Справа № 396/123/25
Провадження № 2/396/200/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2025 року м. Новоукраїнка

Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого - судді Цесельської О.С., секретаря судових засідань Луценко Ю.В., розглянувши у відкритомусудовому засіданні під час судового розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про захист права власності, визнання права власності на майно

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, в якому позивач просить визнати договір міни укладений між нею та відповідачами 16 січня 2021 року дійсним, та визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 . Вимоги обґрунтовані тим, що 16 січня 2021 року позивач ОСОБА_1 здійснила обмін належного їй житлового будинку на квартиру, належну відповідачам, що підтверджується складеним договором в письмовій формі, який був власноруч підписаний сторонами, та згідно з якою ОСОБА_1 передає належний їй на праві приватної власності жилий будинок з господарсько - побутовими будівлями, загальною площею 68,2 кв.м в АДРЕСА_2 у власність ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в обмін на належну квартиру ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_3 , загальною площею 48 кв.м.

З моменту обміну житлом та по теперішній час позивач проживає у зазначеній вище квартирі, володіє цією квартирою, підтримує її в належному стані, веде господарство, сплачує комунальні послуги.

Між позивачем та відповідачем була укладена домовленість про обмін житлом у простій письмовій формі у вигляді договору у письмовій формі. Залишилося лише оформити договір міни нотаріально та зареєструвати в органах державної реєстрації. Однак відповідачі ухиляються від нотаріального оформлення зазначеного укладеного договору міни житла, на вимоги останньої з приводу нотаріального посвідчення договору не реагують.

Сторонами досягнуто згоди щодо усіх істотних умов договору, відбулося виконання договору, але відповідачі дотепер ухиляються від його нотаріального посвідчення. Такі дії відповідачіів порушують право власності позивача на набуту нею у власність в порядку обміну квартиру, обмежують її у реалізації прав на придбану квартиру, у даному випадку у праві на розпорядження нею. Зазначені обставини змушують позивача звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав.

У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, представник позивача подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити та розглядати справу за його з позивачем відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, відзив не подавали.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує у своїй заяві позивач. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16 січня 2021 року ОСОБА_1 з одного боку та ОСОБА_2 з ОСОБА_3 з другого боку домовилися про наступне: - ОСОБА_1 передає належний їй на праві приватної власності жилий будинок з господарсько - побутовими будівлями, загальною площею 68,2 кв.м в АДРЕСА_2 у власність ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в обмін на належну квартиру ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_3 , загальною площею 48 кв.м. (а.с.18 ).

Відповідно до акту обстеження житлово - побутових умов ОСОБА_1 по АДРЕСА_4 , під час обстеження встановлено, що разом із ОСОБА_1 за вказаною адресою без реєстрації проживають дочка ОСОБА_4 .. До 30.09.2020 року ОСОБА_1 разом із донькою та онукою були зареєстровані за адресою - АДРЕСА_5 . (а.с.25).

Відповідно до розрахункової книжки волопостачання і водовідведення, за адресою АДРЕСА_4 , абонентом є ОСОБА_1 , яка сплачувала за вищезазначені послуги.з грудня 2020 року. (а.с.26-31)

Також долучено копію розрахункової книжки за послуги з управління багатоквартирним будинком за адресою АДРЕСА_6 ОСОБА_1 (а.с.32 - 35)

Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаютья судом.

Частиною 4 ст.41Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частиною 1 ст.4ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Положенням ст.15,16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є зокрема, його визнання.

Відповідно до ст.715 ЦК України, за договором міни (бартеру) кожна із сторін зобов`язується передати другій стороні у власність один товар в обмін на інший товар.

Як зазначено у ст.716 ЦК України, до договору міни застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, договір контрактації або інші договори, елементи яких містяться в договорі міни, якщо це не заперечить суті зобов`язання.

Згідно зі ст. 638 ЦК Українидоговір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 209 Цивільного кодексуУкраїни зазначено, що правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

Порядок нотаріального посвідчення договорів міни визначається у Законі України«Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджена наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5.

Згідно з частиною першою статті 220 Цивільного кодексу Україниу разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Недодержання нотаріальної форми договору тягне його нікчемність, він не породжує тих прав та обов`язків, які бажали сторони. Відповідно до частини другоїстатті 220 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання умов договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

У відповідності до ст.334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченогонотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

На підставі досліджених доказів судом встановлено, що між позивачем та відповідачем у простій письмовій формі без нотаріального посвідчення, 16 січня 2021 року укладено договір міни, за яким ОСОБА_1 передає належний їй на праві приватної власності жилий будинок з господарсько - побутовими будівлями, загальною площею 68,2 кв.м в АДРЕСА_2 у власність ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в обмін на належну квартиру ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_4 , загальною площею 48 кв.м

На сьогодні позивач володіє і користується квартирою за адресою АДРЕСА_4 , веде господарство, сплачує необхідні комунальні платежі та має намір розпоряджатися належним їй майном. Однак, відповідачі ухиляються від нотаріального посвідчення договору міни житлового будинку з квартирою, що позбавляє права позивача, відповідно до вимог чинного законодавства, зареєструвати своє право власності на набутий за договором міни об`єкт нерухомого майна - квартиру, чим порушуються її майнові права та охоронювані законом інтереси. Відомостей про те, що договір міни порушує права та інтереси третіх осіб, або ж визнавався недійсним, суду не надано.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення заявлених позовних вимог.

Керуючись ст.2,4,12,13,81,89,141,223,259,263-265,274,280-282,284,354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати дійсним договір міни об"єктів нерухомості від 16 січня 2021 року, за яким ОСОБА_1 передала у власність ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належний їй житловий будинок з господарсько - побутовими будувлями за адресою: АДРЕСА_2 , а ОСОБА_2 та ОСОБА_3 передали у власність ОСОБА_1 належну їм квартиру за адресою: АДРЕСА_4 .

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О. С. Цесельська