Номер справи 237/3627/24
Номер провадження 6/171/143/25
УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви про відвід

29.05.25 року м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Ліпчанського С.М.,

за участі секретаря судового засідання - Бахтіяровій Н.В.,

заявника - ОСОБА_1 ,

представника ПАТ АБ « УКРГАЗБАНК» - Мартинюк Є.В.,

представника ПАТ АБ « УКРГАЗБАНК» - Легезіна О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Апостолове заяву представника ПАТ АБ « УКРГАЗБАНК Мартинюк Євгена Володимировича про відвід головуючого судді Ліпчанського Сергія Миколайовича у цивільній справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_1. щодо звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Апостолівського районного суду Дніпропетровської області області знаходиться цивільна справа за поданням приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_1. щодо звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам.

Головуючим суддею з розгляду даної справи є Ліпчанський С.М.

28.05.2025 за допомогою підсистеми «Електронний суд» на адресу суду від представника ПАТ АБ « УКРГАЗБАНК» - Мартинюк Є.В., надійшла заява про відвід судді Ліпчанського С.М. від розгляду зазначеної цивільної справи.

Згідно з частиною восьмою статті 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Представники ПАТ АБ « УКРГАЗБАНК» в судовому засіданні підтримали заяву про відвід головуючого судді з підстав наведених у заяві.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував щодо відводу, оскільки вважає, що підстави на яких ґрунтується заява про відвід судді, зводиться лише до швидкого призначення справи до розгляду з боку головуючого судді. Вважає, що представники банку, могли, направити клопотання, про надання часу для ознайомлення з поданням.

Суд, вивчивши заяву про відвід головуючого у справі судді, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Заява про відвід мотивована тим, що, на думку Мартинюка Є.В., суддя Ліпчанський С.М. зацікавлений в результаті розгляду справи, а також вказуючи на наявність обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Із заяви про відвід, суд вбачає, що єдиною підставою відводу судді є незгода представника банку із рішенням судді щодо виклику у судове засідання учасників (судова повістка про виклик до банку надійшла за день до судового засідання) у цивільній справі, тобто рішенням, яке, на думку Мартинюка Є.В , було ухвалено всупереч вимогам ЦПК України та цим самим суддею надано перевагу протилежній стороні процесу.

Покликаючись на зазначені обставини та ч.1 ст.36 ЦПК України представник ПАТ АБ « УКРГАЗБАНК» Мартинюк Є.В. заявив відвід головуючому судді.

За наведеними обставинами Мартинюк Є.В. вбачає у діях судді свідоме, цілеспрямоване та умисне створення штучних умов для вчинення перешкод у здійснені свого права на захист у суді у порядку, встановленого ЦПК, що становить правову підставу для звернення до суду із заявленим клопотанням про відвід судді Ліпчанського С.М. від здійснення провадження у справі.

Відповідно до положень статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За змістом статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Згідно з частиною четвертою статті 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи одна з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно зі статтею 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Право учасника справи за наявності сумнівів у безсторонності суду заявити відвід одному із суддів або всьому складу суду, що розглядають справу, закріплене законодавством і спрямоване на усунення будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості суду і, як наслідок, забезпечення довіри до судових рішень.

При цьому, вирішуючи питання щодо відводу, слід виходити із поняття упередженості судді в процесі розгляду справи. Для того, щоб ці обставини лягли в основу заяви про відвід, вони мають бути доведені.

Основні принципи незалежності судових органів, схвалені резолюціями 40/32 та 40/146 Генеральної Асамблеї ООН від 29 листопада та 13 грудня 1985 року, Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 13 жовтня 1994 року №(94) 12 та від 17 листопада 2010 року №CM/Rec (2010), вимагають від держав - учасниць вжиття всіх належних заходів для забезпечення поваги, захисту і сприяння незалежності та неупередженості суддів. Судді повинні приймати свої рішення цілком незалежно і мати змогу діяти без обмежень, без неправомірного впливу, підбурення, тиску, погроз, неправомочного прямого чи непрямого втручання, незалежно, з чийого боку та з яких мотивів воно б не здійснювалось, мають бути цілком вільними у винесенні неупередженого рішення у справі, яку вони розглядають, покладатись на своє внутрішнє переконання, власне тлумачення фактів та чинне законодавство.

Частина перша статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

У справі «П`єрсак проти Бельгії» Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами проявів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Суд вважає, що поведінка головуючого судді не дає жодних об`єктивних підстав вважати, що він не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду даної цивільної справи.

Враховуючи викладене, а також практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд вважає, що представником банку Мартинюк Є.В. не зазначено та не доведено будь-які обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості головуючої у справі судді при вирішенні даної цивільної справи за поданням приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_1. щодо звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам.

Суд вважає, що доводи у частині упередженості судді не ґрунтуються на нормах ЦПК України, ним не зазначено і не доведено наявність обставин, які б вказували на необ`єктивність або упередженість головуючого судді.

Відтак, виходячи з наведених вище мотивів про незаперечну свободу судді вирішувати справи безсторонньо, керуючись власним сумлінням та тлумаченням фактів, а також у відповідності до чинного законодавства, рішення головуючого не можуть оцінюватися як ознака упередженості.

Окрім цього, порушення норм матеріального та/або процесуального права при розгляді даної справи може бути лише предметом перегляду в апеляційній інстанції.

Незгода з ухваленими судом рішеннями у цивільній справі не може слугувати достатньою підставою для усунення судді від розгляду цієї справи.

Інших обставин, які б викликали сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, або ж слугували підставою для відводу судді з інших підстав, не виявлено.

За таких обставин, підстав для задоволення заяви про відвід головуючої судді Ліпчанського С.М. суд не вбачає.

Керуючись статтями 33, 36, 40, 41, 258, 260, 261, 353 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» Мартинюк Євгена Володимировича про відвід головуючого судді Ліпчанського Сергія Миколайовича у цивільній справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_1. щодо звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення суддею та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено 30.05.2025.

Суддя С.М.Ліпчанський