Справа №351/2285/24
Номер провадження №2/351/305/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Калиновського М.М.,

за участі секретаря - Боднарук О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_1 до Снятинської міської ради, про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом до Снятинської міської ради про визнання права власності на земельні ділянки.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки, ОСОБА_3 , 1926 р.нар., після смерті якої відкрилась спадщина на все її майно, в тому числі і на земельні ділянки № НОМЕР_1 площею 0,374га та № НОМЕР_2 площею 0,097га - загальною площею 0,47га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Снятинської міської ради Коломийського району та належали останній на підставі Державного акту про право приватної власності на землю серії ІІ-ІФ №013217.

05.09.2024 року ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , але отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку із тим, що вищезгаданий державний акт виданий на ім`я померлої після її смерті.

У зв`язку із тим, що позивач не може реалізувати своє право на спадщину, змушена звернутися із даним позовом до суду.

Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Відповідач, представник Снятинської міської ради подав до суду заяву в якій просив розгляд справи провести без участі представника міської ради, проти задоволення позову не заперечили.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть НОМЕР_3 , виданого на ім`я ОСОБА_3 , слідує, що остання померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІ-ІФ №013217, виданого 06.04.2001 р. та зареєстрованого в Книзі записів державних актів за №518, ОСОБА_3 належить земельна ділянка, площею 0,47 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Джурівської сільської ради.

Відповідно до довідки №349 від 11.04.2024р. наданої Старостинським округом №1 с. Джурів слідує, що в житловому будинку в АДРЕСА_1 станом на 16 грудня 1997р. були зареєстровані та проживали: ОСОБА_3 , 1926 р.нар.; ОСОБА_4 ,, 1965 р.нар., ОСОБА_5 , 1986 р.нар.; ОСОБА_6 , 1987 р.нар.

Згідно копії свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_4 , 10 січня 2015 року ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , зареєстрували шлюб в Джурівській сільській раді Снятинського району, актовий запис №1. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: ОСОБА_8 .

З довідки від 05.09.2024р. виданої приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області слідує, що спадкоємцем за законом на все майно після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є її донька ОСОБА_1 , 1965 р.нар., жителька АДРЕСА_2 . Спадкова справа №98/1999 заведена в Другій Снятинській державній нотаріальній конторі.

Постановою приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області, відмовлено ОСОБА_1 , 1965 р.нар., жительці АДРЕСА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,47га, що розташовані на території Джурівської сільської Ради Коломийського району.

Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із ч.ч.2, 3, 5 ст.158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності та користуванні громадян і юридичних осіб.

Згідно пунктів 10, 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до п.г. ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права.

За наведених обставин суд вважає, що слід визнати за позивачем право власності на земельні ділянки площею 0,47га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Джурівської сільської Ради Коломийського району Івано-Франківської області та належали ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ІФ №013217 виданого 06.04.2001 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №518, у порядку спадкування за законом.

На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) право власності на земельну ділянку площею 0,47га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Джурівської сільської Ради Коломийського району Івано-Франківської області та належали ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ІФ №013217 виданого виданого 06.04.2001 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №518, у порядку спадкування за законом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Михайло КАЛИНОВСЬКИЙ