Справа № 521/1858/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2025 року м. Кривий Ріг

Покровський районний суд міста Кривого Рогу у складі головуючої судді Швець М. В., за участі секретаря судового засідання Майданик М. Є., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін позовну заяву ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 , третя особа: Хаджибейський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про відшкодування грошових втрат від знецінення коштів внаслідок інфляції за прострочення виконання рішення суду та відшкодування витрат,

встановив таке.

До суду звернулася представник позивача Полетаєва Т. Ю. Суд виніс ухвалу про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач та третя особа на позов не відреагували жодних документів (заяв, заперечень, пояснень тощо) до суду не подали.

Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Позиції сторін.

Позивач заявила вимогу про стягнення з відповідача на її користь інфляційних втрат та 3% річних у зв`язку з простроченням виконання судового рішення за період з 07.08.2020 по 31.12.2024 в сумі 3 348,00 грн, та 792,99 грн відповідно. Також просила стягнути витрати, сплачені у зв`язку з необхідною підготовкою до розгляду справи в сумі 5 120,19 грн, а всього на загальну суму 9 261,18 грн.

Позов обґрунтувала таким. Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 21 травня 2020 року задоволено позов ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про відшкодування збитків завданих неналежним виконанням виконавцем зобов`язань, передбачених договором. Рішення суду набрало законної сили 07.08.2020. Фактично, відповідач мав можливість у добровільному порядку виконати судове рішення. Проте, з метою уникнення відповідальності, відповідач змінив відомості про себе. Ухилення відповідача від виконання судового рішення упродовж тривалого часу набуло характеру триваючого правопорушення та значною мірою ускладнило примусове виконання рішення суду. Позивачка була змушена звертатися до суду за захистом порушеного права, що стало підставою подовження судом строку.

03 січня 2025 заочне рішення суду від 21.05.2020 за виконавчим листом №521/17387/19, виданого Малиновським районним судом м. Одеси 10.08.2020, про стягнення з СПД (ФОП) ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми відшкодування матеріальних збитків у розмірі 6 000,00 грн, Малиновським відділом державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - виконано у повному обсязі. У зв`язку з несвоєчасним виконанням боржником рішення суду виникло право на відшкодування грошових втрат від знецінення коштів у наслідок інфляції та застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат та 3% річних. З огляду на те, що сума, стягнута з відповідача рішенням суду, визначена у національній валюті України - гривні, тому такі грошові кошти підлягають індексації. Розмір інфляційних втрат за період з 07.08.2020 по 31.12.2024 (включно) згідно зі статтею 625 ЦК України становить 3 348,00 грн. Процентна ставка: 3% річних за весь час простроченого періоду з 07.08.2020 по 31.12.2024 (включно) згідно статті 625 ЦК України становить - 792,99 грн. Визначений розмір, який підлягатиме відшкодуванню, з урахуванням обставин справи, становитиме 4 140,99 грн, який позивачка просить стягнути з відповідача в повному обсязі.

Також позивачка просила стягнути витрати в загальному розмірі 5 120,19 грн, з яких: 1 211,20 грн сплачений нею судовий збір, решта витрати на послуги Укрпошти, платні послуги сервісного центру, оформлення довіреностей, засвідчення вірності копій таких довіреностей.

Відповідач своїм правом на подання відзиву тощо не скористався.

Матеріали, досліджені судом (докази, надані позивачем). Фактичні обставини, встановлені судом.

Суд встановив, що Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 21 травня 2020 року у справі № 521/17387/25 повністю задоволено позов ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про відшкодування збитків завданих неналежним виконанням виконавцем зобов`язань, передбачених договором. З ОСОБА_2 вирішено стягнути на користь ОСОБА_1 6 000,00 грн (а. с. 10-12).

Заочне рішення набрало законної сили 07.08.2020 (а. с. 12).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 22.12.2020 року зобов`язано Другий Малиновський відділ державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрити виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 521/17387/19 (а. с. 26) щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми відшкодування матеріальних збитків у розмірі 6 000,00 грн (а. с. 13-14), про що також був виданий виконавчий лист (а. с. 27).

Постановою старшого державного виконавця Малиновського відділу державної державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Камнєвого Д. А. від 10.12.2024 було відновлено виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 521/17387/19, виданий 10.08.2020 (а. с. 29).

Заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 21 травня 2020 року виконано відповідачем шляхом перерахування 03.01.2025 відділом державної виконавчої служби коштів, стягнутих з відповідача, на рахунок ОСОБА_1 (а. с. 30).

Як свідчать відповіді з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 04.02.2025, 11.06.2025 (а. с. 53-54) відповідач як фізична особа-підприємець припинився та не поновлював свого статусу підприємця.

Зміст спірних правовідносин. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Оцінка аргументів сторін та висновки суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу.

Так, у ч. 5 ст. 11 ЦК України визначено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникнути з рішення суду.

Будь-яке зобов`язання, що зводиться до сплати грошей, є грошовим зобов`язанням, незалежно від правових підстав його виникнення.

За змістом цієї норми закону (ст. 625 ЦК України) нарахування трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Стаття 625 ЦК України визначає загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання. Тобто, дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, що регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 703/2718/16-ц від 19 червня 2019 року.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № 758/1303/15-ц зроблений такий висновок щодо грошового зобов`язання з оплати 3% річних та втрат від інфляції, яке виникло внаслідок невиконання рішення суду про стягнення коштів та внаслідок (п. 16-18): «Відповідно до частини першої статті 509ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Стаття625 ЦК України розміщена у розділі І "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України. У цій статті визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання. Тобто, дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, що регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.»

У справі № 521/1858/25 відповідно до здійсненого позивачем розрахунку, який перевірено судом, 3 % річних за період з 07.08.2020 по 31.12.2024 (включно) складають 792,99 грн, інфляційні втрати за аналогічний період 3 348,00 грн.

Отже, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. З урахуванням обставини припинення статусу відповідача як фізичної особи-підприємця, неприпиненням правоздатності та дієздатності відповідача як фізичної особи, обов`язок сплатити 3% річних та інфляційні втрати покладається на відповідача як фізичну особу.

Щодо судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки вимоги задоволені повністю, то з відповідача має бути стягнутий судовий збір, сплачений позивачем у розмірі 1 211,20 грн.

Суд також встановив, що представником позивачки ОСОБА_3 використовувалася під час представництва у цій справі довіреність від 26.06.2023, посвідчена приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М. І. та зареєстрована за № 2985 (а. с. 47). Довіреність була видана строком на 3 роки та зберігає чинність до 26.06.2026. За оформлення цієї довіреності позивач сплатила нотаріусу 750,00 грн, про що свідчить Довідка № 434 від 27.06.2023 (а. с. 46).

Згідно з ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, серед іншого, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи.

Отже, суд дійшов висновку про пов`язаність витрат на оформлення зазначеної довіреності та розглядом цієї справи як таких, що пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для підготовки справи до розгляду. Відповідно, витрати в розмірі 750,00 грн на оформлення зазначеної довіреності слід стягнути з відповідача.

Що стосується витрат на платні послуги сервісного центра в розмірі 272,00 грн, послуг Укрпошти в розмірі 486,99 грн, оформлення інших довіреностей (№ 1290 від 03.10.2019, № 2986 від 26.06.2023) в розмірі 1 200,00 грн (а. с. 32-45, 48), то в задоволенні вимоги про їх стягнення слід відмовити, оскільки вони не пов`язані з розглядом справи № 521/1858/25. Витрати на засвідчення вірності копій довіреностей від 26.06.2023 (а. с. 103-105) в розмірі 1 200,00 грн суд оцінює як такі, що не були необхідними для підготовки та/або розгляду цієї справи, та відмовляє у їх стягненні.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 12, 13, 81, 133, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

ухвалив таке.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 , третя особа: Хаджибейський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 інфляційні втрати у зв`язку з простроченням виконання судового рішення за період з 07.08.2020 по 31.12.2024 (включно) у сумі 3 348,00 (три тисячі триста сорок вісім) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 три проценти річних у зв`язку з простроченням виконання судового рішення за період з 07.08.2020 по 31.12.2024 (включно) у сумі 792,99 (сімсот дев`яносто дві грн 99 коп) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1 211,20 грн та витрати на нотаріальну послугу посвідчення довіреності 750,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_2 ;

Третя особа: Хаджибейський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), код 41405463, юридична адреса: 65036, м. Одеса, вул. Старицького, 10-А.

Суддя: М. В. Швець