ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 червня 2025 року

м. Харків

справа №619/6681/24

провадження № 22-ц/818/2513/25

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря: Сізонової О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Малоданилівської селищної ради Харківського району Харківської області про визначення додаткового способу участі у вихованні дитини за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 24 лютого 2025 року, постановленого під головуванням судді Пруднікової О.В.,

в с т а н о в и в:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Малоданилівської селищної ради Харківського району Харківської області про визначення додаткового способу участі у вихованні дитини, в якому з урахуванням уточнень просив:

- зобов`язати ОСОБА_2 вирішувати питання виховання дитини - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , спільно з його батьком - ОСОБА_1 , а саме: вибір або зміна навчального закладу; рішення про відвідування додаткових занять гуртків секцій; розклад дня з урахуванням добових фізичних психологічних емоційних навантажень; проведення шкільних канікул; оздоровлення дитини; формування поваги до батьків, законів, правил; формування моральних принципів - чесність, справедливість; встановлення меж дозволеного; навчання відповідальності та самостійності; навчання правильному поводженню з грошима; формування та розвиток довірливих стосунків з батьками; з урахуванням інтересів, здібностей, стану здоров`я дитини до набуття дитиною 18 років (ІНФОРМАЦІЯ_6 2033 року);

-визначити ОСОБА_1 додатковий спосіб участі у вихованні його сина (контакту з дитиною згідно з пункту ііі) частини а) статті 2 Конвенції ETS N 192) - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1

- зобов`язати ОСОБА_2 повідомити листом з власним підписом та датою (або скан-копією такого листа) ОСОБА_1 всі обставини пов`язані з вихованням та розвитком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в період з 25.02.2022 року по час набрання законної сили рішенням суду про всі навчальні заклади та заходи в яких син виховувався, його успіхи, досягнення, зауваження, невдачі, надати наявні фото та відео подій пов`язаних з вихованням та розвитком дитини на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_2 (у разі відсутності такої можливості надіслати поштою на адресу: АДРЕСА_1 ) не пізніше 10 днів з дати набрання рішенням законної сили;

- зобов`язати ОСОБА_2 повідомити листом з власним підписом та датою (або скан-копією такого листа) ОСОБА_1 всі поточні обставини виховання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (де він навчається, які додатково відвідує розвивальні виховні спортивні та інші заклади - повні офіційні назви та адреси закладів, номер та назву груп, класів навчання, прізвища ім`я по-батькові та контактні дані вихователів, розклад занять порядок та часи відвідування, періоди всіх шкільних канікул та канікул у додаткових закладах) на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_2 (у разі відсутності такої можливості надіслати поштою на адресу: АДРЕСА_1 ) не пізніше 10 днів з дати набрання рішенням законної сили;

- через надсилання ОСОБА_2 листа з підписом та датою (або скан-копією такого листа) кожного 30 (тридцятого) числа кожного березня, червня, вересня, грудня місяця кожного року, в якому повідомляти ОСОБА_1 про важливі обставини у вихованні та розвитку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (досягнення, успіхи, надбання, недоліки, зауваження, невдачі, оцінки, заохочення, переведення до іншого класу, на інший рівень навчання, інформацію про дату припинення відвідування дитиною виховних закладів, гуртків секцій, школи тощо та підстави припинення, надавати свої пропозиції для подальшого всебічного розвитку та виховання дитини з урахуванням його поточних інтересів та уподобань для спільного вирішення питань виховання дитини) на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_2 (у разі відсутності такої можливості надіслати поштою на адресу АДРЕСА_1 ) до набуття дитиною 18 років ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Заочним рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 24 лютого 2025 року, позов ОСОБА_1 - задоволено частково. Визначено ОСОБА_1 додатковий спосіб участі у вихованні його сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : зобов`язано ОСОБА_2 повідомити листом з власним підписом та датою (або скан-копією такого листа) ОСОБА_1 : про всі навчальні заклади, в яких ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виховувався в період з 25.02.2022 року по час набрання законної сили рішенням суду; про розвивальні виховні спортивні заклади, які ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , додатково відвідує, їх повні офіційні назви та адреси розклад занять, періоди шкільних канікул та канікул у додаткових закладах - на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_2 (у разі відсутності такої можливості надіслати поштою на адресу: АДРЕСА_1 ) не пізніше 10 днів з дати набрання рішенням законної сили; - зобов`язано ОСОБА_2 повідомляти листом з підписом та датою (або скан-копією такого листа) ОСОБА_1 кожного 30 (тридцятого) числа кожного березня, червня, вересня, грудня місяця кожного року, про дату припинення відвідування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виховних закладів та підстави припинення - на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_2 (у разі відсутності такої можливості надіслати поштою на адресу АДРЕСА_1 ) до набуття дитиною 18 років ІНФОРМАЦІЯ_5 року. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначає, що суд першої інстанції не врахував усі обставини справи. Вважає, що відмовою у задоволенні позовних вимог позивача не було відновлено порушених прав та інтересів малолітнього ОСОБА_4 , а також не вирішено питання можливості виконання покладених батьківських обов`язків виховання дитини на батька.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині задоволених позовних вимог, тому в іншій частині рішення суду, судом апеляційної інстанції не переглядається.

Задовольняючи частково позовні вимоги в частині визначення ОСОБА_1 додаткового способу участі у вихованні його сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом зобов`язання ОСОБА_2 повідомити листом з власним підписом та датою (або скан-копією такого листа) ОСОБА_1 про всі навчальні заклади, в яких ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виховувався в період з 25.02.2022 року по час набрання законної сили рішенням суду; про розвивальні виховні спортивні заклади, які ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , додатково відвідує, їх повні офіційні назви та адреси розклад занять, періоди шкільних канікул та канікул у додаткових закладах - на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_2 (у разі відсутності такої можливості надіслати поштою на адресу: АДРЕСА_1 ) не пізніше 10 днів з дати набрання рішенням законної сили, а також вимоги про зобов`язання ОСОБА_2 повідомляти листом з підписом та датою (або скан-копією такого листа) ОСОБА_1 кожного 30 (тридцятого) числа кожного березня, червня, вересня, грудня місяця кожного року, про дату припинення відвідування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виховних закладів та підстави припинення - на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_2 (у разі відсутності такої можливості надіслати поштою на адресу АДРЕСА_1 ) до набуття дитиною 18 років ІНФОРМАЦІЯ_5 року суд першої інстанції виходи з того, що позовні вимоги в частині підлягають задоволенню, оскільки вони входять до поняття надання інформації про дитину, що є складовою контакту з дитиною, в розумінні статті 1 Закону України «Про охорону дитинства» та Конвенції про контакт з дітьми та відповідає праву батька підтримувати регулярні особисті стосунки і прямі контакти з дитиною, яка проживає окремо. Відмовляючи у задоволенні позову в іншій частині позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що сформульовані позивачем вимоги в цій частині не є чіткими, та є такими, що у разі їх задоволення можуть призвести до виникнення невизначеності або непорозуміння.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що Батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 11).

Розпорядженням № 224 від 04.05.2017 року про визначення місця проживання та порядку виховання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , з матір`ю ОСОБА_2 , яка мешкає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ; визначено громадянину ОСОБА_1 , який мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , дні для участі у вихованні та спілкуванні з його малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: перший та третій тиждень місяця, з 9-00 години суботи до 20-00 години неділі, за місцем проживання батька в присутності матері дитини громадянки ОСОБА_2 , враховуючи думку та стан здоров`я дитини, в будні дні з 18-00 години до 20-00 години, для прогулянок поблизу місця проживання матері, як в присутності матері, так і без її присутності за конкретною домовленістю з громадянкою ОСОБА_2 , враховуючи думку та стан здоров`я дитини. Рекомендовано громадянці ОСОБА_2 , яка мешкає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , не чинити перешкоди громадянину ОСОБА_1 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дане розпорядження є обов`язковим до виконання кожною зі сторін спору (а.с. 12).

Згідно з інформацією наданою ОСОБА_1 - завідувачем ДНЗ «Дзвіночок» від 06.12.2017 року № 119 - ОСОБА_3 почав відвідувати Малоданилівський дошкільний заклад (яслі-садок) з 08 серпня 2017 року (а.с. 14).

З листа директора Департаменту науки і освіти Харківської обласної державної (військової) адміністрації вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01.09.2021 року зарахований до Комунального закладу «Малоданилівський ліцей» Малоданилівської селищної ради Харківської області, заява про відрахування із закладу не надходила (а.с. 135).

Як вбачається з повідомлення начальника Полтавського районного управління поліції ВП №1 ГУНП в Полтавській області - малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , значиться як безвісно зникла особа від 22.04.2022. Матеріали справи перебувають у провадженні Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області (а.с. 119).

Згідно з інформацією заступника начальника Департаменту інформаційно-аналітичної підтримки Національної поліції України - 27.04.2022 року Харківським районним управлінням поліції № 3 (Шевченківський) Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_3., 2015 р.н., оголошено у державний розшук як особу, зниклу безвісті. 18.05.2022 року розшук припинено у зв`язку з встановленням місцезнаходження особи. 29.05.2022 року відділенням поліції № 1 (м. Полтава) Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_3., 2015 р.н., оголошено у державний розшук як особу, зниклу безвісті. Станом на 10.06.2022 року зазначена особа перебуває у розшуку. (а.с. 120).

З листа начальника Державної прикордонної служби України Головного центру обробки спеціальної інформації зазначено, що за результатами перевірки інформації, що зберігається в базі даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України», інформації про перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованими територіями окремих районів Донецької та Луганської областей та тимчасово окупованою територією АР Крим у період з 01.03.2022 року по 21.02.2024 року громадянином України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у базі даних не виявлено (а.с. 121, 122,123).

Згідно з інформацією посольства України у Федеративній Республіці Німеччина від 07.09.2022 року ОСОБА_3 на консульському обліку у посольстві України у ФРН - не перебуває (а.с. 124).

Згідно з інформацією Генерального Консульства України в ОСОБА_5 на консульському обліку дипустанови не перебуває (а.с. 125).

Згідно з рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 22 лютого 2018 року у справі № 619/3051/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області, про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Служба у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області, про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною - позов ОСОБА_1 задоволено частково. Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено частково. Усунено перешкоди ОСОБА_1 та визначено йому дні для участі у вихованні та спілкуванні з його малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: -кожний непарний та парний вівторок та п`ятницю з 18 год. 30 хв до 19 год. 30 хв. в присутності матері ОСОБА_2 (бабусі ОСОБА_6 або дідуся ОСОБА_7 ), за адресою: АДРЕСА_2 , враховуючи думку та стан здоров`я дитини; -кожну непарну суботу місяця з 09 год. 00 хв. до 13 год. 00 хв. в присутності матері ОСОБА_2 (бабусі ОСОБА_6 або дідуся ОСОБА_7 ), як за місцем проживання дитини за адресою: АДРЕСА_2 , так і з можливістю відвідування дитячих розважальних закладів чи парків відпочинку, враховуючи думку та стан здоров`я дитини; -у день народження дитини, якщо ІНФОРМАЦІЯ_6 буде вихідним днем - з 09 год. 00 хв. до 11 год. 00 хв. в присутності матері ОСОБА_2 (бабусі ОСОБА_6 або дідуся ОСОБА_7 ), за адресою: АДРЕСА_2 , або в дитячому розважальному закладі чи паркові відпочинку у смт. Мала Данилівка, Дергачівського району Харківської області або у місті Харкові; якщо ІНФОРМАЦІЯ_6 припадає на будній день - з 08 год. 00 хв. до 08 год. 30 хв. в присутності матері ОСОБА_2 (бабусі ОСОБА_6 або дідуся ОСОБА_7 ), за адресою: АДРЕСА_2 , з урахуванням думки та стану здоров`я дитини. В іншій частині позовів відмовити (а.с. 16).

Постановою апеляційного суду Харківської області від 18 липня 2018 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_8 задоволено частково. Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 22 лютого 2018 року змінено в частині визначення порядку та участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Абзаци 4-6 резолютивної частини рішення викладено в наступній редакції: визначено ОСОБА_1 наступний спосіб участі у вихованні малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце та час їхнього спілкування: кожного вівторка та четверга кожного тижня з 17.00 до 19.00 без присутності матері; кожної суботи та неділі другого та четвертого тижня місяця з 10.00 год до 18.00 год без присутності матері. В іншій частині рішення залишено без змін (а.с. 17).

Постановою Верховного Суду - касаційну скаргу ОСОБА_2 залишено без розгляду ( а.с. 18-23).

Постановою Харківського апеляційного суду від 15.10.2020 у справі 619/4720/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Дергачівської райдержадміністрації у Харківській області про усунення перешкод та визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною - апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 6 березня 2020 року скасовано. Позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визначено ОСОБА_1 додатковий спосіб участі у спілкуванні та вихованні малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : два тижні влітку, за домовленістю з ОСОБА_2 , під час відпустки батька, для спільного з батьком відпочинку та оздоровлення сина. В іншій частині у задоволенні позову відмовлено (а.с. 88).

Заочним рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 12.03.2024 року у справі № 619/4451/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Малоданилівської селищної ради Харківського району Харківської області, про усунення перешкод та відновлення порушеного права у вихованні та спілкуванні з дитиною - позов ОСОБА_1 задоволено частково. Встановлено ОСОБА_1 додатковий порядок участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: - необмежене спілкування батька ОСОБА_1 з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку. В іншій частині позову відмовлено (а.с. 126).

Постановою Харківського апеляційного суду Харківської області від 11 червня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено частково. Заочне рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 12 березня 2024 року в оскаржуванній частині - змінено. Зобов`язано ОСОБА_2 повідомляти батька дитини, ОСОБА_1 , на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_2 про адресу фактичного перебування дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у разі її зміни, про захворювання дитини, про виклик йому лікаря, поставлення діагнозу, стан дитини, необхідні ліки, адреси лікарні впродовж доби з моменту настання таких обставин. Зобов`язати ОСОБА_2 забезпечувати зв`язок ОСОБА_1 з сином ОСОБА_3 засобами телефонного, поштового, електронного, відео та іншого засобу зв`язку кожної неділі з 18.00 до 20.00 години. В іншій оскаржуваній частині судового рішення - залишено без змін. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3 650,24 грн судового збору за подання позову та апеляційної скарги. В іншій частині судове рішення не оскаржувалося та не переглядалося (а.с.127).

Заочним рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 09.10.2023 року у справі № 619/414/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Малоданилівської селищної ради Харківського району Харківської області, про визначення додаткового способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною під час шкільних канікул - позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Визначено ОСОБА_1 додатковий спосіб участі у спілкуванні та вихованні малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: - кожні шкільні канікули тривалістю тиждень (осінні, весняні та інші) з 17.00 год четверга до 20.00 год неділі без присутності матері дитини, кожні шкільні канікули тривалістю два тижні (зимові та інші) - другий тиждень з 10.00 год понеділка до 20.00 год неділі без присутності матері дитини. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 992, 40 грн (а.с. 137).

З матеріалів справи вбачається, що на виконання вищевказаних судових рішень відкриті виконавчі провадження. На відповідача неодноразово накладено штрафи за їх невиконання (а.с. 138-191).

Із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000608 від 24.10.2021 року вбачається, що за заявою ОСОБА_1 внесено відомості до ЄРДР за ч. 2 ст. 382 КК України (а.с. 103).

Постановою прокурора Дергачівської окружної прокуратури від 03.08.2023 року визнано ОСОБА_1 та ОСОБА_3 потерпілими у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000609 від 24.10.2021 року, яке 13.07.2023 року об`єднано з кримінальним провадженням № 0000608 (а.с. 105-106).

14.08.2023 року постановою прокурора Дергачівської окружної прокуратури залучено ОСОБА_1. як законного представника потерпілого ОСОБА_3 , до кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000609 від 24.10.2021, яке 13.07.2023 об`єднано з кримінальним провадженням № 0000608 (а.с. 107).

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 06.09.2024 року у справі № 619/3051/17 боржника ОСОБА_2 оголошено у розшук.

Згідно з розрахунком боргу по аліментах, станом на 01.07.2024 року заборгованість ОСОБА_1 у виконавчому провадженні щодо виконання судового наказу № 619/1315/18 від 27.04.2018 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 - відсутня.

На теперішній час позивачу невідомо місце проживання/перебування дитини.

Як на підставу позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що з січня 2014 року він та відповідач ОСОБА_2 проживали однією сім`єю за адресою реєстрації позивача: АДРЕСА_1 . Мають спільну малолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . У березні 2017 року відповідач самовільно змінила місце мешкання сина, де він народився та проживав, відвезла до своїх родичів за адресою: АДРЕСА_2 , почала перешкоджати йому у вихованні дитини. Розпорядженням Дергачівської Служби у справах дітей. Дергачівської РДА №224 від 04.05.2017 було визнано порушення прав дитини на виховання з боку батька, порушення обов`язку батька на виховання сина, та пунктом 3 було рекомендовано відповідачці не чинити перешкод позивачу у його вихованні. Після прийняття Розпорядження відповідачка не припинила перешкоджати батькові у вихованні дитини. У липні 2017 року в порушення пункту 3 Розпорядження відповідачка одноосібно звернулась до Малоданилівського ДНЗ «Дзвіночок» для зарахування дитини до закладу, тобто без участі та повідомлення позивача, чим вчинила перешкоди позивачу у вихованні дитини, порушила права дитини на виховання з боку батька, обов`язки батька на виховання свого сина, умисно приховала інформацію, пов`язану з зарахуванням дитини до садочку. Рішенням Дергачівського районного суду від 22.02.2018 року у справі №619/3051/17 було зобов`язано відповідачку усунути перешкоди у вихованні дитини. Позивач звертався листом до відповідачки про спільне вирішення питання відвідування дитиною басейну у супроводі позивача. Відповіді не отримав. Відповідач не припиняє порушувати права дитини на виховання з боку батька та обов`язки батька на виховання дитини, відмовилась приймати спільні рішення по вихованню дитини, не усунула перешкоди у вихованні сина. Позивач неодноразово звертався до Малоданилівської селищної ради та Служби у справах дітей для надання допомоги у врегулюванні питання участі у вихованні дитини, проте уповноважені особи Малоданилівської селищної ради та Служби у справах дітей допустили систематичну умисну злочинну бездіяльність, не захистили порушені права дитини на виховання з боку батька. 24 лютого 2022 року Україна зазнала ворожого вторгнення з боку росії. В цей день позивач особисто приїхав до відповідачки за адресою АДРЕСА_2 та запропонував вивезти дитину разом з відповідачкою у безпечне місце, відповідачка відмовила. Відповідачка змінила місце мешкання дитини, але позивачу адресу перебування не повідомляла. З непідтверджених джерел було повідомлено, що відповідачка разом з дитиною виїхала з України в Німеччину. Позивач звертався до ДПСУ із заявами щодо перетину кордону його сина та отримав відповіді, що його син відсутній в базі даних ДПСУ. Позивач звертався до консульства Німеччини та МЗС України, але з наданих відповідей дитина на консульському обліку в Німеччині не перебуває. Відтак наявні грубі порушення прав дитини на виховання з боку батька та порушення обов`язків батька на виховання свого сина з боку відповідачки. У позасудовому порядку сторони не можуть дійти порозуміння щодо участі позивача у вихованні дитини та спілкуванні з ним, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

У пунктах 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII (далі - Конвенція про права дитини), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

У статті 7 Конвенції про права дитини передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Відповідно до пунктів 1-3 статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

У статті 18 Конвенції про права дитини визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

У статті 51 Конституції України, частинах другій, третій статті 5 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

У статті 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (стаття 153 СК України).

Відповідно до частини 2 статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно з частинами першою-третьою статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

У частині першій та другій статті 159 СК України передбачено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Закон України від 26 квітня 2001 року № 2402-III «Про охорону дитинства» (далі - Закон № 2402-III) визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про охорону дитинства» контакт з дитиною - реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.

Відповідно до статті 8 Закону № 2402-III кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (стаття 11 Закону № 2402-III).

У абзацах першому, другому статті 15 Закону № 2402-III зазначено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Положеннями статті 2 Конвенції про контакт з дітьми ETS N 192 визначено, що "контакт" означає, зокрема, iii) надання інформації такій особі про дитину або дитині про таку особу;

Таким чином, міжнародними та національними нормами законодавства України закріплено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Також передбачено обов`язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини. У іншого з батьків виникає зустрічний обов`язок - не чинити цьому перешкоди.

За вказаних обставин, проаналізувавши наявні в справі докази, враховуючи принцип рівності батьків у реалізації права на вільне спілкування з дитиною та участь у її вихованні, активне бажання батька брати участь у вихованні сина та спілкуватися з ним, відсутність підтверджених належними та допустимими доказами обставин, які б могли бути підставою для обмеження цього права, беручи до уваги, що між сторонами склалися такі відносини, які позбавляють позивача можливості отримати інформацію про важливі обставини життя свого сина та те, що сторони не змогли самостійно визначити порядок участі батька у вихованні дитини, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову з огляду на таке.

Стала практика Верховного Суду та ЄСПЛ наголошує, що в спірних правовідносинах, які стосуються вкрай чутливої сфери та долі дитини, інтереси якої превалюють над формальним тлумаченням норм права, питання слід вирішувати в контексті кожної конкретної справи без формального та уніфікованого підходу лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, що мають значення для вирішення спору, та вивчення і дослідження усіх доказів як у сукупності, так і кожного доказу окремо.

Суд зауважує, що право батька мати інформацію про місце перебування своєї дитини, місце навчання та про основні обставини життя дитини є його беззаперечним правом, та не суперечить інтересам дитини.

Мати не має права приховувати відповідну інформацію про дитину та перешкоджати батькові в отриманні такої інформації.

Для дитини вкрай важлива комунікація батьків у спілкуванні між собою в питаннях виховання останньої, що батьками, як встановлено судом, не здійснюється.

Саме батьки несуть відповідальність по відношенню до малолітньої дитини, та саме вони повинні докласти усіх зусиль для того, щоб у їх дитини виникало прагнення бути як із мамою, так і з батьком.

Матеріали справи свідчать, що між сторонами не досягнуто домовленості щодо питання виховання дитини.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання ОСОБА_2 вирішувати питання виховання дитини - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , спільно з його батьком - ОСОБА_1 , у вибірі або зміні навчального закладу; рішення про відвідування додаткових занять гуртків секцій; розклад дня з урахуванням добових фізичних психологічних емоційних навантажень; проведення шкільних канікул; оздоровлення дитини; формування поваги до батьків, законів, правил; формування моральних принципів - чесність, справедливість; встановлення меж дозволеного; навчання відповідальності та самостійності; навчання правильному поводженню з грошима; формування та розвиток довірливих стосунків з батьками; з урахуванням інтересів, здібностей, стану здоров`я дитини до набуття дитиною 18 років (ІНФОРМАЦІЯ_6 2033 року); - зобов`язання ОСОБА_2 повідомити ОСОБА_1 всі обставини пов`язані з вихованням та розвитком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 про його успіхи, досягнення, зауваження, невдачі, надати наявні фото та відео подій пов`язаних з вихованням та розвитком дитини, зобов`язання ОСОБА_2 повідомити ОСОБА_1 всі поточні обставини виховання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 номер та назву груп, класів навчання, прізвища ім`я по-батькові та контактні дані вихователів, порядок та часи відвідування; зобов`язання ОСОБА_2 кожного 30 числа кожного березня, червня, вересня, грудня місяця кожного року, повідомляти ОСОБА_1 про важливі обставини у вихованні та розвитку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 - досягнення, успіхи, надбання, недоліки, зауваження, невдачі, оцінки, заохочення, переведення до іншого класу, на інший рівень навчання, надавати свої пропозиції для подальшого всебічного розвитку та виховання дитини з урахуванням його поточних інтересів та уподобань для спільного вирішення питань виховання дитини,дійшов обгрунтованого висновку, про те, що ці вимоги носять узагальнений характер та не можуть бути задоволені судом з огляду на їх неконкретність. Разом з тим задоволення зазначених вимог не вирішить спір, а може призвести до виникнення інших спорів.

Підстав для скасування рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог не вбачається.

Рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст.367,368,369,375,381,382,383,384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 24 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

О.Ю.Тичкова

Повний текст судового рішення виготовлено 12.06.2025 року.