Справа № 296/4642/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

03 червня 2025 року м.Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира

в складі: головуючого - судді Пилипюк Л. М.,

за участю секретаря судового засідання Клименко Е. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

29 квітня 2025 року представник позивача ТОВ «Бізнес позика» Дармограй А.Т. звернулася до Корольовського районного суду міста Житомира з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява сформована в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд».

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 31 липня 2024 року між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 укладено договір №498481-КС-002 про надання кредиту (далі по тексту рішення - Кредитний договір) шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у поряду, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Кредитного договору ТОВ «Бізнес позика» надало ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 33 000 гривень на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором та Правилами про надання грошових коштів у кредит.

Представник позивача вказує, що ТОВ «Бізнес позика» свої зобов`язання за Кредитним договором виконало, перерахувавши 33 000 гривень на банківську картку відповідача № НОМЕР_1 . Однак, відповідач свої зобов`язання за Кредитним договором належним чином не виконує, розмір її заборгованості станом на 31 березня 2024 року становить 119 064,88 гривень, з яких 33 000 гривень - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 81 114,88 гривень - сума прострочених платежів по процентах; 4 950 гривень - сума прострочених платежів за комісією.

На підставі наведеного ТОВ «Бізнес позика» просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за договором №498481-КС-002 про надання кредиту від 31 липня 2024 року в розмірі 119 064,88 гривень, а також понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 гривень.

Ухвалою судді від 05 травня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали.

Станом на день розгляду справи відзив на позов від відповідача до Корольовського районного суду міста Житомира не надійшов.

Представник позивача ТОВ «Бізнес позика» у судове засідання не з`явився, попередньо заявив про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та надає згоду на заочний розгляд справи.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи. Установлено, що відповідач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Матеріали справи містять відомості про те, що позивачем належно виконано вимоги ч. 7 ст. 43 ЦПК України та надіслано відповідачу на адресу зареєстрованого місця проживання копію позовної заяви з додатками. Крім того, відповідачу копія ухвали про відкриття провадження, а також судова повістка надіслані рекомендованим листом на адресу зареєстрованого місця проживання, що відповідає вимогам п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України. Однак, відповідне поштове відправлення повернуте на адресу суду неврученим відповідачу з відміткою пошти про причину повернення - «адресат відсутній за вказаною адресою». А тому, відповідно до змісту п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідач вважається такою, що отримала судову повістку. Враховуючи, що судом вжито належних заходів для повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, а також, беручи до уваги строки розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення.

Враховуючи наявність всіх умов, передбачених ст. 280 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про здійснення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд установив, що 31 липня 2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір № 498481-КС-002 про надання кредиту (споживчий кредит) в електронній формі шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію». 31 липня 2024 року ТзОВ «Бізнес позика» направило ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти договір № 498481-КС-002 про надання кредиту, а ОСОБА_1 прийняла (акцептувала) пропозицію щодо укладення договору.

Відповідно до п. 2.1 Кредитного договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 33 000 гривень на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес позика».

Кредитним договором визначено такі умови: строк кредиту - 24 тижні (п. 2.3); стандартна процентна ставка за кредитом - фіксована, 1,50000000 % в день, знижена процентна ставка за кредитом, 1,15013537 % в день, фіксована (п. 2.4); комісія за надання кредиту 4 950,00 гривень (п. 2.5); загальний розмір кредиту - 33 000 гривень (п. 2.6); строк дії договору до 15 січня 2025 року (п. 2.7); орієнтовна загальна вартість кредиту 97 815,78 гривень (п. 2.8); орієнтована реальна річна процентна ставка 19 672,05 процентів (п.2.10); денна процентна ставка 1,16 процентів (п.2.11).

Протягом строку (терміну) кредитування проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою, вказаною у п. 2.4 договору, на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, в залежності від дотримання позичальником графіку платежів, що вказаний в п. 3.2.3 та додатку №1 до договору і розраховується в порядку, описаному нижче (п. 3.2 Кредитного договору);

У п. 3.2.3 Кредитного договору сторони встановили графік платежів.

Відповідно до п. 3.2.1 Кредитного договору в разі, якщо погашення кредиту здійснюється згідно погодженого сторонами графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3 та додатку №1 до договору, чи в разі дострокового повернення суми наданого кредиту, то зобов`язання позичальника по сплаті процентів за користування кредитом розраховуються відповідно до зниженої процентної ставки, що вказана в п. 2.4 договору.

У разі, якщо повернення кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3 та додатку №1 до договору (за виключенням дострокового повернення кредиту), унаслідок чого виникає прострочка по кредиту та строк цієї прострочки більше семи календарних днів, то умови про нарахування процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність, і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 2.4 договору. При цьому, нарахування процентів за стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п. 3.2.3 та додатку №1 до договору, та до закінчення строку дії договору (п. 3.2.2 Кредитного договору).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому т.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. (ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України).

Кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів на суму кредиту у розмірах і в порядку, що встановлені договором. Якщо договір не містить умови про розмір процентів, він визначається обліковою ставкою банківського процента (ставкою рефінансування), встановленою Національним банком України. У разі відсутності іншої угоди проценти виплачуються щомісяця до дня повернення суми кредиту.

Позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцеві відповідну суму коштів у строк та в порядку, встановленому договором. Якщо позичальник не виконав цього зобов`язання, він повинен сплатити пеню (у вигляді процентів) від дня, коли настав строк виконання, до дня повернення коштів кредитодавцеві, незалежно від сплати процентів за умовами договору.

Відповідно до частини першої статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст. ст. 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Таким чином, кредитний договір укладається в письмовій формі, в якому сторонами погоджується розмір кредиту, розмір відсоткової ставки, порядок застосування неустойки за порушення грошового зобов`язання, порядок погашення заборгованості, та інші умови.

Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності Кредитного договору.

Суд установив, що ТОВ «Бізнес позика» свої зобов`язання за Кредитним договором виконало, перерахувавши на банківську картку відповідача суму кредиту 33 000 гривень.

Згідно підтвердження ТОВ «Бізнес позика» щодо здійснення переказу грошових коштів встановлено, що ТзОВ «ПрофітГід» було здійснено переказ грошових коштів у сумі 33 000 гривень на картку отримувача ОСОБА_1 № НОМЕР_2 , номер платіжної інструкції cda2f6e7-4fla-11ef-b90a-000c29d57ed_1 від 31 липня 2024 року.

Судом досліджено розрахунок заборгованості по Кредитному договору та встановлено, що відповідач не здійснювала погашення кредиту. 31 липня 2024 року відповідачу зараховано суму кредиту - 33 000 гривень. Крім того, 31 липня 2024 року відповідачу нараховано 4 950 гривень комісії. В період з 31 липня 2024 року по 15 січня 2025 року включно (що відповідає строку дії Кредитного договору) відповідачу щоденно нараховувались проценти за користування кредитними коштами.

Таким чином, розмір заборгованості ОСОБА_1 за Кредитним договором становить 119 064,88 гривень, з яких 33 000 гривень - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 81 114,88 гривень - сума прострочених платежів по процентах; 4 950 гривень - сума прострочених платежів за комісією.

Ураховуючи наведене, суд вважає, що по ТОВ «Бізнес позика» належними, допустимими та достатніми доказами доведено наявність заборгованості відповідача в розмірі 119 064,88 гривень. Також суд ураховує, що відповідач відзиву на позовну заяву не подав, наявності заборгованості не спростував.

А тому суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 2422,40 гривень сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 17, 77, 78, 81, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 280 ЦПК України, ст.ст. 509, 510, 511, 525, 526, 536, 553, 554, 651, 1048, 1054, 1055 ЦК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» заборгованість за договором № 498481-КС-002 про надання кредиту від 31 липня 2024 року в розмірі 119 064 (сто дев`ятнадцять тисяч шістдесят чотири) гривні 88 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільно-процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (місцезнаходження: 01133, м. Київ, б-р Лесі Українки, 26, офіс 411, );

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_3 .

Дата складення повного рішення 09 червня 2025 року.

Суддя Корольовського районного суду

міста Житомира Лілія ПИЛИПЮК