Дата документу 06.06.2025Справа № 554/332/25
Провадження № 2/554/1891/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2025 року м. Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави в складі :

головуючого - судді Тімошенко Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Тоцької К.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ТОВ «Споживчий Центр» звернувся до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «Споживчий Центр» від 14.02.2024 року № 13.02.2024-100003958.

Відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, в зв`язку з чим, станом на дату подання позовної заяви утворилась заборгованість у розмірі 18 214,62 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 8 743,61 грн., по процентам в розмірі 8 121,01 грн. та комісії у розмірі 1 350,00 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр».

Позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості, а також стягнути судові витрати, пов`язані з розглядом справи у розмірі сплати судового збору 2 422,40 грн.

Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 14.01.2025 року розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін.

Позивачу направлялася копія ухвали про відкриття провадження та про розгляд справи в порядку спрощеного провадження.

Відповідачу направлялася копія ухвали суду про відкриття провадження та про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, а також матеріали позовної заяви та додатки до неї.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

05.02.2025 року до суду від відповідача надійшов відзив. В якому зазначено, що вiдповiдач, у свою чергу, здiйснив часткове повернення Позивачу грошових коштів, отриманих згiдно умов Договору. Так, на виконання умов Договору, 24.02.2024 р. Вiдповiдач перерахував на адресу Позивача грошовi кошти у сумi 1600.00 грн., що пiдтверджуеться платiжною iнструкцiєю № НОМЕР_1 ., 27.02.2024 р. 1950.00 грн., що пiдтверджується платiжною iнструкцiєю № P24AD8890., та 28.02.2024 р. 450.00 грн., що підтверджується платіжною iнструкцiєю № IIVYEMR7389095 Однак, у поданiй на адресу суду позовнiй заявi Позивач зазначає, що вiдповiдач зобов`язання вiдповiдно до умов Договору взагалi не виконав, але чомусь не зазначає факту часткового повернення вiдповiдачем суми позики. При цьому, загальна сума поверненої позики становить майже 45 (сорок п`ять) % вiд суми отриманої вiдповiдачем позики. Також, згiдно наданого Позивачем до суду довiдки-розрахунку про стан заборгованостi за Договором, Позивач зазначає, що заборгованiсть вiдповiдача за тiлом кредиту становить 9 000.00 грн., що, з огляду на часткове повернення вiдповiдачем позики, є не чим iншим як спробою ввести суд в оману. Прохала врахувати життєві обставини, а саме наявність на її утриманні двох малолітніх доньок та непрацездатного батька, який має інвалідність. Крім того, прохала суд врахувати той факт, що вона здійснила повернення майже 70 % позики на наступний день після її отримання.

12.02.2025 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив. Зазначає, що 13.02.2024 року було укладено кредитний договір № 13.02.2024-100003958 у електронній формі, яка законодавчо прирівнюється до письмової. Відповідач не заперечує, що вказаний засіб зв`язку, а саме: номер телефону НОМЕР_2 належить йому, або що на час укладення спірних договорів він втратив вказаний засіб зв`язку, що може бути підтверджено відповідними засобами доказування. відповідачем та позивачем було досягнуто згоди щодо усіх істотних умов правочину (кредитного договору), та підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором, що підтверджується належними доказами. Вказані обставини відповідач не спростував належними та допустимими доказами. Своїм підписом на договорі відповідач також підтвердив, що ознайомлений з усіма умовами, в тому числі, й порядком та строками повернення кредиту та сплати процентів, розуміє та зобов`язується їх виконувати. Сторона позивача заперечує отримання грошових коштів у сумі 1950 грн. за платіжною інструкцією від 27.02.2024 р. та у сумі 1600 гр. за платіжною інструкцією від 24.02.2024 р. Також сторона позивача ставить під сумнів достовірність цих платіжних інструкцій. Прохали позовні вимоги задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що між ТОВ «Споживчий Центр» та ОСОБА_1 , укладено кредитний договір від 14.02.2024 року № 13.02.2024-100003958, за умовами якого видано кредит у сумі 9 000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 14.02.2024 року.

Позичальником ОСОБА_1 , під час укладення кредитного договору № 13.02.2024-100003958, пройдено ідентифікацію шляхом використання Системи BankID Національного банку.

ТОВ "Споживчий центр" свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Відповідач належним чином договірні зобов`язання не виконувала, внаслідок чого за вказаним кредитним договором виникла заборгованість у розмірі 18 214,62 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 8 743,61 грн., по процентам в розмірі 8 121,01 грн. та комісії у розмірі 1 350,00 грн., що підтверджується Довідкою-розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором № 13.02.2024-100003958, від 14.02.2024, де вказано, що проценти по кредиту нараховані за період з 14 лютого 2024 року по 23 квітня 2024 року.

Відповідно до частин першої, другої статті 207ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості..

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У відповідності до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050ЦК України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання - є його порушенням.

Таким чином, відповідач звернувся до ТОВ «Споживчий Центр» з метою отримання банківських послуг у вигляді отримання кредиту, у зв`язку з чим підписав кредитний договір № 13.02.2024-100003958 від 14.02.2024 року, відповідач отримав кредитні кошти і взяв на себе зобов`язання повернути їх, але свої зобов`язання не виконав та допустив заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 18 214,62 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача ТОВ «Споживчий Центр» до ОСОБА_1 за Кредитним Договором № 15.04.2024-100001177 від 15.04.2024 року підлягають задоволенню.

Суд вирішує питання про розподіл судових витрат на підставі частини першої статті 141 ЦПК України.

Оскільки позов задоволено, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 76, 80, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за Кредитним договором № 13.02.2024-100003958 від 14.02.2024 року, у розмірі 18 214,62 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судові витрати по справі у вигляді судового збору у сумі 2422,40 грн.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр», місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 133-а, код в .

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Суддя Тімошенко Н.В.