Провадження № 2/679/493/2025
Справа № 679/551/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

16 червня 2025 року м.Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області

у складі: головуючого судді Стасюка Р.М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2025 року ТОВ «Споживчий центр» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що 27.04.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 27.04.2024-100001374, за умовами якого останній на умовах строковості, платності та поворотності отримав кредит у сумі 10000,00 грн, строком на 98 днів до 02.08.2024, з фіксованою незмінюваною процентною ставкою в 1,5% за 1 (один) день користування кредитом, комісією за користування кредитом в розмірі 10 % від суми кредиту, що складає 1000,00 грн, неустойки у розмірі 100,00 гривень, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання.

ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі перерахувавши 27.04.2024 суму кредиту на картковий рахунок позичальника, вказаний при укладенні договору.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання належно не виконував, за ним утворилася заборгованість у розмірі 30700,00 грн, що складається з: заборгованості по тілу кредиту 10000,00 грн, процентах 14700,00 грн, комісії 1000,00 грн та неустойки 5000,00 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, а також понесені судові витрати.

Ухвалою судді від 29.04.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Задоволено клопотання представника позивача про витребування у АТ КБ «ПриватБанк» доказів: чи видавалась банківська карта № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ; інформацію про рух коштів по банківському рахунку № НОМЕР_1 за 27.04.2024.

16.05.2025 на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів від АТ КБ «ПриватБанк» надійшла запитувана судом інформація.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін, у строк встановлений ухвалою суду про відкриття провадження, від сторін не надійшло, відзив на позовну заяву відповідач, який належним чином повідомлявся про розгляд справи, не подав.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У зв`язку з тим, що належним чином повідомлений про розгляд справи відповідач відзиву на позовну заяву не подав, у той час як представник позивача у позовній заяві не заперечував проти вирішення справи у заочному порядку, судом прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у ній доказів.

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов висновку про таке.

Судом встановлено, що 27.04.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та 27.04.2024, шляхом підписання пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), заявки від 27.04.2024, відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №27.04.2024-100001374 від 27.04.2024, які підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором «Е867», направленим на зазначений фінансовий номер телефону, укладено кредитний договір (оферти) 27.04.2024-100001374.

Відповідно до умов Договору, заявки на укладення договору, відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), інформаційного повідомлення позичальника, що є додатком до кредитного договору, позичальнику надано кредит у розмірі 10000,00 грн строком на 98 днів до 02.08.2024, з фіксованою незмінюваною процентною ставкою в 1,5% за 1 (один) день користування кредитом, одноразовою комісією пов`язаною з наданням кредиту в розмірі 10 % від суми кредиту, що складає 1000,00 грн та неустойки у розмірі 100,00 гривень, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно п. 10.1. Договору цей Договір набирає чинності з дати отримання Кредитодавцем у інформаційній системі Кредитодавця від Позичальника відповіді про прийняття пропозиції (акцепт), підписаної одноразовим ідентифікатором, отриманим Позичальником від Кредитодавця на номер телефону Позичальника, вказаний при реєстрації у інформаційній системі Кредитодавця.

Відповідно до квитанції сервісу LIQPAY від 27.04.2024 здійснено перерахування грошових коштів за договором № 27.04.2024-100001374 у сумі 10000,00 грн за реквізитами електронного платіжного інструменту № 536354*25, транзакція у системі .

Зарахування коштів на платіжну карту № НОМЕР_3 вказану позичальником також підтверджується інформацією АТ КБ «ПриватБанк», а саме: випискою про рух коштів по банківській карті № НОМЕР_3 за період 27.04.2024. Відповідно до вказаної інформації 27.04.2024 відбулось зарахування кредитних коштів у сумі 10000,00 гривень від ТОВ «Споживчий центр», ID платежу: .

Той факт, що платіжна карта № НОМЕР_3 емітована на ОСОБА_1 у АТ КБ «ПриватБанк», підтверджується наданою на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів інформацією АТ КБ «ПриватБанк».

Як убачається з проведеного ТОВ «Споживчий центр» розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 27.04.2024-100001374 від 27.04.2024, заборгованість ОСОБА_1 за договором складається з: основний борг 10000,00 грн, проценти 14700,00 грн, комісія 1000,00 грн, неустойка 5000,00 грн, всього 30700,00 грн. Проценти за кредитом нараховані за період з 27.04.2024 по 02.08.2024 (строк дії договору).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами, ст. 629 ЦК України.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Закон України «Про електронну комерцію» (далі Закон) визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Частино третьою статті 11 Закону встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Згідно ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Частиною дванадцятою статті 11 цього Закону встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

В свою чергу, відповідно до ч.1 ст.12 Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

27.04.2024 позичальником ОСОБА_1 за допомогою одноразового ідентифікатора Е867, отриманого у СМС повідомленні на зазначений ним контактний номер телефону НОМЕР_4 , підписано Пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), Заявку на отримання кредиту, підтверджено укладення кредитного договору та отримано на вказаний картковий рахунок кошти у розмірі 10000,00 грн, а отже акцептовано умови Договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частинами першою та другою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Зважаючи на те, що відповідач зобов`язання за кредитним договором не виконав, тому позивач на законних підставах має право вимагати сплати заборгованості за вказаним кредитним договором.

Разом з цим, перевіряючи правомірність нарахування відсотків за користування кредитними коштами за укладеним з відповідачем кредитним договором суд дійшов висновку про таке.

Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначені Законом України «Про споживче кредитування».

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про споживче кредитування» законодавство про споживче кредитування в Україні ґрунтується на Конституції України і складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів щодо надання послуг споживачам.

Згідно з ч. 5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1,00 %.

Зміни до вказаної статті набули чинності з 24 грудня 2023 року відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг».

Натомість, укладеним між сторонами кредитним Договором процентну ставку встановлено у розмірі 1,5 % за кожен день користування кредитом, що є порушенням вищезазначених норм закону.

Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 6 ЦК України сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Частиною 2 ст. 627 ЦК України також передбачено, що у договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Укладений між сторонами 27.04.2024 кредитний договір № 27.04.2024-100001374 за своєю суттю є договором споживчого кредитування тому ТОВ «Споживчий центр» не мало права визначати проценту ставку у розмірі 1,5%, оскільки її максимальний розмір не може перевищувати 1% на день.

Передбачений п. 17 Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» перехідний період у 240 днів із дозволеною ставкою: 120 днів 2,5%, 120 днів 1,5%, поширюється лише на договори, укладені до набрання Законом чинності, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання Законом чинності. Про це зазначено у ч. 2 розділу II Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг».

Кредитний договір між сторонами укладено 27.04.2024, тобто після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», а тому умова договору щодо встановлення денної процентної ставки на рівні 1,5 % є нікчемною в силу положень ч. 5 ст.8 та ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування».

На підставі викладеного, виходячи з розміру зобов`язання за основною сумою боргу та умов укладеного договору, суд вважає, що розрахунок заборгованості по відсотках за користування кредитом за кредитним договором № 27.04.2024-100001374 від 27.04.2024 становить 9800,00 грн (10000,00 грн тіло кредиту х 1,0 % х 98 днів), а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за відсотками підлягають частковому задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідачки неустойки за кожен день прострочення виконання зобов`язання у сумі 5000,00 грн суд зазначає наступне.

Пункт 7.6 кредитного Договору визначено, що у випадку невиконання/неналежного виконання позичальником будь-яких грошових зобов`язань за Договором кредитодавець залишає за собою право нарахувати неустойку, розмір якої встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти. У п. 13 Заявки зазначено, що неустойка складає 100 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконання /неналежного виконання зобов`язання.

Так, із наданого ТОВ «Споживчий центр» розрахунку заборгованості за кредитним договором убачається, що на виконання вимог п. 7.6 Договору позичальнику за невиконання зобов`язань за договором було нараховано неустойку у розмірі 5000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України).

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 № 3498-ІХ, який набрав чинності 24.12.2023, внесено зміни до Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» та виключено пункт 6-1, що передбачав звільнення споживача від відповідальності перед кредитодавцем за прострочення виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит, а саме: від обов`язків сплачувати кредитодавцю неустойку (штраф, пеню) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором у разі такого прострочення у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк з дня його припинення або скасування.

Разом з тим, положення п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України визначають, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в Україні введено воєнний стан з 05.00 год 24 лютого 2022 року, який триває донині.

З досліджених судом доказів встановлено, що неустойка за неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором від 27.04.2024 нарахована у період дії в Україні воєнного стану, а тому до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України з огляду на наступне.

Відповідно до статті 4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово виснувала, що якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу закону України, містять однопредметні приписи різного змісту, то пріоритетними є приписи ЦК України (постанови від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17 (пункт 17), від 18 січня 2022 року у справі № 910/17048/17 (пункт 78), від 29 червня 2022 року у справі № 477/874/19 (пункт 69)).

Відповідно до частини першої статті 14 ЦК України особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.

З огляду на вказані норми закону, відповідача ОСОБА_1 , як позичальника за кредитним договором, слід звільнити від обов`язку сплати неустойки за неналежне виконання зобов`язань у розмірі 5000,00 грн.

Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, враховуючи, що відповідач відзив на позов та будь-які докази, що спростовують обставини, на які посилається позивач, суду не надав, суд вважає за необхідне задовольнити позов частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 27.04.2024-100001374 від 27.04.2024 у загальному розмірі 20800,00 гривень, з яких: 10000,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 9800,00 грн заборгованість за відсотками, 1000 грн заборгованість за комісією.

Щодо розподілу судових витрат між сторонами.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви позивачем визначено суму понесених судових витрат, яка складається із судового збору у розмірі 2422,40 гривень. Понесення таких витрат підтверджується платіжною інструкцією № СЦ00012525 від 22.04.2025.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено частково, з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1647,23 грн, що пропорційно розміру задоволеної частини позовних вимог (68% ціни позову).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 10-13, 76-82, 89, 141, 258, 259, 263-265, 279, 280-282 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №27.04.2024-100001374 у сумі 20800 (двадцять тисяч вісімсот) гривень 00 копійок.

У решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» 1647,23 гривень витрат пронесених на оплату судового збору.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів із дня складення рішення позивач не подав апеляційної скарги, а відповідач не подав письмової заяви про перегляд заочного рішення. У випадку подання позивачем апеляційної скарги заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. У випадку подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення, якщо його не скасовано, воно набирає законної сили у випадку подання відповідачем апеляційної скарги протягом тридцяти днів із дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня складення рішення. Заява про перегляд цього заочного рішення може бути подана до Нетішинського міського суду Хмельницької області протягом тридцяти днів із дня складення рішення.

Рішення суду складено 16.06.2025.

Сторони у справі:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (; адреса: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 133-А).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Р.М. Стасюк