право заявника на отримання сум заборгованості по пенсії, яка фактично може бути виплачена за наявності дотримання відповідної процедури звернення до виконання.

З огляду на викладене, враховуючи те, що фактично єдиною причиною, яка ускладнює виконання рішення суду, є порядок звернення до виконання судового рішення по виплаті пенсії, апеляційний суд вважає безпідставними аргументи заявника, наведені в його заяві про наявність правових підстав для зміни способу та порядку виконання рішення суду у справі.

Керуючись ст. 435, 381 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Муха А. І. про зміну способу та порядку виконання рішення суду у справі №183/7741/24 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді: