КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року

справа № 760/22695/20

провадження № 22-ц/824/570/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Желепи О.В.

при секретарі: Шереметьєвій М.В.

учасники справи:

позивач - Акціонерне Товариство "Сенс Банк"

відповідач - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Акціонерного Товариства "Сенс Банк" - Подольського Антона Юрійовича на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 15 листопада 2023 року, постановлено під головуванням судді Усатової І.А., у справі за позовом Акціонерного Товариства "Сенс Банк" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач АТ «Альфа-Банк» звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва із позовом до відповідача ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки - двокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором №0 від 28.12.2007 в сумі 1 540 695,25 грн. на користь АТ «Альфа-Банк», шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження» за початковою ціною встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки проведеної суб`єктом оціночної діяльності.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.12.2007 між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №0 з подальшими змінами та доповненнями, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 150 000,00 дол. США з платою за користування кредитом в розмірі 11,9 % річних на строк з 28.12.2007 по 28.12.2027.

Відповідно до умов кредитного договору, позичальник зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком №1 до нього - графіком погашення кредиту.

В якості забезпечення позичальником виконання своїх зобов`язань за кредитним договором, 28.12.2007 між кредитором та позичальником ОСОБА_1 укладено Договір іпотеки №74791, відповідно до якого остання передала кредитору в іпотеку двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Пунктом 4.1.1 Розділу 4 Договору іпотеки передбачено, що іпотекодержатель має право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем основного зобов`язання, задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

У подальшому, право вимоги до боржника за кредитним та забезпечувальними договорами ПАТ «УкрСиббанк» відступило ПАТ «Дельта Банк» на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги від 08.12.2011, а останнє, у свою чергу відступило АТ «Альфа-Банк» на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги від 09.12.2019.

Позивач зазначає, що первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит.

У свою чергу, відповідач неналежно виконує взяті на себе зобов`язання, чим грубо порушує істотні умови кредитного договору, в результаті чого станом на 13.05.2020 загальна сума заборгованості становить 395 208,36 дол. США, що за офіційним курсом становить 10 589 489,44 грн., з яких: 57 500,000 дол. США, що в еквіваленті згідно офіційного курсу НБУ на дату розрахунку становить 1 540 695,25 грн. - строкова заборгованість; 54 577,57 дол.США, що в еквіваленті згідно офіційного курсу НБУ на дату розрахунку становить 2 266 230,61 грн. - прострочена заборгованість; 3 168,35 дол. США, що в еквіваленті згідно офіційного курсу НБУ на дату розрахунку становить 84 894,99 грн. - строкова заборгованість по нарахованих відсотках; 249 962,44 дол. США, що в еквіваленті згідно офіційного курсу НБУ на дату розрахунку становить 6 697 668,59 грн. - прострочена заборгованість по нарахованих відсотках.

З урахуванням вартості предмету іпотеки, АТ «Альфа-Банк» заявляє позовні вимоги у вигляді звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором, а саме в сумі строкової заборгованості за тілом кредиту у розмірі 57 500,00 грн., що на дату розрахунку складало 1 540 695,25 грн.

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 15 листопада 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду представник Акціонерного Товариства "Сенс Банк" - Подольський Антон Юрійович звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення суду скасувати, постановити нове про задоволення позовних вимог.

Вимоги обґрунтовані тим, що апелянтом було направлено вимогу про дострокове виконання основного зобов`язання відповідачу, що підтверджується роздруківкою трекінгу з сайту Укрпошти та поверненим від боржника відправленням вимоги 2 «за закінченням терміну зберігання». Звертає увагу, що з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрована та проживає за іншою адресою, тобто положення ЗУ « Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» у розрізі даного спору не можуть враховуватися.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_1 проти апеляційної скарги заперечувала, просила залишити без задоволення.

Позивач в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що згідно розрахунку заборгованості, станом на 09.12.2019, тобто на момент коли до позивача перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним та іпотечним договорами, заборгованість останньої за тілом кредиту та відсотками становила 323 015,20 дол. США, що складає 8 655 095,38 грн., розмір пені становив 737 842,22 грн. При цьому, детального обрахунку такої суми заборгованості за період з 28.12.2007 (момент укладення договору) по 09.12.2019, розрахунок не містить.

Суд приймає до уваги, що право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором та договором іпотеки перейшло до позивача лише 09.12.2019, що пояснює неможливість здійснення відповідачем розрахунку за період з 28.12.2007 по 09.12.2019. Однак, розмір заборгованості за цей період, вказаний у розрахунку заборгованості, не видається можливим співставити з розміром заборгованості станом на 09.12.2019, право вимоги за якою на підставі договору відступлення перейшло до позивача, оскільки з наданого додатку №4 до договору №2098/К про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 09.12.2019 не вбачається точної суми заборгованості.

Також згідно розрахунку заборгованості, вбачається, що за період 09.12.2019 по 13.05.2020, за кожен місяць, відповідачу нараховувалась заборгованість за тілом кредиту, відсотках за користування кредитом та пеня. Проте, порядку нарахування відсотків та пені, наданий позивачем розрахунок не містить, а в ньому лише вказується загальна сума відсотків та пені, нарахованих за кожен місяць.

Враховуючи вищенаведене, суд констатував, що позивач не надав належних і допустимих доказів дійсного розміру кредитної заборгованості.

Вбачається, що умовами кредитного договору встановлено ануїтетний спосіб погашення заборгованості, з кінцевим терміном повернення кредиту в повному обсязі не пізніше 28 грудня 2027 року.

Матеріали справи містять вимогу АТ «Альфа-Банк» про усунення порушень №16589/529 від 21.05.2020, якою банк повідомляє ОСОБА_1 про заборгованість станом на 13.05.2020 у розмірі 395 208,36 дол.США та вимагає у тридцятиденний строк сплатити заборгованість по кредиту, відсотках за користування кредитом та нараховану неустойку (а.с.40). Вбачається, що така вимога була направлена ОСОБА_1 , що підтверджується поштовими квитанціями (а.с.41), однак, будь-яких доказів отримання останньою даної вимоги матеріали справи не містять.

Доказів звернення позивача з вимогою до відповідача про дострокове виконання основного зобов`язання, позивачем надано не було.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 28 грудня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 був укладений Договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до якого банк зобов`язався надати позичальнику кредитні кошти (кредит) в іноземній валюті, доллар США, в сумі 150 000,00 дол. США, що дорівнює еквіваленту 757 500,00 грн. за курсом НБУ на день укладення договору, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти (кредит) та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у даному договорі.

З метою забезпечення належного виконання зобов`язань за кредитним договором 28.12.2007 між Акціонерним комерційним інноваційним «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки №74791, відповідно до якого остання передала в іпотеку іпотекудержателю нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Договір був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою Л.М., за реєстровим №7593.

Згідно з п. 4.1.1. договору іпотеки у разі порушення іпотекодавцем будь-якого зобов`язання за цим договором або будь-якого зобов`язання, що забезпечено іпотекою за цим договором, іпотекодержатель має право звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до п. 4.2.-4.3. звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду; виконавчого напису нотаріуса, позасудового врегулювання у відповідності до умов цього договору та Закону України «Про іпотеку»; з інших, передбачених законодавством України підстав. Право визначення підстав та способу звернення стягнення належить іпотекодержателю.

З матеріалів справи також вбачається, що 08 грудня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, що підтверджується долученою позивачем випискою (а.с.46), відповідно до якого ПАТ «УкрСиббанк» відступило ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 28.12.2007, боржником за яким є ОСОБА_1 , що підтверджується витягом з Додатку №1 Перелік прав вимоги за кредитами (а.с.47).

09 грудня 2019 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Акціонерним товариством «Альфа-Банк» було укладено нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В. договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, за реєстровим №2490, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» відступило АТ «Альфа-Банк» шляхом продажу належні Банку до позичальників, заставодавців (іпотекодавців), поручителів, зазначених у Додатках №№1-5 цього договору, а Новий кредитор набуває усі права кредитора за Основними договорами, включаючи право вимагати належного виконання Боржниками зобов`язань, сплати грошових коштів, сплати процентів, штрафних санкцій, неустойки у розмірах, вказаних у Додатку №5 до цього Договору. При цьому право кредитора за Основними договорами переходять до Нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення Права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку(рахунків) Боржників, що надане Банку відповідно до умов Основного договору (а. с. 48-49).

Згідно з Додатком №4 до вказаного Договору відступлено право вимоги за кредитним договором № 0 від 28.12.2007, боржником за яким є ОСОБА_1 (а.с.50-53).

Згідно з Протоколом Загальних Зборів Акціонерів Акціонерного товариства «Альфа-Банк» №2/2022 від 18.08.2022 змінено найменування банку з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АЛЬФА-БАНК» на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «СЕНС БАНК», що підтверджується вказаним Протоколом, а також Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Витягом з державного реєстру банків.

Звертаючись до суду з позовом до відповідача, в обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, чим грубо порушує істотні умови кредитного договору, в результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 13.05.2020 становить 395 208,36 дол. США, що за офіційним курсом становить 10 589 489,44 грн. Тому, враховуючи умови договорів, просить звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором, а саме у розмірі 57 500,00 грн., що на дату розрахунку складало 1 540 695,25 грн.

Згідно з розрахунком заборгованості АТ «Сенс Банк», станом на 13.05.2020 заборгованість ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 28.12.2007 становить 395 208,36 дол. США, що за офіційним курсом становить 10 589 489,44 грн. з яких: 57 500,000 дол.США, що в еквіваленті згідно офіційного курсу НБУ на дату розрахунку становить 1 540 695,25 грн. - строкова заборгованість; 54 577,57 дол.США, що в еквіваленті згідно офіційного курсу НБУ на дату розрахунку становить 2 266 230,61 грн. - прострочена заборгованість; 3 168,35 дол.США, що в еквіваленті згідно офіційного курсу НБУ на дату розрахунку становить 84 894,99 грн. - строкова заборгованість по нарахованих відсотках; 249 962,44 дол.США, що в еквіваленті згідно офіційного курсу НБУ на дату розрахунку становить 6 697 668,59 грн. - прострочена заборгованість по нарахованих відсотках.

За ст. 3 ЗУ «Про іпотеку» взаємні права і обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

За умовами п. 6.1 Договору іпотеки № 74791 від 28.12.2007 року цей договір підлягає нотаріальному посвідченню і діє з моменту такого посвідчення до повного виконання зобов`язання за договором(и), що обумовлюють основне зобов`язання.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Якщо вимога за основним зобов`язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов`язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов`язання.

За ст. 12 ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Згідно зі ст.24 ЗУ «Про іпотеку» відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов`язанням.

Іпотекодержатель зобов`язаний письмово у п`ятиденний строк повідомити боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов`язанням.

Правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ст.33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до ст.35 ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Відповідно до принципу свободи договору саме сторони договору вправі визначати процедуру та порядок направлення та вручення відповідних повідомлень та виконання інших вимог, встановлених Законом України «Про іпотеку».

Згідно із ст.36 ЗУ «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 37 ЗУ «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності (спеціального майнового права) іпотекодержателя на нерухоме майно (об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості), яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя чи іпотечний договір, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, є документами, що підтверджують перехід права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки до іпотекодержателя та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Право власності (спеціальне майнове право) іпотекодержателя на предмет іпотеки виникає з моменту державної реєстрації права власності (спеціального майнового права) іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя чи відповідного застереження в іпотечному договорі.

Згідно з частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Статтею 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Згідно із ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Згідно до ст. 24 Закону України "Про іпотеку" відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Іпотекодержатель зобов`язаний письмово у п`ятиденний строк повідомити боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов`язанням. Правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Крім того, згідно з частиною другою статті 3 зазначеного Закону взаємні права і обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону.

Звертаючись до суду із позовом позивач зазначав про наявність заборгованості у відповідача, яка відповідно до розрахунку заборгованості від станом на 13.05.2020 загальна сума заборгованості становить 395 208,36 дол. США, що за офіційним курсом становить 10 589 489,44 грн., з яких:

57 500,000 дол.США, що в еквіваленті згідно офіційного курсу НБУ на дату розрахунку становить 1 540 695,25 грн. - строкова заборгованість;

54 577,57 дол.США, що в еквіваленті згідно офіційного курсу НБУ на дату розрахунку становить 2 266 230,61 грн. - прострочена заборгованість;

3 168,35 дол.США, що в еквіваленті згідно офіційного курсу НБУ на дату розрахунку становить 84 894,99 грн. - строкова заборгованість по нарахованих відсотках;

249 962,44 дол.США, що в еквіваленті згідно офіційного курсу НБУ на дату розрахунку становить 6 697 668,59 грн. - прострочена заборгованість по нарахованих відсотках.

Також до позовної заяви позивачем надано вимогу про усунення порушень відповідно до вимог ст. 35 Закону України «Про іпотеку» від 21.05.2020 року, в якому також було зазначено про зміну кредитора та копії фіскальних чеків від 21.05.2020 року на підтвердження про направлення ОСОБА_1 (а.с. 40-41).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16 зазначено, що зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України.

Припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.

Вказаних вище висновків Велика Палата Верховного Суду також дійшла у постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (пункти 53, 54) та від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (пункт 6.19).

Отже, після пред`явлення ОСОБА_1 банком вимоги від 21.05.2020 року проценти за користування кредитним договором припиняються.

Як вбачається із розрахунку заборгованості від 13.05.2020 року (а.с. 109), наданим позивачем, після зазначеної дати розмір заборгованості відповідача не збільшувався, відповідно будь-які нарахування за кредитним договором № 0 від 28.12.2007 року позивачем не здійснювалося.

З огляду на невиконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно Договору іпотеки № 74791 від 28.12.2007 року, а саме: двокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Водночас, згідно з Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»», на території України діє воєнний стан у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України.

Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» Верховна Рада України затвердила Указ Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Відповідно до Закону України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Верховна Рада України постановила розділ VI «Прикінцеві положення» Закону України «Про іпотеку» доповнити пунктом 5-2 такого змісту:

«5-2. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41,47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону».

Враховуючи, що на момент ухвалення рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки воєнний стан в Україні триває, виконання рішення суду зупиняється на період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування.

Надалі у разі припинення запровадження воєнного стану дія згаданих правил відновить свою дію без окремого рішення та закону.

Судом першої інстанції не в повній мірі досліджено усі обставини, неправильно застосовані норми матеріального права.

Згідно ст. 376 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; недоведеність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат

Керуючись ст.ст. 141, 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного Товариства "Сенс Банк" - Подольського Антона Юрійовича задовольнити частково.

Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 15 листопада 2023 року скасувати.

Позов Акціонерного Товариства "Сенс Банк" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити частково.

В рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором №0 від 28.12.2007, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», та ОСОБА_1 , в сумі 1 540 695,25 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки - двокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Зупинити виконання даної постанови на період дії в Україні воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 10 червня 2025 року.

Суддя-доповідач

Судді