Справа № 185/1778/25
Провадження № 2/185/3315/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2025 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Юдіної С.Г., за участю секретаря судового засідання Мінарської О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області про скасування арешту з майна, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача в якому просила суд : скасувати арешт, накладений постановою СО Павлоградського ГО ГУМВД в Дніпропетровській області Клячиної І.А. від 14.12.2009 року, на нерухоме майно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на 1/2 квартиру АДРЕСА_1 у зв`язку з обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

Постановою слідчого СО Павлоградського ГО ГУМВД в Дніпропетровській області Клячиної І.А. від 14.12.2009 року, накладено арешт на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , зареєстровану на ОСОБА_2 , у зв`язку з обвинуваченням його у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер у віці 91 рік. Вироком ОСОБА_2 було визнано винним у вчинені злочину передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, призначено покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_2 було звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки. Постановою Павлоградського міськрайонного суду від 25.08.2011 року звільнено ОСОБА_2 від покарання призначеного вироком Павлоградського міськрайонного суду від 19.01.2010 року на підставі ст.. 1 пункту «Ґ» Закону України «Про амністію в 2011році» від 08.07.2011 року. Позивачка є дочкою ОСОБА_2 та є спадкоємицею після смерті батька. Однак отримати спадщину на належне батькові майно вона не може у зв`язку з арештом накладеним в рамках слідства по кримінальній справі на підставі КПК 1960 року та не знятого до теперішнього часу. Наявність вказаного арешту призводить до порушення її прав і законних інтересів, перешкоджає вільно розпоряджатися майном.

Ухвалою від 26.02.2025 року по даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом /повідомленням сторін.

Відповідачем надано до суду відзив, де зазначено, що з позовними вимогами не погоджуються, враховуючи той факт, що кримінальну справу № 35092994 за ч. 1 ст. 122 КК України, у відношенні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було з обвинувальним актом направлено до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області, а також, що ГУМВС перебуває в стані припинення та в своєму складі не має органів досудового розслідування (слідства) воно позбавлено процесуальної можливості для скасування у встановленому КПК (в редакції 1960 року) порядку арешту на нерухоме майно, а саме на 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .

Представник позивача адвокат Євдокимова Ю.В. в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача Талалаєв О.В. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, підтримав позицію викладену у відзиві на позов.

На підставі ч. 2 ст.247 ЦПК України, суд ухвалює у справі рішення за відсутності сторін (їх представників) та без фіксування процесу технічними засобами.

Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно дост. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За інформацією КП Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності виданого 20.10.1998 року Павлоградським відділом по обліку та розподілу житлової площі та записано в реєстрову книгу № 8-73, 38-81.

Постановою слідчого СО Павлоградського ГО ГУМВД в Дніпропетровській області Клячиної І.А. від 14.12.2009 року, накладено арешт на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , зареєстровану на ОСОБА_2 , у зв`язку з обвинуваченням його у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України. (а.с. 7)

Кримінальна справа в межах якої було накладено арешт на нерухоме майно розглянута в судовому порядку.

Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області от 19.01.2010 року ОСОБА_2 визнаний винним за ч. 1 ст. 122 КК України, останньому призначено показання у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від призначеного покарання на 2 роки. (а.с. 18)

Постановою Павлоградського міськрайонного суду від 25.08.2011 року звільнено ОСОБА_2 від покарання призначеного вироком Павлоградського міськрайонного суду від 19.01.2010 року на підставі ст. 1 пункту «Ґ» Закону України «Про амністію в 2011році» від 08.07.2011 року. (а. с. 17)

Згідно витягу щодо руху виконавчого провадження № 17446983 відкритого на виконання виконавчого листа Павлоградського міськрайонного суду від 19.01.2010 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 моральної шкоди в розмірі 3 500 грн, вбачається, що виконавче провадження закінчено 02.11.2010 року у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. (а. с.8)

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_3 . (а. с. 8)

ОСОБА_1 є рідною дочкою ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_2 . (а. с. 9)

Як зазначає позивачка у позові вона є спадкоємицею після смерті батька, мати її та дружина ОСОБА_2 ОСОБА_3 померла у 2010 році. Однак отримати спадщину на належне батькові майно вона не може у зв`язку з арештом накладеним в рамках слідства по кримінальній справі на підставі КПК 1960 року та не знятого до теперішнього часу, що призводить до порушення її прав і законних інтересів, перешкоджає вільно розпоряджатися майном.

Відповідно до ст. 126 КПК України 1960 року арешт майна міг тимчасово застосовуватися слідчим або судом на період досудового слідства та/або судового розгляду для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна. Накладений на майно арешт може бути скасований органом досудового слідства, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба, або у разі закриття кримінальної справи відповідно до ст. 214 КПК України 1960 року. Після надходження кримінальної справи до суду питання щодо скасування арешту може бути вирішено судом в порядку, передбаченому статтями 248, 282 КПК України 1960 року, або при постановленні вироку, відповідно до ст. 324 КПК України 1960 року.

Згідно з п. 7 та 8 частини першої статті 324 КПК України 1960 року постановляючи вирок, суд повинен вирішити, чи підлягає задоволенню пред`явлений цивільний позов, на чию користь та в якому розмірі, і чи підлягають відшкодуванню збитки, заподіяні потерпілому, а також кошти, витрачені закладом охорони здоров`я на його стаціонарне лікування, якщо цивільний позов не був заявлений; що зробити з майном, описаним для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна.

Водночас, вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виникають з цивільних правовідносин та відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції.

Спір щодо звільнення майна з-під арешту є приватноправовим, якщо арешт накладений на майно особи, яка не була учасником кримінального провадження, розпочатого за Кримінально-процесуальним кодексом України (далі - КПК України 1960 року) та завершеного (вирок, постанова про закриття провадження) у порядку, передбаченому КПК України 1960 року (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 372/2904/17-ц) або КПК України 2012 року (постанова Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 2-3392/11). Залежно від суб`єктного складу учасників цього спору його слід розглядати за правилами цивільного чи господарського судочинства. Таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.06.2020 р. у справі №727/2878/19.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Так, арешт на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 було накладено під час дії КПК України 1960 року за процедурою, встановленою цим нормативно-правовим актом.

Відповідно до пункту дев`ятого розділу XI «Перехідні положення» КПК України 2012 року арешт майна, застосований до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжує свою дію до його зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом. Дана норма узгоджується з вимогами частини першої статті 5 КПК України, за якою процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Суд враховує, що кримінальна справа в межах якої було накладено арешт на нерухоме майно, розглянута в судовому порядку. Відповідно до ухвали Павлоградськогоміськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.08.2011 року звільнено ОСОБА_2 від призначеного покарання призначеного вироком Павлоградськогоміськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.01.2010 року за ч.1 ст.122 КК України відповідно до закону «Про амністію в 2011 року» від 08.07.2011 року. Вирок суду щодо стягнення шкоди виконаний в повному обсязі. Позивачка є спадкоємцем після померлого батька. Інші спадкоємці відсутні.

Продовження арешту майна, призводить до порушення її прав і законних інтересів, що суперечить положенням ст. 41 Конституції України.

Наявність обтяження у вигляді арешту на 1/2 частку квартири належну спадкоємцю, перешкоджає позивачці у отриманні спадщини після смерті батька. Неможливість скасування арешту в позасудовому порядку в іншій спосіб, викликає необхідність у захисті прав позивачки шляхом скасування такого арешту, отже суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Суд не стягує судові витрати з відповідача, у зв`язку з заявою позивачки про покладення судових витрат на неї.

На підставі викладеного, керуючись 258, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області про скасування арешту з майна - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений постановою СО Павлоградського ГО ГУМВД в Дніпропетровській області Клячиної І.А. від 14.12.2009 року, на нерухоме майно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на 1/2частину квартири АДРЕСА_1 у зв`язку з обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Учасники справи:

Позивач : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Ліквідаційна комісія Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, , 49101, м. Дніпро, вул. Троїцька, 20-А.

Суддя С. Г. Юдіна