Справа № 386/2127/25
Провадження № 2/386/883/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2025 року селище Голованівськ

Суддя Голованівського районного суду

Кіровоградської області Гарбуз О. С.

розглянувши позовну заяву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , шляхом направлення 06.11.2025 позовної заяви поштою, яка надійшла до суду 07.11.2025, про стягнення заборгованості за кредитним договором від 20.09.2023 №1009685 в розмірі 16001,98 грн.

Ухвалою суду від 10.11.2025 позовна заява була залишена без руху, оскільки подана з порушенням вимог ч. 4 ст. 177 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), так як на підтвердження сплати судового збору позивачем до позовної заяви додано платіжну інструкцію №143326 від 24.10.2025 про сплату судового збору в розмірі 3028 грн, однак призначення платежу в документі значиться як: "22030101 Судовий збір, за позовом ТОВ «ФК «ЄАПБ», Голованівський районний суд Кіровоградської області №27213", тобто, судовий збір сплачений не за ту позовну заяву, з якою заявник звернувся до суду.

В платіжній інструкції позивач, зазначаючи призначення платежу, жодним чином не ідентифікує сплачений судовий збір саме з тим позовом, з яким звернувся до суду, а саме: до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 20.09.2023 №1009685.

19.11.2025 до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків, в якій зазначає, що чинним законодавством України не передбачено обов`язку при зверненні до суду конкретизувати в платіжній інструкції номер та дату кредитного договору, а тому просить відкрити провадження в даній справі, при цьому іншого документу на підтвердження сплати судового збору не надає.

Розглянувши заяву позивача про усунення недоліків, суддя приходить до висновку про продовження строку для усунення недоліків, що стали підставою для залишення позовної заяви без руху, виходячи зі слідуючого.

Закон України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI, визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору (преамбула вказаного Закону).

Згідно з частиною першою ст. 1 Закону України «Про судовий збір», судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до частини першої ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Частиною першою ст. 6 Закону України «Про судовий збір», визначено, що судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі, у тому числі з використанням електронного платіжного засобу або за допомогою платіжних пристроїв, в тому числі з використанням платіжних систем через мережу Інтернет у режимі реального часу. За подання до суду процесуальних документів в електронній формі судовий збір може бути сплачено за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи та з використанням платіжних систем через мережу Інтернет у режимі реального часу. Сплата судового збору за допомогою електронного платіжного засобу оформляється квитанцією платіжного термінала, чеком банкомата, сліпом або іншими документами за операціями з використанням електронних платіжних засобів у паперовій або електронній формі. Сплата судового збору за допомогою платіжного пристрою оформляється за допомогою касового документа (квитанції, чека тощо), який містить усі обов`язкові реквізити касового документа.

Відповідно до частини другої ст. 9 Закону України «Про судовий збір», суд перед відкриттям провадження у справі перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Постановою Правління Національного банку України від 29.07.2022 року №163 затверджено Інструкцію про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг (далі - Інструкція), пункт 37 якої, визначає обов`язкові реквізити, які повинна містити платіжна інструкція, оформлена платником в електронній або паперовій формі, зокрема "Призначення платежу".

Згідно п. 41 Інструкції платник заповнює реквізит "Призначення платежу" платіжної інструкції так, щоб надавати отримувачу коштів повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється платіжна операція. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в ухвалі від 11.03.2025 по справі №755/17827/24, аналізуючи вищезазначені норми зазначив, що стандартом розрахунків передбачено, що реквізитами квитанції є, зокрема, платник і «Призначення платежу», які заповнюються платником самостійно.

Документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі додаються до позовної заяви та мають містити відомості про те за подання якого саме процесуального звернення та у якій справі сплачено судовий збір.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 26 постанови від 17.10.2014 року №10 роз`яснив, що суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що наданий позивачем документ про сплату судового збору не підтверджує сплату судового збору по справі за його позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 20.09.2023 №1009685, при цьому, суд враховує, що позивач, як фактор, який прийняв права вимоги до 10038 боржників за договором факторингу, укладеного з ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ" та неодноразово звертається до суду з позовами про стягнення заборгованості з боржників, що унеможливлює ідентифікацію документа про сплату судового збору саме з тією позовною вимогою та до конкретно визначеного в позові боржника, який зазначений в позовній заяві в якості відповідача.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до підпункту 1 п. 1 ч. 2 Закону України «Про судовий збір» розмір судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в даній справі розмір судового збору, становить 3028 грн.

Згідно приписів ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини другої ст. 127 ЦПК України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи те, що встановлений ухвалою суду від 10.11.2025 строк для усунення недоліків позовної заяви спливає 24.11.2025, суд приходить до висновку про продовження такого строку на десять днів з дня постановлення даної ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 127, 185, 258-261, 353 ЦПК України, суддя

постановив:

Продовжити встановлений ухвалою суду від 10.11.2025 строк для усунення недоліків, що стали підставою для залишення без руху позовної заяви ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, на десять днів з дня постановлення даної ухвали.

Запропонувати позивачу в десятиденний строк з дня постановлення даної ухвали:

- до позовної заяви додати документ про сплату судового збору в розмірі 3028 грн згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», рахунок № НОМЕР_1 , призначення платежу: Судовий збір за позовною заявою ТОВ «ФК «ЄАПБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором по справі №386/2127/25.

У відповідності до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважатиметься неподаною і повернеться позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Відповідно до ч. 2 ст. 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: Гарбуз О. С.