Справа № 203/7908/24
Провадження № 2/0203/741/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року Центральний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Іваницької І.В.,

за участю секретаря судового засідання Кочевської В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

30 грудня 2024 року від представника позивача ОСОБА_3 до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» грошової суми в розмірі 44 973,18 грн, яка складається з: недоплаченої частки страхового відшкодування в сумі 38 394,30 грн; пені за період з 09.08.2024 по 27.12.2024 в сумі 3 861,45 грн; інфляційних збитків за період з 09.08.2024 по 27.12.2024 в сумі 2 273,69 грн; 3 % річних у порядку ст. 625 ЦК України за період з 09.08.2024 по 27.12.2024 в сумі 443,74 грн., а з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 - матеріальних збитків (франшизи) в сумі 1 500,00 грн, а також судових витрат по справі пропорційно до задоволених вимог.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13 квітня 2024 року на вул. Січеславська Набережна в районі буд. № 16а у м. Дніпрі відбулась дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю транспортних засобів: Nissan Rogue, р.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 , що належить на праві власності ОСОБА_1 та Fiat 290 Talent, р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок настання цієї ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Учасники цієї ДТП скористались своїм правом та вирішили скласти спільне повідомлення про ДТП в порядку п. 33.2 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р. № 1961-IV, в результаті чого водій транспортного засобу Fiat 290 Talent, р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 визнав свою провину у вчиненні цієї дорожньо-транспортної пригоди. Цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди ОСОБА_2 була забезпечена полісом ОСЦПВ № 220215705, виданим відповідачем ПрАТ «СК «Арсенал Страхування». Згідно висновку експерта № 5605/24 від 31 травня 2024 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Nissan Rogue, р.н. НОМЕР_1 , з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу та вирахуванням ПДВ складає 107 141,94 грн, що перевищує ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну у разі складання спільного повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду в розмірі 80 000,00 грн. Тому, враховуючи встановлену полісом ОСЦПВ № 220215705 франшизу (1 500,00 грн), розмір збитків, які були заподіяні позивачеві, склав 78 500,00 грн (80 000,00 грн 1 500,00 грн = 78 500,00 грн). Страхова компанія ОСОБА_2 сплатила відшкодування в сумі 40 105,70 грн, отже різниця між страховою виплатою та розміром заподіяної шкоди, з урахуванням франшизи, складає 38 394,30 грн (78 500,00 грн 40 105,70 грн = 38 394,30 грн).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.12.2024, цивільну справу № 203/7908/24, провадження № 2/0203/2671/2024, було розподілено головуючому судді Іваницькій І.В., яка передана канцелярією суду 02.01.2025.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, який визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, судове засідання призначено на 29.01.2025.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29.01.2025 клопотання представника позивача Негробова О.В. про витребування доказів було задоволене частково, витребувано від ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ТОВ «ЕДАК» копії належним чином засвідчених документів.

30.01.2025 до суду надійшла заява від відповідача ОСОБА_2 про розгляд справи без його участі.

05.02.2025 від Приватного акціонерного товариства «Арсенал Страхування» до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Поданий відзив на позовну заяву обґрунтований наступним:

- виплата страхового відшкодування здійснена страховиком позивачу в повному обсязі, у розмірі та в порядку, передбаченому законом та укладеним полісом;

- після отримання 15.04.2024 повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, з урахуванням наданої заявником згоди на проведення оцінки майна з метою визначення вартості матеріального збитку, у строки та в порядку, встановленому ст. ст. 33-34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі по тексту також - Закон), було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу 23.04.2024;

- згідно Звіту про оцінку колісного транспортного засобу № 161361 від 26.04.2024 вартість матеріального збитку автомобіля Nissan Rogue, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 станом на дату оцінки складає: 45 870,87 грн, в тому числі ПДВ на запасні частини 4 265,17 грн;

- доказів оплати проведеного ремонту страховику надано не було, а страхове відшкодування власник пошкодженого автомобіля просив виплатити на свій особистий банківський рахунок, до позовної заяви представником позивача також не додано доказів проведення та оплати ремонту пошкодженого автомобіля;

- доказ, наданий позивачем на підтвердження розміру позовних вимог (висновок експерта № 5605/24 від 31.05.2024), не може бути прийнятий до уваги, оскільки страховиком не було порушено строк проведення огляду пошкодженого майна позивача;

- оскільки підстави для задоволення позовних вимог відсутні, вимоги про стягнення штрафних санкцій, як похідні, також задоволенню не підлягають.

06.02.2025 від ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» надійшла заява про розгляд справи без участі представника.

17.02.2025 від представника позивача адвоката Негробова О.В. до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача, зокрема, зазначив:

- розрахунок суми сплаченого відповідачем ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» страхового відшкодування було здійснено всупереч умовам спеціального Закону, оскільки не було досягнуто згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування;

- Звіт № 161361 про оцінку колісно-транспортного засобу автомобіля Nissan Rogue, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , пошкодженого в результаті ДТП, був складений всупереч вимогам ст. 10 та 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», так як оцінка була проведена на підставі договору, який був укладений не уповноваженою на це особою;

- огляд пошкодженого транспортного засобу позивача і розрахунки робили різні особи, всупереч вимогам п. 5.1 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів та п. 1.9 Методики визначення обсягу ремонтних дій при встановленні розміру матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу;

- відповідачем ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» не було повністю дотримано вимог п. 34.2. ст. 34 Закону, оскільки огляд транспортного засобу Позивача здійснив не працівник відповідача ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» або експерт, а оцінювач ОСОБА_5 , який є не уповноваженим на це суб`єктом;

- позивач реалізував своє право, передбачене п. 34.4. ст. 34 Закону, та звернувся до судового експерта автотоварознавця Дроздова Ю.В. з метою визначення розміру заподіяних йому матеріальних збитків, до того ж він повідомив відповідача ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» про дату, час та місце проведення огляду судовим експертом Дроздовим Ю.В. пошкодженого автомобіля Nissan Rogue р.н. НОМЕР_1 відповідним листом-запрошенням, натомість представник відповідача ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» на огляді не був присутнім та не повідомив про причини неможливості прибути на огляд;

- у Звіті № 161361, всупереч вимогам статей 102 та 106 ЦПК України, а також абз. 14 п. 4.12 Інструкції, відомостей про попередження (обізнаність) експерта про кримінальну відповідальність за статтями 384 та 385 КК України зазначено не було.

24.02.2025 ТОВ «ЕДАК» надало до суду документи на виконання вимог ухвали Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29.01.2025.

25.02.2025 відповідач ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» надав до суду документи на виконання вимог ухвали Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29.01.2025, а також заперечення на відповідь на відзив, у яких зазначив, що всі підстави, з яких страховик заперечував проти задоволення позову докладно викладені у відзиві на позовну заяву та наголосив:

- Законом покладено обов`язок саме на страховика встановлювати причини та обставини настання страхового випадку та оцінити розмір збитків;

- оцінка розміру шкоди була проведена страховиком на підставі звернення 15.04.2024 заявника із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, у п. 7 якого він уповноважив страховика на проведення оцінки майна з метою визначення вартості матеріального збитку, завданого транспортному засобу;

- на момент отримання страховиком заяви від 10.05.2024 оцінка вже була проведена;

- із заявами про повернення страхового відшкодування страховику з причин незгоди з його розміром не звертався, страхове відшкодування не повертав, а отже погодився з його виплатою;

- страховик, у встановлені Законом строки, повністю виконав свої обов`язки щодо виплати страхового відшкодування позивачу у розмірі, який розрахований на підставі норм закону;

- страховик не відшкодовує потерпілій особі вартість відновлювального ремонту на підставі наданих потерпілою особою звітів, виконаних оцінювачами на власне замовлення, оскільки до обов`язку страховика входить здійснити виплату страхового відшкодування, розмір якого повинен бути розрахований виключно відповідно до ст. ст. 22, 29, 36 Закону (з урахуванням зносу);

- потерпілий має право на самостійне обрання експерта для визначення розміру шкоди лише у випадку, якщо представник страховика не з`явився у визначений пунктом 34. 3 статті 34 Закону строк для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

27.02.2025 від представника позивача адвоката Негробова О.В. надійшло клопотання про виклик судового експерта Дроздова Ю.В.

27.03.2025 від представника позивача адвоката Негробова О.В. до суду надійшли письмові пояснення, в яких стороною позивача були викладені такі висновки:

- оцінка була проведена на підставі договору, який був укладений неуповноваженою на це особою: оскільки саме позивач є власником пошкодженого автомобіля Nissan Rogue р.н. НОМЕР_1 , тож в цьому випадку лише у нього згідно чинного законодавства є право вільного вибору суб`єкта оціночної діяльності. ТОВ «ЕДАК» повідомило, що доручення (довіреність) від позивача не надходило, позивач підтвердив, що не укладав жодного договору на проведення оцінки з ТОВ «ЕДАК» та/або з оцінювачем ОСОБА_6 , який склав Звіт № 161361 та не уповноважував на це будь-яку іншу особу, в т.ч. і відповідача ПрАТ «СК «Арсенал Страхування»;

- зі змісту договору № 05/05/2020-ЕК-БХ про надання консультаційних послуг від 05 травня 2020 року, укладеного ТОВ «ЕДАК» з ФОП ОСОБА_6 вбачається, що він не був уповноважений на виконання дослідження та складання, в подальшому, звіту про оцінку майна;

- договір № 05/05/2020-ЕК-БХ про надання консультаційних послуг від 05 травня 2020 року не містить усіх істотних умов договору на проведення оцінки майна, які визначені у ст. 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»;

- одним із додатків до Звіту № 161361, наданого відповідачем ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», є ремонтна калькуляція, виконана у комп`ютерній програмі «AUDATEX». ТОВ «АУДАТЕКС УКРАЇНА» повідомило, що за період з 13 квітня 2024 року по 31 травня 2024 року включно калькуляція для транспортного засобу з VIN кодом НОМЕР_3 розраховувалась користувачем ОСОБА_7 (код ДРФО НОМЕР_4 ), який на замовлення позивача виконав автотоварознавче дослідження та склав за його результатами висновок експерта № 5605/24 від 31 травня 2024 року, а ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», ТОВ «ЕДАК», ФОП ОСОБА_6 не складались ремонтні калькуляції на транспортний засіб Позивача.

27.03.2025 ОСОБА_2 звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про долучення доказів (квитанції від 26.03.2025 про сплату позивачу суми франшизи в розмірі 1 500,00 грн).

22.04.2025 представником позивача адвокатом Негробовим О.В. до суду було подано заяву про закриття провадження в частині вимог до ОСОБА_2 з огляду на виконання ним пред`явлених у позовній заяві вимог.

22.04.2025 від представника відповідача ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» надійшли додаткові пояснення, у яких відповідач зазначив, що зміст калькуляції жодним чином не спростований, отже твердження представника позивача про його неналежність є надуманими та безпідставними, просив суд їх не враховувати про розгляді справи.

05.05.2025 до суду надійшла заява представника позивача адвоката Негробова О.В. про долучення до матеріалів справи доказів понесених судових витрат.

12.05.2025 від представника позивача адвоката Негробова О.В. до суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

12.05.2025 від представника відповідача ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» до суду надійшло клопотання про зменшення витрат на правову допомогу.

Справу розглянуто без фіксування звукозаписувальними технічними засобами на підставі частини 2 статті 247ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 13.04.2024 на вул. Січеславська Набережна в районі буд. № 16а у м. Дніпрі відбулась дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю транспортних засобів: Nissan Rogue, р.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 , що належить на праві власності позивачу та Fiat 290 Talent, р.н. НОМЕР_2 . під керуванням водія ОСОБА_2 .

В результаті ДТП було пошкоджено автомобіль Nissan Rogue, р.н. НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 від 13.04.2022 є позивач ОСОБА_1 .

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Fiat 290 Talent, р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_8 була застрахована в ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» згідно полісу ОСЦПВ № 220215705.

Оскільки транспортний засіб позивача ОСОБА_1 також був забезпечений полісом ОСЦПВ № 220680265, виданим ПрАТ «СК «Євроінс Україна», враховуючи відсутність травмованих (загиблих) людей, а також з огляду на згоду водіїв цих транспортних засобів щодо обставин скоєння ДТП та відсутність у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спільно склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, керуючись п.33.2. ст. 33 Закону, згідно якого ОСОБА_2 визнав свою провину у вчиненні цієї ДТП.

Водій ОСОБА_4 , який в момент настання дорожньо-транспортної пригоди керував належним позивачу транспортним засобом Nissan Rogue р.н., НОМЕР_1 , звернувся до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, що має ознаки страхового випадку по договору ОСЦПВНТЗ від 15 квітня 2024 року (вх. № 150424-10/В від 15.04.2024). Згодом ОСОБА_4 звернувся до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» із заявою від 10 травня 2024 року (вх. № 100524-04/В від 10.05.2024), якою він відкликав свою згоду щодо порядку здійснення ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» визначення матеріального збитку, завданого транспортному засобу/з метою визначення його ринкової (дійсної) вартості/розміру прямого збитку та просив ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» здійснити розрахунок суми страхового відшкодування на підставі незалежної експертизи (висновку незалежного судового експерта).

Позивач з метою отримання страхового відшкодування звернувся до відповідача ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду від 10 травня 2024 року та заявою про страхове відшкодування від 10 травня 2024 року (вх. № 100524-02/в від 10.05.2024) разом з усіма визначеними Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV документами.

За результатами розгляду поданої заяви на виплату страхового відшкодування відповідач ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» листом вих. № 160524-01/в від 16 травня 2024 року повідомив позивача ОСОБА_1 про прийняте рішення щодо виплати йому страхового відшкодування в розмірі 40 105,70 грн, а 15 травня 2024 року здійснив на його рахунок виплату страхового відшкодування в розмірі 40 105,70 грн без узгодження розміру та способу визначення розміру шкоди із ОСОБА_1 .

Представник позивача адвокат Негробов О.В. звернувся до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» з адвокатським запитом від 11 червня 2024 року з метою отримання інформації та документів щодо здійсненої відповідачем ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» виплати страхового відшкодування .

Листом вих. № /к від 09.07.2024 ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» повідомило, що 15.04.2024 отримало повідомлення про ДТП та інші документи. Для визначення вартості матеріального збитку, спричиненого власнику транспортного засобу Nissan Rogue, р.н. НОМЕР_6 , страховик звернувся до ТОВ «EDAC» за дорученням якого суб`єктом оціночної діяльності (СОД) було в передбачений 10-ти денний строк (а саме: 23.04.2024 на СТО (м. Дніпро, вул. Малиновського, 70А) здійснено огляд транспортного засобу Nissan Rogue, р.н. НОМЕР_6 , та в подальшому складено звіт, відповідно до якого визначено вартість матеріального збитку. В подальшому, при розрахунку страхового відшкодування ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» було прийнято до уваги та використано, зокрема, звіт СОД. 15.05.2024 Страховиком в межах оціненого розміру матеріального збитку було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 40 105,70 грн без ПДВ.

Окремо ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» зазначило, що узгоджувати розмір та порядок виплати страхового відшкодування з потерпілою особою страховик зобов`язаний лише у випадку відсутності експертизи/звіту. Натомість, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» здійснило розрахунок та виплату на підставі відповідного висновку/звіту СОД.

Відповідач ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» разом із листом вих. № /к від 06.09.2024 надав копію Звіту № 161361 про оцінку колісно-транспортного засобу автомобіля Nissan Rogue, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 пошкодженого в результаті ДТП, складеного оцінювачем ОСОБА_6 .

У відповідь на додатковий адвокатський запит разом із листом вих. № /к від 22.10.2024 Відповідач ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» надав копію акта огляду транспортного засобу від 23.04.2024, складеного оцінювачем ОСОБА_5 .

Також представник позивача адвокат Негробов О.В. звертався до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» із заявою від 20 вересня 2024 року, у якій просив врахувати висновок експерта № 5605/24 від 31 травня 2024 року та здійснити доплату позивачу страхового відшкодування.

Листом вих. № /к/у від 17.10.2024 Відповідач ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» повідомив про відсутність підстав для здійснення доплати страхового відшкодування згідно наданого висновку експерта.

Позивач вважає, що наданий відповідачем ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» звіт № 161361 не є належним та допустимим доказом у цій справі, оскільки його було складено з порушенням норм чинного законодавства України, зокрема: визначення розміру збитку на підставі звіту про оцінку є способом, який не передбачений Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV, наданий відповідачем ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» звіт № 161361 був складений без належної правової підстави, з його змісту не вбачається, що оцінювач ОСОБА_6 , який його склав та засвідчив своїм підписом, оглядав пошкоджений автомобіль позивача, тому вбачається, що огляд пошкодженого транспортного засобу Nissan Rogue, р.н. НОМЕР_1 , і розрахунки робили різні особи, у Звіті № 161361, всупереч вимогам статей 102 та 106 ЦПК України, а також абз. 14 п. 4.12 Розділу IV Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5, відомостей про попередження (обізнаність) експерта про кримінальну відповідальність за статтями 384 та 385 КК України зазначено не було.

Разом із цим, прострочивши виконання грошового зобов`язання за полісом ОСЦПВ № 220215705 (здійснення виплати страхового відшкодування в повному обсязі з порушенням строку, передбаченого Законом), позивач вважає, що ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» мало сплатити йому за період з 09.08.2024 по 27.12.2024 включно пеню, інфляційні збитки та 3 % річних в порядку ст. 625 ЦК України.

Натомість ОСОБА_2 , як заподіювач шкоди, на підставі п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 11, 22, 1187 ЦК України мав відшкодувати йому грошову суму в розмірі 1 500,00 грн, яка є франшизою згідно полісу ОСЦПВ № 220215705.

Викладене вище стало підставою для звернення до суду з цим позовом, в якому позивач просить стягнути з відповідача ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» грошової суми в сумі 44 973,18 грн, яка складається з: недоплаченої частки страхового відшкодування в розмірі 38 394,30 грн, пені в сумі 3 861,45 грн, інфляційних збитків в сумі 2 273,69 грн, 3 % річних у порядку ст. 625 ЦК України в сумі 443,74 грн., а з відповідача ОСОБА_2 матеріальні збитки (франшизу) в сумі 1 500,00 грн, та судові витрати по справі пропорційно до задоволених вимог.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).

Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У постанові від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц Велика Палата Верховного Суду вказала, що покладення обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Таким чином, обов`язок з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування покладається на страховика.

Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

За змістом статті 22, 1166, 1192 ЦК України, шкода відшкодовується в повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Під час розгляду справи № 760/6034/16-ц (постанова від 15.02.2023) Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вказав, що змагальність сторін є одним із основних принципів цивільного судочинства, зміст якого полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, тоді як суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, зобов`язаний вирішити спір, керуючись принципом верховенства права.

Всебічність та повнота, зокрема, передбачають з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, ухвалення законного й обґрунтованого рішення.

З`ясування відповідних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів, передбачених статтею 89 ЦПК України, щодо відсутності у будь-якого доказу заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо, а також вірогідності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності.

Крім того, Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово згадував про категорію стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц.

Відповідно до п.34.2 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Відповідно до п. 34.4. ст. 34 Закону для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися експерти або юридичні особи, у штаті яких є експерти.

Тож Законом на страхову компанію покладений обов`язок, з метою визначення розміру спричинених третій особі збитків, здійснити огляд її пошкодженого майна.

Згідно конструкції п. 34.2. ст. 34 Закону на страховика покладено обов`язок одночасно дотриматись двох умов при огляді пошкодженого майна, а саме виконати огляд протягом десяти робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та огляд має бути здійснений працівником страхової компанії або експертом.

З наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» було повідомлено про настання дорожньо-транспортної пригоди 15 квітня 2024 року, про що зазначав позивач у своїх заявах по суті справи та надавав відповідні докази для підтвердження цієї обставини, а також ця обставина не заперечувалась відповідачем ПрАТ «СК «Арсенал Страхування». Тож, керуючись п. 34.2 та п. 34.4 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV страховик ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» зобов`язаний був направити свого уповноваженого представника (працівника або експерта) для огляду пошкодженого транспортного засобу Nissan Rogue р.н. НОМЕР_1 з метою визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у період з 15 квітня 2024 року по 29 квітня 2024 року включно.

З акту огляду транспортного засобу від 23.04.2024, наданого разом із листом вих. № /к від 22.10.2024 р., вбачається, що 23.04.2024 оцінювачем ОСОБА_5 було проведено огляд транспортного засобу Nissan Rogue, р.н. НОМЕР_1 , та складено за його результатами акт огляду транспортного засобу від 23.04.2024.

Суд вважає доводи сторони позивача щодо недотримання відповідачем ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» вимог п. 34.2 ст. 34 Закону такими, що підлягають врахуванню, оскільки огляд транспортного засобу позивача здійснив не працівник відповідача ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» або експерт, а оцінювач, що не передбачено Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV. З цього вбачається, що огляд пошкодженого автомобіля позивача здійснила не уповноважена на це особа, відповідач ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» не надав доказів для підтвердження того, що оцінювач ОСОБА_5 , який склав акт огляду транспортного засобу від 23.04.2024, є представником відповідача ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» або експертом.

Згідно пункту 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV страховик (МТСБУ) приймає рішення про здійснення страхового відшкодування після узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування.

Поряд з цим, з матеріалів справи вбачається, що позивач не був ознайомлений зі змістом звіту № 161361 про оцінку колісно-транспортного засобу автомобіля Nissan Rogue , державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , пошкодженого в результаті ДТП, складеним оцінювачем ОСОБА_6 . Вказане свідчить про те, що розмір страхового відшкодування з позивачем не узгоджувався.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна проводиться на підставі договору між суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання та замовником оцінки або на підставі ухвали суду про призначення відповідної експертизи щодо оцінки майна.

Згідно статті 11 вказаного Закону, договір на проведення оцінки майна укладається в письмовій формі та може бути двостороннім або багатостороннім. Під час укладання багатостороннього договору крім замовника оцінки стороною договору може виступати особа-платник, якщо оплату послуг суб`єкта оціночної діяльності здійснює інша особа, а не замовник. У цьому випадку а платника як сторону договору поширюються обмеження, зазначені в статті 8 цього Закону.

Замовниками оцінки майна можуть бути особи, яким зазначене майно належить на законних підставах або у яких майно перебуває на законних підставах, а також ті, які замовляють оцінку майна за дорученням зазначених осіб. Замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення його оцінки.

Сторони договору на проведення оцінки майна (замовник, платник) мають право вільного вибору суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання за умови виконання вимог, встановлених статтями 8 та 9 цього Закону.

Істотними умовами договору на проведення оцінки майна є: зазначення майна, що підлягає оцінці; мета, з якою проводиться оцінка; вид вартості майна, що підлягає визначенню; дата оцінки; строк виконання робіт з оцінки майна; розмір і порядок оплати робіт; права та обов`язки сторін договору; умови забезпечення конфіденційності результатів оцінки, інформації, використаної під час її виконання; відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору; порядок вирішення спорів, які можуть виникнути під час проведення оцінки та прийняття замовником її результатів. Законодавством або за згодою сторін договору в ньому можуть бути передбачені інші істотні умови.

ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» надало копію договору доручення № ІА020520 про надання асистанських послуг частини страхових послуг по врегулюванню страхових випадків від 22 травня 2020 року, укладеного з ТОВ «ЕДАК». Разом із цим ТОВ «ЕДАК» надало копію договору № 05/05/2020-ЕК-БХ про надання консультаційних послуг від 05 травня 2020 року, укладеного з ФОП ОСОБА_6 .

Так як пошкоджений автомобіль Nissan Rogue, р.н. НОМЕР_1 , на праві власності належить позивачеві, то згідно вимог ст.ст. 10, 11 йому належить право вільного вибору суб`єкта оціночної діяльності. Позивач у своїх заявах по суті справи неодноразово стверджував, що не укладав жодного договору на проведення оцінки з ТОВ «ЕДАК» та/або з оцінювачем ОСОБА_6 , та не уповноважував на це будь-яку іншу особу, в тому числі і відповідача ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», що підтверджується матеріалами справи.

Суд зауважує, що договір № 05/05/2020-ЕК-БХ про надання консультаційних послуг від 05 травня 2020 року, укладений ТОВ «ЕДАК» з ФОП ОСОБА_6 , не містить жодної згадки про такі визначення ринкової вартості колісного транспортного засобу, визначення значення коефіцієнта фізичного зносу, визначення вартості відновлювального ремонту та/або визначення матеріального збитку, усі ці значення були розраховані оцінювачем ОСОБА_6 на виконання мети оцінки оцінка вартості (розміру) матеріального збитку, пошкодженого в результаті ДТП, яка зазначена у звіті № 161361, з чого вбачається, що ФОП ОСОБА_6 , який виконав оцінку матеріального збитку та склав за її результатами звіт № 161361, не був уповноважений на виконання такого дослідження та складання, в подальшому, звіту про оцінку майна.

Разом із цим договір № 05/05/2020-ЕК-БХ про надання консультаційних послуг від 05 травня 2020 року, укладений ТОВ «ЕДАК» з ФОП ОСОБА_6 не містить усіх істотних умов договору на проведення оцінки майна, які визначені у ст. 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», зокрема, у ньому відсутнє зазначення майна, що підлягає оцінці; мета, з якою проводиться оцінка; вид вартості майна, що підлягає визначенню; дата оцінки; строк виконання робіт з оцінки майна; розмір і порядок оплати робіт; умови забезпечення конфіденційності результатів оцінки, інформації, використаної під час її виконання; порядок вирішення спорів, які можуть виникнути під час проведення оцінки та прийняття замовником її результатів.

Вищевикладене у сукупності свідчить про те, що наданий відповідачем ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» звіт № 161361 був складений без належної правової підстави та не уповноваженим на це суб`єктом, що суперечить вимогам ст. 10 та 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Реалізуючи своє право, передбачене п. 34.4 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV, з метою визначення розміру спричиненого матеріального збитку, в тому числі і суми страхового відшкодування, позивач звернувся до судового експерта автотоварознавця Дроздова Юрія Володимировича, який склав висновок експерта № 5605/24 від 31 травня 2024 року, діючи на підставі свідоцтва № 544 від 30 травня 2014 року, виданого на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України. Даним висновком встановлено, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Nissan Rogue, р.н. НОМЕР_1 , з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу та вирахуванням ПДВ складає 107 141,94 грн, а вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу Nissan Rogue р.н., НОМЕР_1 , складає 118 392,50 грн.

Враховуючи, що висновок експерта Дроздова Ю.В. № 5605/24, складений 31.05.2024, відповідає вимогам ч. 5 ст. 106 ЦПК України, суд враховує його як належний і допустимий доказ у справі.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 березня 2019 року по справі №752/16797/14-ц (п. 44, 45) сформувала правовий висновок про неналежність такого доказу, як звіт про оцінку майна, який склав оцінщик, який особисто не оглядав пошкоджений транспортний засіб.

Наявні у матеріалах справи докази свідчать про те, що ОСОБА_6 , який склав звіт № 161361 та засвідчив його своїм підписом, не оглядав пошкоджений автомобіль позивача. Зі змісту акта огляду транспортного засобу від 23.04.2024 вибачається, що огляд пошкодженого автомобіля позивача було проведено оцінювачем ОСОБА_5 , який склав за його результатами відповідний акт. Тому, оскільки звіт № 161361 про оцінку транспортного засобу автомобіля Nissan Rogue, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , пошкодженого в результаті ДТП, складений оцінювачем ОСОБА_6 було складено з порушенням вимог п. 5.1 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів та п. 1.9 Методики визначення обсягу ремонтних дій при встановленні розміру матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу (оцінювач особисто не оглядав транспортний засіб), сторона позивача обґрунтовано вважає, що він не є належним та допустимим доказом у розумінні статей 77, 78 ЦПК України, та суд погоджується із цими доводами.

У постановах Верховного Суду від 08.08.2019 р. у справі № 450/1686/17 та від 15.07.2019 р. у справі № 235/499/17 зазначено, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів.

Суд вважає, що наведені стороною позивача доводи є обґрунтованими та у сукупності з наявними у матеріалах доказами свідчать про те, що звіт № 161361 про оцінку колісно-транспортного засобу автомобіля Nissan Rogue, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , пошкодженого в результаті ДТП, є неналежним та недопустимим доказом, а тому він не підлягає врахуванню під час прийняття рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п.п. 36.1, 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ.

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Постановою Правління Національного банку від 30 травня 2022 року № 108 «Про деякі питання здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» було встановлено ліміт (максимальний розмір) виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Національної поліції України в розмірі 80 000,00 грн.

Ставка ПДВ встановлюється від бази оподаткування у розмірі 20 відсотків (підпункт «а» пункту 193.1 статті 193 Податкового кодексу України).

Тобто, вартість ремонту автомобіля із врахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати.

У разі проведення ремонтних робіт у особи, яка є платником ПДВ, потерпілий має право на відшкодування сплаченого ним податку за рахунок страхової компанії, якщо понесення витрат із сплати цього податку буде підтверджено відповідними доказами.

Відтак, в силу приписів частини 2 статті 14 ЦК України страховик не може бути примушений до виплати ПДВ у складі суми страхового відшкодування за винятком випадку, коли сума ПДВ нарахована та сплачена на користь виконавця послуг з ремонту пошкодженого транспортного засобу, який (виконавець), в свою чергу, має бути платником ПДВ.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано доказів на підтвердження факту оплати ним ремонту пошкодженого транспортного засобу і, відповідно, доказів оплати податку на додану вартість.

З огляду на викладене, враховуючи положення ст.ст. 29, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» та зміст висновку експерта № 5605/24 від 31.05.2024, розмір недоплаченого страхового відшкодування складає 38 394,30 грн (80 000,00 грн 1 500,00 грн 40 105,70 грн = 38 394,30 грн) та підлягає стягненню з відповідача ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» на користь позивача в повному обсязі.

Щодо заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» на користь позивача пені, інфляційних збитків та 3% річних, то суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р. № 1961-IV, за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Тобто вказана норма Закону встановлює обов`язок страховика виплатити страхове відшкодування в повному обсязі не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, та не дає право страховику на розтермінування виплати страхового відшкодування поза межами 90-денного строку з моменту отримання заяви про виплату страхового відшкодування (правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 09 червня 2021 року у справі № 440/510/19).

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зі змісту Закону України «Про страхування» випливає, що договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, за якою страховик бере на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначенні строки та виконувати інші умови договору.

За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У частині третій статті 510 ЦК України визначено, що якщо кожна зі сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Отже, грошовим необхідно вважати зобов`язання, що складається, зокрема, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов`язок боржника сплатити кошти на користь кредитора. Саме до таких грошових зобов`язань належить укладений договір про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки він установлює ціну договору страхову суму.

З огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Зазначені правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 07 червня 2017 року у справі № 6-282цс17, Великої Палати Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц (провадження № 14-68цс18), Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 758/16044/16-ц.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 (провадження № 12-14гс18) зазначила, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі.

При безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК України).

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, керуючись вищенаведеними положеннями діючого законодавства України та роз`ясненнями, наведеними у постановах Верховного Суду, надаючи оцінку наданому представником позивача розрахунку, суд дійшов висновку, що період прострочення зобов`язання, який вказує представник позивача, з 09.08.2024 по 27.12.2024 включно на суму заборгованості 38 394,30 грн узгоджується з положеннями чинного законодавства та фактичними обставинами справи.

Отже, враховуючи прострочення відповідачем ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» виплати позивачу страхового відшкодування в повному обсязі, а також перевіривши правильність розрахунків, суд доходить висновку про обґрунтованість визначених представником позивача позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача пені за період з 09.08.2024 по 27.12.2024 в сумі 3 861,45 грн; інфляційних втрат за період з 09.08.2024 по 27.12.2024 в заявленій сумі 2 273,69 грн; 3 % річних за період з 09.08.2024 по 27.12.2024 в сумі 443,74 грн.

В частині позовних вимог до ОСОБА_2 провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.2 ч. ст. 255 ЦПК України, оскільки відповідачем -2 сплачено на користь позивача франшизу в сумі 1 500,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 26.03.2025; від представника позивача з цього приводу до суду надійшла зава від 22.04.2025 про закриття провадження у справі.

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до висновків, наведених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.11.2023 року у цивільній справі № 712/4126/22, провадження №14-123цс23, відшкодування витрат за проведення експертизи не обмежується випадком її призначення та проведення після відкриття провадження у справі. Відтак сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо судом враховано відповідний висновок експерта як доказ.

За звернення до суду із цим позовом позивачем були понесені витрати з оплати судового збору в сумі 968,96 грн та оплати наданих експертних послуг у сумі 5 300,00 грн (підтверджується платіжною інструкцією від 10.05.20024, а.с. 40 на звороті).

Враховуючи, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, заявлених до відповідача-1, з нього на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 937, 95 грн (968,96 грн х 96,8%) та витрати на проведену експертизу в сумі 5 130,00 грн (5 300,00 грн х 96,8%).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають відшкодуванню незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено, про що зазначив Верховний Суд у постанові від 03.10.2019 р. у справі № 922/445/19.

Згідно укладеного договору про надання правничої допомоги від 06 червня 2024 року та додаткової угоди № 1 до нього, Адвокатське бюро «Олександра Негробова» зобов`язалось надавати правову допомогу клієнту ОСОБА_1 ; сторони узгодили, що загальна сума гонорару адвоката не перевищуватиме 30 000,00 грн.

30.04.2025 між позивачем та адвокатом Негробовим О.В. було підписано акт приймання-передачі виконаних робіт до договору про надання правничої (правової) допомоги від 06.06.2024 та додаткової угоди № 1 до договору про надання правничої (правової) допомоги від 06.06.2024, яким підтверджено отримання послуг (правничої допомоги) за період часу з 06.06.2024 по 30.04.2025 та наведений їх перелік, визначена вартість послуг (20 000, 00 грн); матеріалами справи підтверджена їх оплата.

Суд вважає, що понесені витрати на правничу допомогу підтверджені належними і допустимими доказами (ордером, укладеним договором, додатковою угодою, актом приймання-передачі виконаних робіт, квитанціями), тому вони приймаються судом до уваги.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Представник ПрАТ ««Страхова компанія «Арсенал Страхування» надав суду клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу від 12 травня 2025 року, в якому страхова компанія зазначила, що заява представника позивача є необґрунтованою та слід зменшити заявлену суму відшкодування витрат на професійну правничу допомогу до 1 000,00 грн, з урахуванням того, що адвокат Негробов О.В., як представник, супроводжує велику кількість справ зі страхування, отже він не потребував значної кількості часу на підготовку процесуальних документів.

Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.

Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.

Крім того, при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).

Чинне процесуальне законодавство не обмежує сторін спору жодними нормативними рамками у контексті очікуваного розміру компенсації їхніх витрат, пов`язаних із правничою допомогою адвоката. Отже, за умови дотримання визначеної законом процедури попереднього визначення суми судових витрат, а також порядку подання необхідного об`єму доказів на підтвердження понесених витрат, сторона може розраховувати на відшкодування витрат на правничу допомогу в повному розмірі.

Однак, беручи до уваги принцип співмірності, слід пам`ятати, що свобода сторін у визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу не є абсолютною та безумовною навіть у разі їхньої повної документальної доведеності.

Враховуючи, складність справи, час, витрачений адвокатом на виконання наданих послуг, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, також враховуючи, що відповідач заперечував проти стягнення з нього витрат на правову допомогу у заявленому розмірі, суд дійшов висновку, що обґрунтованим і співмірним буде розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7 000,00 грн. З ПрАТ ««Страхова компанія «Арсенал Страхування» на користь позивача підлягає стягненню 6 776, 00 грн ( 7 000,00 грн х 96,8%).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 10, 11, 12, 13, 141, п.2 ч. ст. 255, 258, 259, 263, 264, 265, 273 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Провадження у справі в частині позовних вимог до ОСОБА_2 закрити.

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» ( адреса місцезнаходження юридичної особи: вул. Борщагівська, буд. 154, м. Київ, 03056, ) на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) страхове відшкодування в сумі 38 394,30 грн (тридцять вісім тисяч триста дев`яносто чотири грн 30 коп.), пеню в сумі 3 861,45 грн ( три тисячі вісімсот шістдесят одну грн 45 коп.), інфляційних втрати в сумі 2 273,69 грн ( дві тисячі двісті сімдесят три грн 69 коп.), 3 % річних в сумі 443,74 грн (чотириста сорок три грн 74 коп.).

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (адреса місцезнаходження юридичної особи: вул. Борщагівська, буд. 154, м. Київ, 03056, ) на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) витрати на проведення експертизи в сумі 5 130,00 грн (п`ять тисяч сто тридцять грн), судовий збір за розгляд позовної зави в сумі 937,95 грн (дев`ятсот тридцять сім грн 95 коп.), витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6 776,00 грн (шість тисяч сімсот сімдесят шість грн).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 02.06.2025.

Суддя І.В. Іваницька