Справа № 161/8626/25
Провадження № 2/161/3384/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

16 червня 2025 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.

за участю секретаря судового засідання Вольської А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» звернулось до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позов обґрунтовує тим, що 10.11.2023 між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» укладено кредитний договір № 101668060, відповідно до якого відповідачу були надані кредитні кошти у тимчасове платне користування на поточні потреби в сумі 6000,00 грн.

ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання перед відповідачем виконало, надавши йому грошові кошти в сумі 6000,00 грн.

26.03.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 106-МЛ/Т від 26.03.2024, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за кредитним договором № 101668060 від 10.11.2023, що укладений між ТзОВ ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 .

Сума заборгованості відповідача становить 21513,00 грн., з яких: 6000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 14373,00 грн. заборгованість за відсотками та 1140,00 грн. заборгованість за комісією.

Посилаючись на викладене, позивач просить суд, стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 101668060 від 10.11.2023 у розмірі 21513,00 грн.

Ухвалою судді від 09.05.2025 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін у справі.

Відзиву на позовну заяву у встановлений ухвалою строк до суду не надходило.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За погодженням представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, та подані докази на підтвердження обґрунтованості заявлених позовних вимог, суд установив таке.

Судом встановлено, що 10.11.2023 між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» укладено кредитний договір № 101668060, відповідно до якого відповідачу були надані кредитні кошти у тимчасове платне користування на поточні потреби в сумі 6000,00 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України, Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, того самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України.

Як встановлено судом, ТОВ «Мілоан»свої зобов`язання перед відповідачем виконало, надавши йому грошові кошти в сумі 6000,00 грн.

Однак, в порушення положень Кредитного договору та вимог ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач користуючись коштами наданими їй Банком не виконала своєчасно та у повному обсязі свої зобов`язання не вносила платежі, передбачені умовами Договору, на повернення отриманих коштів, також сплату процентів за користування кредитом, у зв`язку із чим у неї утворилася заборгованість за вищезазначеним правочином.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється віл відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

При цьому згідно ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зокрема, ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вбачається із розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором становить21513,00 грн., з яких: 6000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 14373,00 грн. заборгованість за відсотками та 1140,00 грн. заборгованість за комісією.

Разом з тим, 26.03.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 106-МЛ/Т від 26.03.2024, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за кредитним договором № 101668060 від 10.11.2023, що укладений між ТзОВ ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 .

Отже, всупереч умов кредитного договору відповідач тривалий час своєчасно не вносив платежів на повернення кредиту, що суттєво порушує взяті на себе договірні зобов`язання, що свідчить про порушення прав та законних інтересів нового стягувача у спірних правовідносинах, яким є ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал».

Враховуючи вищевикладене, позовна вимога в частині стягнення тіла кредиту та відсотків є правомірною і її слід задовольнити в цій частині.

Що стосується вимоги про стягнення заборгованості за комісією в розмірі 1140,00 грн, то така є безпідставною, оскільки відповідно до умов кредитного договору позичальнику кредит надавався на споживчі цілі, особливості регулювання відносин сторін у даній частині визначаються Законом України «Про захист прав споживачів».

Рішенням Конституційного Суду України від 10.11.2011 №15-рп/2011 вбачається, що положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

За положеннями частини п`ятої статті 11, частин першої, другої, п`ятої, сьомої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки.

Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд України у постанові від 06.09.2017 по справі № 6-2071цс16 та постанові Верховного Суду від 24.10.2018 по справі № 276/4216/16-ц, відповідно до яких, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними.

У зв`язку з вище вказаним позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за комісією в розмірі 1900,00 грн не підлягають задоволенню.

З огляду на вищевикладене, розглядаючи спір в межах доводів позову, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за кредитом в загальному розмірі 20373,00 грн.

Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2481,00 грн. та заявлено позовні вимоги про стягнення 21513,00 гривень.

Судом задоволено позовні вимоги на суму 20373,00 гривень, що становить 94,70 % від ціни позову, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2294,01 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 7, 8, 11, 12, 13, 76, 77, 81, 83, 137, 141, 258, 259, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 526, 549, 625-627, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд ,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 101668060 від 10 листопада 2023 року в розмірі 20373 (двадцять тисяч триста сімдесят три) гривні.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» витрати понесені у зв`язку зі сплатою судового збору в сумі 2294 (дві тисячі двісті дев`яносто чотири) гривні 01 копійка.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (адреса: м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28; );

Відповідач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Л.В. Івасюта