ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4300/25 Справа № 182/6305/21 Суддя у 1-й інстанції - Рунчева О. В. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року м. Кривий Ріг

справа № 182/6305/21

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Остапенко В.О.,

суддів Зубакової В.П., Корчистої О.І.

секретар судового засідання Дяченко Д.П.

сторони:

позивач ОСОБА_1

відповідач Фермерськое господарство «Харвест Агротех»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бабіч Сергій Анатолійович, на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 січня 2025 року, яке ухвалено суддею Рунчевою О. В. у м. Нікополі Дніпрпоетровської області, відомості щодо дати складання повного судового рішення в матеріалах справи відсутні,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Фермерського господарства «Харвест Агротех» про розірвання договорів оренди землі.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що 14 лютого 2019 року між ОСОБА_2 та Фермерським господарством «Харвест Агротех» було укладено договір оренди землі, який зареєстровано 05 грудня 2019 року приватним нотаріусом Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Корнієнко Юрієм Валентиновичем. Вказана земельна ділянка площею 7, 1712 га, кадастровий номер :02:001:0202, була передана в оренду Фермерському господарству «Харвест Агротех» строком на 15 років з дати державної реєстрації права оренди.

Цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Пунктом 4.1 договору оренди встановлено, що орендна плата вноситься у грошовій формі та розмірі 6 508, 80 грн за один повний календарний рік оренди.

Пунктом 4.6 договору оренди передбачено, що орендар вносить орендну плату один раз на рік, за перший рік оренди, орендна плата сплачується до 31 грудня, в якому укладено цей Договір, пропорційно фактичній кількості календарних днів оренди, в подальшому орендна плата сплачується один раз на рік до 25 грудня поточного року.

Тому, оскільки договір оренди землі щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0202 було зареєстровано 05 грудня 2019 року, то, відповідно, з моменту державної реєстрації права оренди по 31 грудня, в якому укладено договір оренди, відповідач зобов`язаний був на умовах, визначених договором, сплатити орендну плату пропорційно фактичній кількості календарних днів оренди, що ним здійснено не було.

Крім того, 14 лютого 2019 року між ОСОБА_2 та Фермерським господарством «Харвест Агротех» було укладено договір оренди землі, який зареєстровано 05.12.2019 року приватним нотаріусом Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Корнієнко Юрієм Валентиновичем. Вказана земельна ділянка площею 7, 1432 га, кадастровий номер :02:001:0144, була передана в оренду Фермерському господарству «Харвест Агротех» строком на 15 років з дати державної реєстрації права оренди.

Цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Пунктом 4.1 договору оренди встановлено, що орендна плата вноситься у грошовій формі та розмірі 6 482,66 грн за один повний календарний рік оренди.

Пунктом 4.6 договору оренди передбачено, що орендар вносить орендну плату один раз на рік, за перший рік оренди, орендна плата сплачується до 31 грудня, в якому укладено цей Договір, пропорційно фактичній кількості календарних днів оренди, в подальшому орендна плата сплачується один раз на рік до 25 грудня поточного року.

Тому, оскільки договір оренди землі щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0144 було зареєстровано 05 грудня 2019 року, то, відповідно, з моменту державної реєстрації права оренди по 31 грудня, в якому укладено договір оренди, відповідач зобов`язаний був на умовах, визначених договором, сплатити орендну плату пропорційно фактичній кількості календарних днів оренди, що ним здійснено не було.

Відповідачем було грубо порушено умови Договорів оренди землі щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :02:001:0202 та :02:001:0144.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, спадщину прийняв її син, позивач ОСОБА_1 , у зв`язку з чим всі права та обов`язки за вказаним договором оренди землі перейшли до нього.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, а також те, що відповідач умови договорів оренди, які були погоджені сторонами та визначені договорами, не виконав, позивач просив суд розірвати договір оренди землі, укладений між ОСОБА_2 та Фермерським господарством «Харвест Агротех» 14 лютого 2019 року, зареєстрований приватним нотаріусом Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Корнієнко Ю.В. 05 грудня 2019 року, укладений щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0202, та розірвати договір оренди землі, укладений між ОСОБА_2 та Фермерським господарством «Харвест Агротех» 14 лютого 2019 року, зареєстрований приватним нотаріусом Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Корнієнко Ю.В. 05 грудня 2019 року, укладений щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0144 та стягнути з відповідача асвою користь сплачений судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 січня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог позивача, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд помилково та неправомірно у оскаржуваному рішенні зазначив інформацію, яка не відповідає дійсним обставинам справи, нібито, як зазначено відповідачем та не спростовано позивачем, відсутні відомості про те, що ОСОБА_3 звертався до Фермерського господарства «Харвест Агротех» щодо виплати йому орендної плати. Однак це не відповідає дійсності. Представником позивача у позовній заяві, у відповіді на відзив та під час судового засідання, наголошувалось що пунктом 4.8. Договору оренди землі не обумовлено та не погоджено між сторонами яким чином повинно відбутись звернення до відповідача для виплати позивачу орендної плати (письмово, телефоном, чи інше). Позивач ОСОБА_1 звертався до директора Фермерського господарства «Харвест Агротех» ОСОБА_4 з проханням сплатити кошти за оренду землі відповідно до умов договору за 2019 рік (до 31 грудня) та 2020 рік (до 25 грудня) як неодноразово особисто приїхавши за адресою знаходження каси відповідача, вул. 40 років Перемоги, буд. 45, пгт. Томаківка, Томаківський район Дніпропетровська область, так і по телефону, на що постійно отримував відмову, що і стало причиною для звернення ним до суду з даним позовом.

Зазначає, що підставою розірвання зазначених вище договорів оренди землі, є систематичне порушення договорів оренди земельної ділянки відповідачем, щодо невнесення орендної плати за 2019 та 2020 роки, про що обґрунтовано зазначено у позовній заяві.

Апелянт вважає безпідставними висновки суду першої інстанціїх про те, що у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що позивачем було виконано зобов`язання з повідомлення відповідача - ФГ «Харвест Агротех», як орендаря, про перехід права власності на земельні ділянки із кадастровими номерами у порядку та в строки, передбачені законодавством щодо оренди землі та земельних відносин, оскільки одразу після оформлення спадщини, ОСОБА_1 приїхав до відповідача за адресою зазначеною у договорі оренди землі, АДРЕСА_1 , та надав останньому документи підтверджуючі ним прийняття спадщини, реєстрацію права власності на земельні ділянки, свої контакті дані, тощо. Після отримання документів, позивач просив відповідача сплатити орендну плату за 2019 рік, на що останній повідомив, що це питання буде вирішено пізніше, та в подальшому перестав відповідати на телефонні дзвінки від позивача, та став уникати зустрічей за юридичною адресою Фермерського господарства. Позивач не отримав від відповідача жодних коштів за всі роки оренди, тобто відповідач користується землею безкоштовно, не сплачуючи позивачу будь-яких коштів, нехтуючи головною метою договору оренди, це своєчасне отримання орендної плати.

Зазначає, що посилання відповідача, про те, що 17 грудня 2021 року, ФГ «Харвест Агротех» направили орендодавцю лист-повідомлення про нарахування орендної плати за 2021 рік, є додатковим підтвердженням, порушення ним строків виконання зобов`язань за договором оренди землі, за 2019 та 2020 роки, що в сукупності років, мають ознаки систематичності в частині виплати орендної плати.

Крім того апелянт зазначає, що у відповідача ФГ «Харвест Агротех» була можливість внести орендну плату шляхом внесення коштів на депозит нотаріуса, нотаріальної контори, якщо не знали куди відправляти кошти на виконання договірного зобов`язання, або ухилення Позивача від прийняття виконання, проте таких дій не вчинив.

Апелянт звертає увагу на те, що за аналогічним спором, який розглянуто Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за позовом ОСОБА_5 , до ФГ «Харвест Агротех» про розірвання договір оренди землі від 14 вересня 2019 року, було прийнято рішення по справі № 182/6951/21 про задоволення позову. В подальшому судом апеляційної інстанції підтримано позицію суду першої інстанції, залишено рішення без змін, та судом касаційної інстанції за зверненням відповідача було відмовлено у відкритті проваджені.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу відповідча залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_6 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, представника відповідача ФГ «Харвест Агротех» - адвоката Кравчук С.О., яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, площею 7,1712 га, що розташована на території Новоіванівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0202, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та власником земельної ділянки, площею 7,1432 га, що розташована на території Новоіванівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0144, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Вказані земельні ділянки, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, ОСОБА_1 набув в порядку спадкування після смерті своєї матері ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського районного нотаріального округу Гульбандян Л.В. за реєстровим номером 111 від 22 січня 2020 року та свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського районного нотаріального округу Гульбандян Л. В. за реєстровим номером 113 від 22 січня 2020 року.

Згідно з договорами оренди землі від 14 лютого 2019 року, що зареєстровані приватним нотаріусом Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Корнієнком Ю.В. 05 грудня 2019 року, вищевказані земельні ділянки з кадастровими номерами :02:001:0202 та :02:001:0144 були передані в оренду Фермерському господарству «Харвест Агротех» строком на 15 років з дати державної реєстрації права оренди (том 1, а.с. 11-17, том 1, а.с. 23-29) .

Пунктом 4.1 договору оренди встановлено, що орендна плата вноситься у грошовій формі та розмірі 6 508, 08 грн за один повний календарний рік оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0202.

Пунктом 4.1 договору оренди встановлено, що орендна плата вноситься у грошовій формі та розмірі 6 482,66 грн за один повний календарний рік оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0144.

Пунктом 4.6 вказаних договорів оренди передбачено, що орендар вносить орендну плату один раз на рік, за перший рік оренди, орендна плата сплачується до 31 грудня, в якому укладено цей Договір, пропорційно фактичній кількості календарних днів оренди, в подальшому орендна плата сплачується один раз на рік - до 25 грудня поточного року.

Тому, оскільки договори оренди землі було зареєстровано 05 грудня 2019 року, то, відповідно, з моменту державної реєстрації права оренди по 31 грудня, в якому укладено договір оренди, відповідач зобов`язаний був на умовах, визначених договором, сплатити орендну плату пропорційно фактичній кількості календарних днів оренди.

Відповідно до п. 4.2 вказаних договорів оренди землі, орендна плата у грошовій формі виплачується через касу або шляхом безготівкового переказу за реквізитами, зазначеними у відповідній заяві Орендодавця або у інший спосіб, який погоджений сторонами та не заборонений законодавством.

Згідно п. 4.6 договорів оренди землі, орендар вносить орендну плату один раз на рік, за перший рік оренди, орендна плата сплачується до 31 грудня року, в якому укладено ці Договори, пропорційно фактичній кількості календарних днів оренди, в подальшому орендна плата сплачується один раз на рік до 25 грудня поточного року.

Пунктом 4.7 Договорів оренди передбачено, що виплата орендної плати у грошовій формі (готівкою) здійснюється у касі Орендаря, що розташована за адресою: вулиця 40 років Перемоги, буд. 45, Томаківський район, Дніпропетровська область, 53500, або у іншому місці (у випадку письмового повідомлення про це орендодавця).

Пунктом 4.8 вказаних договорів оренди землі передбачено, що орендодавець повинен звернутися до Орендаря за отриманням орендної плати до 25 грудня року, в якому здійснюється виплата орендної плати. Орендар не несе відповідальності за порушення строків внесення орендної плати, якщо Орендодавець не звертався до Орендаря за отримання орендної плати або звернувся із запізненням.

Відповідно до р. 2 п. 4.10 договорів оренди землі, орендар не несе відповідальність за порушення строків виплати орендної плати у випадку, якщо таке порушення сталося з вини Орендаря, зокрема якщо Орендодавець не звернувся до Орендаря у визначений термін для отримання орендної плати.

Пунктом 9.2 договорів оренди землі визначено, що орендодавець зобов`язаний своєчасно отримувати внесену Орендарем орендну плату, при цьому, в разі, якщо Орендодавцем не буде отримано Орендну плату з його вини до 25 грудня поточного року, Орендар не несе відповідальність щодо неотримання Орендарем орендної плати вчасно та така несплата не буде вважатись невнесенням орендної плати та/чи простроченням оплати. В будь-якому випадку за Орендодавцем залишається право отримати орендну плату в будь-який час, але Орендодавець за таких умов не має права вимагати сплати неустойки.

Таким чином, за положеннями договорів оренди, для отримання орендної плати за 2019-2020 роки Орендодавець зобов`язаний звернутися до Орендаря до 25 грудня 2019 та 25 грудня 2020 року до каси господарства у разі бажання отримати у готівковій формі або до ФГ «Харвест Агротех» із заявою щодо отримання орендної плати у безготівковій грошовій чи натуральній формі із зазначенням своїх реквізитів.

27 березня 2019 року ОСОБА_2 , з якою було укладено 14 лютого 2019 року вказані договори оренди землі щодо земельних ділянок із кадастровими номерами :02:001:0202 та :02:001:0144, померла. Позивач по справі, як спадкоємець ОСОБА_2 , набув права та обов`язки, передбачені договорами оренди землі, що відповідно виникли у спадкодавця на момент життя.

Звертаючись до суду з позовом про розірвання договорів оренди землі, позивач посилався на систематичне невиконання відповідачем умов договорів оренди земельних ділянок, яке полягало у систематичній несплаті орендної плати.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог позивача, суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для розірвання договорів оренди земельних ділянок, на підставі пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За частиною другою статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі» (в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин між сторонами у справі).

Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Відповідно до статті 1 Закону «Про оренду землі», яка кореспондується з положеннями частини першої статті 93 ЗК України, оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Частинами першою-третьою статті 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Згідно зі статтею 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

На вимогу однієї із сторін договір відповідно до частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Положеннями статей 24, 25 Закону України «Про оренду землі» визначено права та обов`язки орендодавця і орендаря, а саме: орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; своєчасного внесення орендної плати. Орендар, у свою чергу, має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі, за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження та зобов`язаний приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку.

Статтею 141 ЗК України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою, як систематична несплата земельного податку або орендної плати.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) зроблено правовий висновок щодо підстав для розірвання договору оренди землі з урахуванням пункту "д" частини першої статті 141 ЗК України: "Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться".

Отже, аналіз змісту статей 24, 25 Закону України «Про оренду землі» та пункту "д" частини першої статті 141 ЗК України дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підставу для розірвання договору оренди. При цьому факт несплати орендної плати стосується випадків як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплата у розмірі меншому ніж визначено договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо).

Відповідно до статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року в справі № 912/1385/17 (провадження № 12-201гс18) сформульовано такий правовий висновок: "враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України. Відповідна правова позиція була викладена Верховним Судом України також у постанові від 11 жовтня 2017 року в справі № 6-1449цс17 і підстав для відступу від неї, як і від висновку в справі № 910/16306/13, Велика Палата Верховного Суду не вбачає. Стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність".

Зазначений підхід до вирішення питання щодо можливості розірвання договору судом з підстави істотності допущеного орендарем порушення договору шляхом систематичної несплати орендної плати є сталим та підтверджується релевантною практикою суду касаційної інстанції. Зокрема, аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 17 березня 2021 року у справі № 689/1101/18 (провадження № 61-10292св20), від 27 жовтня 2021 року у справі № 573/1833/20 (провадження № 61-7138св21), від 22 листопада 2021 року у справі № 341/609/20 (провадження № 61-10091св 21), від 24 листопада 2021 року у справі № 357/15284/18 (провадження № 61-13518св21), від 08 грудня 2021 року у справі № 357/452/21 (провадження № 61-7721св21).

Із системного аналізу положень договорів оренди землі щодо земельних ділянок, що були укладені 14 лютого 2019 року та зареєстровані 05 грудня 2019 року слідує, що для отримання орендної плати за 2019-2020 роки Орендодавець зобов`язаний звернутися до 25 грудня 2019 та 25 грудня 2020 року до каси господарства у разі бажання отримати у готівковій формі або до ФГ «Харвест Агротех» із заявою щодо отримання орендної плати у безготівковій грошовій чи натуральній формі із зазначенням своїх реквізитів, разом з тим, матеріали справи не містять такого звернення як померлою ОСОБА_8 так і її спадкоємцем ОСОБА_1 .

Також слід зауважити, що позивач по справі, як спадкоємець ОСОБА_2 , набув права та обов`язки, передбачені договорами оренди землі, що відповідно виникли у спадкодавця на момент життя.

Згідно вимог ст. 148-1 ЗК України, до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки.

Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім`я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі).

Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 197254206 від 22 січня 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 набув право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0144 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 113 від 22 січня 2020 року, дата державної реєстрації права власності 22 січня 2020 року.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 197241864 від 22 січня 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 набув право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0202 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 111 від 22 січня 2020 року, дата державної реєстрації права власності 22 січня 2020 року.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що позивачем було виконано зобов`язання з повідомлення відповідача - Фермерського господарства «Харвест агротех», як орендаря, про перехід права власності на земельні ділянки із кадастровими номерами у порядку та в строки, передбачені законодавством щодо оренди землі та земельних відносин.

Вказані обставини дають підстави вважати, що за відсутності у відповідача, як орендаря за вказаними договорами оренди землі, розірвання яких є предметом спору у справі, даних про нового власника земельної ділянки та необхідних платіжних реквізитів для виплати йому орендної плати безготівково, останній позбавлений можливості належним чином виконати зобов`язання зі сплати орендної плати, у зв`язку з чим не може нести відповідальність за невиконання зобов`язання щодо її сплати.

Тобто, у даному випадку у орендаря відсутні дані про нового власника земельної ділянки, у зв`язку з чим він не мав фактичної можливості сплатити орендну плату без надання останньому платіжних реквізитів.

При цьому в матеріалах спраив відсутні докази про те, що ОСОБА_1 звертався до Фермерського господарства «Харвест Агротех» щодо виплати йому орендної плати у готівковій формі за його бажанням, зокрема шляхом звернення до каси відповідача.

ОСОБА_1 , як спадкоємець ОСОБА_2 , набув права та обов`язки, що виникли у спадкодавця за вказаними договорами оренди землі, в тому числі і щодо належного повідомлення орендаря про набуття права власності.

На підставі наведеного вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для розірвання договорів оренди земельних ділянок, на підставі пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України.

Доводи апеляційної скарги представника позивача про те, що суд помилково та неправомірно у оскаржуваному рішенні зазначив інформацію, яка не відповідає дійсним обставинам справи, про те, що відсутні відомості про те, що ОСОБА_3 звертався до Фермерського господарства «Харвест Агротех» щодо виплати йому орендної плати не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення та задоволення позовних вимог позивача, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих письмових доказів звернення позивача до відповідача як з повідомленням про набуття ним права власності на земельні ділянки із кадастровими номерами :02:001:0202 та :02:001:0144, як то передбачено ст. 148-1 ЗК України, так і з зачвою про виплату орендної плати.

Посилання апелянта на те, що у відповідача ФГ «Харвест Агротех» була можливість внести орендну плату шляхом унесення коштів на депозит нотаріуса, нотаріальної контори, якщо не знали куди відправляти кошти на виконання договірного зобов`язання, або ухилення Позивача від прийняття виконання, проте таких дій не вчинив, також не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення та задоволення позовних вимог позивача.

Статтею 526 ЦК України зазначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Відповідно до ст. 537 ЦК України, боржник має право виконати свій обов`язок шляхом внесення належних з нього кредиторові грошей або цінних паперів у депозит нотаріуса, нотаріальної контори або на рахунок ескроу в разі: 1) відсутності кредитора або уповноваженої ним особи у місці виконання зобов`язання; 2) ухилення кредитора або уповноваженої ним особи від прийняття виконання або в разі іншого прострочення з їхнього боку; 3) відсутності представника недієздатного кредитора .

Нотаріус повідомляє кредитора у порядку, встановленому законом, про внесення боргу у депозит.

При цьому зазначені положення не свідчать про обов`язковість таких дій зі сторони орендаря, а лише регламентують можливий варіант поведінки та дій зі сторони орендаря і нотаріуса.

У договорах оренди землі, розірвання яких є предметом спору у справі, відсутні положення, що містять обов`язок орендаря перерахувати кошти на депозит нотаріуса, тому саме лише визначення законом такого права і одночасне нездійснення орендарем таких дій, не може бути безумовною підставою для розірвання договору і трактуватись як винна поведінка орендаря, зокрема щодо систематичної несплати орендної плати, що тягне за собою припинення відповідних правовідносин щодо оренди землі.

Відповідач ФГ «Харвест Агротех» не скористався своїм правом щодо внесення орендної плати на депозит нотаріуса, при цьому не може вважатись таким, що порушило зобов`язання, тому несплата орендної плати у разі відсутності даних про орендодавця, зокрема належних платіжних реквізитів такого, і невнесення грошових коштів у депозит не може тлумачитись як систематична несплата орендної плати і слугувати підставою для розірвання договорів оренди землі.

Також не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення та задоволення позовних вимог позивача доводи апеляційної скарги про те, що за аналогічним спором, який розглянуто Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за позовом ОСОБА_5 , до ФГ «Харвест Агротех» про розірвання договір оренди землі від 14 вересня 2019 року, було прийнято рішення по справі № 182/6951/21 про задоволення позову. В подальшому судом апеляційної інстанції підтримано позицію суду першої інстанції, залишено рішення без змін, та судом касаційної інстанції за зверненням відповідача було відмовлено у відкритті проваджені, оскільки зміст правовідносин у вказаній справі та справі № 182/6951/21 хоч і є однаковими, однак обставини справи є відмінними.

У справі, що розглядається, судом першої інстанції надано відповідь на всі істотні питання, що виникли під час кваліфікації спірних відносин. Наявність у позивача іншої точки зору на встановлені судом обставини та щодо оцінки наявних у матеріалах доказів не спростовує законності та обґрунтованості прийнятих судом першої інстанції рішення та фактично зводиться до спонукання суду апеляційної інстанції до прийняття іншого рішення - на користь позивача.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів апелянта по суті спору та їх відображення в оскаржуваному судовому рішенні, питання вмотивованості висновків суду, колегія суддів виходить з того, що у справі, яка переглядається, сторонам надано мотивовану відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих і правильних висновків суду першої інстанції.

Наведені апелянтом в апеляційній скарзі доводи не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бабіч Сергій Анатолійович, залишити без задоволення.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 11 червня 2025 року.

Головуючий:

Судді: