Справа № 462/1239/25
УХВАЛА

13 червня 2025 року м.Львів

Залізничний районний суд м.Львова в складі головуючого судді Колодяжного С.Ю., розглянувши клопотання відповідача ОСОБА_1 про розгляд справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін,

встановив:

ОСОБА_2 19.02.2025 року звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, який зареєстрований 19.04.2011 року Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №120.

Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 20.02.2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

13.03.2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заявив клопотання про надання сторонам строку для примирення терміном на 6 місяців та проведення розгляду справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 13.03.2025 року провадження у справі було зупинено на три місяці у зв`язку із наданням сторонам цього строку для примирення.

13.06.2025 року ухвалою Залізничного районного суду м.Львова провадження у даній справі було поновлено.

Згідно з ч.2, 4 ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження. Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ; справ, що виникають з трудових відносин; справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд; справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч.6 ст.19 ЦПК України малозначними справами є:

1) справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) справи про стягнення аліментів, збільшення та зменшення їх розміру, припинення стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства);

4) справи про розірвання шлюбу;

5) справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи, перелік яких визначено частиною 1 статті 274 ЦПК України, а саме: малозначні справи; що виникають з трудових відносин; про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд.

Відповідно до ч.2 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Системний аналіз ч.6 ст.19, ст.274 ЦПК України дає підстави для висновку, що малозначними у цивільному процесі є справи, малозначність яких прямо встановлена в законі та не залежить від розсуду суду (п.п. 1, 3-5 п.6 ст.19 ЦПК України), і справи, які можуть визнаватися судом малозначними (незначної складності), крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч.3 статті 274 ЦПК України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі (ч.1 ст.277 ЦПК України).

Як убачається із змісту ухвали Залізничного районного суду м.Львова від 20.02.2025 року про відкриття провадження у справі, судом при визначенні порядку розгляду справи було ураховано предмет її розгляду, який чітко визначено у переліку справ, що підлягають розгляду за правилами спрощеного провадження, відтак дана справа є малозначною і такою, яку за правилами статей 19, 274, 279 ЦПК України доцільно розглянути у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно з ч.6 ст.279 ЦПК України, суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: 1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

В той же час, дана справа за своїм предметом та характером спірних правовідносин, в розумінні положень закону, не вимагає проведення судового засідання з повідомленням сторін.

Отже, з огляду на зазначене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідача щодо розгляду даної справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Керуючись ст.19, 274, 279 ЦПК України,

постановив:

У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про розгляд справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя: 'С.Ю.Колодяжний