Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5221/25
Номер провадження 2/711/2460/25
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

16 червня 2025 року м. Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Петренко О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

10 червня 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Шевченко Олег Анатолійовича, звернулася до Придніпровського районного суду м.Черкаси із вказаною позовною заявою, в якій просить суд розірвати шлюб, укладений із відповідачем.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 червня 2025 року означеній позовній заяві присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 711/5221/25 та визначено головуючим суддею (суддею-доповідачем) Петренка О.В.

Суддя, перевіривши матеріали позовної заяви на їх відповідність вимогам ЦПК України, встановив таке.

Згідно витягу з акту про шлюб від 02.09.2019 вбачається, що позивач ОСОБА_3 , яка є громадянкою України, та відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уклали шлюб у місті Аланья, Турецька Республіка.

Частиною 2 ст.23 Угоди між Україною та Турецькою Республікою про правову допомогу та співробітництво в цивільних справах, що набрала чинності 02.05.2004 (далі - Угода), якщо на момент подання заяви про розірвання шлюбу та роздільне проживання один з подружжя є громадянином однієї Договірної Сторони, а другий - другої Договірної Сторони і один з них проживає на території однієї Договірної Сторони, тоді компетентні установи обох Договірних Сторін мають юрисдикцію розглядати справу. У цьому випадку вони застосовують законодавство своєї держави.

Як стверджує представник позивача адвокат Шевченко О.А. в описовій частині позовної заяви, позивач разом із донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає в Україні (абз.2 стр.2 позовної заяви), а відповідач місця проживання в Україні немає, що підтверджується вступною частиною позовної заяви.

Оскільки позивач проживає в Україні, а відповідач у Турецькій Республіці, тому, керуючись ч.2 ст.23 Угоди, спір про розірвання шлюбу підсудний компетентній установі України, як одній із Договірних Сторін згідно Угоди, із можливістю застосування до спірних правовідносин законодавства України.

Частиною 1 ст.497 ЦПК України передбачено, що підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

В абз.1 п.4 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами цивільних справ із іноземним елементом» №24-754/0/4-13 від 16.05.2013 роз`яснено, що визначення підсудності справ з іноземним елементом залежить від категорії спору. При вирішенні питання про підсудність справ судам України також мають враховуватися вимоги загальної, альтернативної, договірної, виключної підсудності.

За правилами загальної підсудності передбачено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом (ч.1 ст.27 ЦПК України).

Як вбачається із вступної частини позовної заяви, місцем проживання відповідача ОСОБА_2 є квартира АДРЕСА_1 .

Отже, із матеріалів позовної заяви суддя встановив той юридичний факт, що відповідач не зареєстрований місцем проживання в об`єкті нерухомості, що розташований у Придніпровському районі м. Черкаси, а відповідно і відсутні правові підстави для застосувати до спірних правовідносин положень ч.1 ст.27 ЦПК України.

Водночас, з огляду на предмет спору суддя встановив, що розгляд справи про розірвання шлюбу може розглядатися і за правилами альтернативної підсудності, що регламентовані ч.2 ст.28 ЦПК України, відповідно до яких, позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

З метою визначення територіальної юрисдикції (підсудності) розгляду позовної заяви ОСОБА_1 за правилами альтернативної підсудності (ч.2 ст.28 ЦПК України), суд 13.06.2025 направив запит до Єдиного державного демографічного реєстру для підтвердження місця реєстрації проживання позивача.

Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №1477458 від 13.06.2025, позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що у Придніпровському районі означеного населеного пункту, починаючи з 12.03.2016.

Означені відомості також узгоджуються із доданими до позовної заяви письмовими доказами.

Пунктом 5 ч.3 ст.175 ЦПК України передбачено, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Проте позивачем, всупереч означеній нормі процесуального права, з метою правомірності подачі позовної заяви про розірвання шлюбу, відповідачем у якій зазначено громадянина іноземної держави, який немає зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання/перебування на території Придніпровського району м. Черкаси, за правилами альтернативної підсудності до Придніпровського районного суду м. Черкаси, у позовній заяві не зазначено доказів тому юридичному факту, що: 1) на утриманні позивача перебуває малолітня донька ОСОБА_5 або 2) що за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати позивач не має об`єктивної змоги до місця проживання відповідача, або 3) що існує письмова домовленість подружжя про розгляд справи про розірвання шлюбу за зареєстрованим місцем проживання чи перебування, зокрема, позивача.

Так, у позовній заяві позивач вказує, що вона з дитиною проживає в Україні (абз.2 стро.2 позовної заяви). Крім того, до позовної заяви позивачем додано копію витягу з реєстрації народження малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками якої є позивач та відповідач. Проте зазначення доказів тому, що малолітня дитина перебуває на утриманні саме позивача матеріали позовної заяви не містять (довідки об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, обслуговуючого кооперативу, квартального комітету, роздруківки із порталу «Дія» щодо місця реєстрації проживання/перебування малолітньої ОСОБА_5 тощо), що є процесуальною перешкодою для прийняття позовної заяви до розгляду саме Придніпровським районним судом м. Черкаси та відкриття провадження у справі.

Також суддя звертає увагу позивача, що згідно п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Як встановлено суддею, під час вирішення питання про відкриття провадження в справі, що п.2 прохальної частини позовної заяви містить прохання про розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем, однак не містить дати, місяця і року його укладення, а також компетентного державного органу, яким проведено реєстрацію укладення шлюбу між сторонами, що є процесуальною перешкодою для належного розгляду означеної позовної вимоги з метою дотримання положень ч.1 ст.13 ЦПК України.

Відтак, позовна заява подана без додержання вимог, викладених у ст.175 ЦПК України.

Крім того, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб (ч.1 ст.177 ЦПК України).

Як встановлено суддею, стороною позивача долучено до позовної заяви її копію разом із доданими до неї копіями документів для їх судом направлення, у разі прийняття до розгляду та відкриття провадження в справі, стороні відповідача.

Проте суддя звертає увагу позивача, що матеріали позовної заяви містять специфіку, а саме: спір про розірвання шлюбу існує між громадянинами України та Турецької Республіки, у зв`язку із чим до спірних правовідносин також підлягають застосування положення Угоди.

Статтею 3 Угоди передбачено, що прохання про здійснення правової допомоги та додатки до нього складаються мовою запитуючої Договірної Сторони, до них також додаються завірені копії перекладу на мову другої Договірної Сторони або на англійську мову.

З аналізу означеної норми Угоди у взаємозв`язку із положеннями ч.1 ст.177 ЦПК України суддя робить висновок, що позивачем до позовної заяви, відповідачем у якій є громадянин Турецької Республіки, підлягають долученню як позовна заява, так і усі додані до неї копії документів, перекладені на мову другої Договірної Сторони або на англійську мову, незалежно від того чи володіє відповідач українською мовою.

Проте позивачем всупереч положенням ст.3 Угоди у взаємозв`язку із положеннями ч.1 ст.177 ЦПК України не долучено до позовної заяви копії цієї заяви по суті справи разом із доданими до неї копіями документів, якими позивач підтверджує заявлені нею позовні вимоги, перекладені, і переклади яких завірені у встановленому законом порядку, на мову другої Договірної Сторони, тобто на турецьку мову, або на англійську мову.

Відтак, позовна заява подана також і без додержання вимог, викладених у ст.177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 2 ст.185 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, суддя дійшов висновку про необхідність залишити позовну заяву без руху та надати позивачу достатній час, необхідний для усунення зазначених недоліків, шляхом подання до суду уточненої позовної заяви із зазначенням у ній: 1) у пункті 2 прохальної частини - повного змісту заявленої позовної вимоги, а саме: дати, місяця і року укладення шлюбу, який позивач просить суд розірвати, а також компетентного державного органу, яким проведено реєстрацію укладення шлюбу між сторонами; 2) зазначити докази, які підтверджують обставини, що на утриманні позивача перебуває малолітня донька ОСОБА_6 , або, що за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати позивач не має об`єктивної змоги до місця проживання відповідача, або, що існує письмова домовленість подружжя про розгляд справи про розірвання шлюбу за зареєстрованим місцем проживання чи перебування, зокрема, позивача; 3) долучити копію позовної заяви від 09.06.2025, в тому числі і уточнену позовну заяву, що підлягає подачі позивачем на виконання ухвали суду про залишення позову без руху, разом із доданими до неї (них) копіями усіх документів, що перекладені, і переклади яких завірені у встановленому законом порядку, на мову другої Договірної Сторони, тобто на турецьку мову, або на англійську мову.

Керуючись ст. 175, 177, 185, 259, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху.

Встановити позивачу десятиденний строк, з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення, зазначених в ухвалі, недоліків позовної заяви.

Попередити позивача про наслідки недотримання ухвали про залишення позовної заяви без руху, що передбачені ч. 3 ст. 185 ЦПК України: якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві. Водночас повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для повернення позовної заяви.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Ухвала складена та підписана суддею 16 червня 2025 року.

Суддя: О. В. Петренко