ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

09 червня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 740/7425/24

Головуючий у першій інстанції Шевченко І. М.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/820/25

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої - судді Мамонової О.Є.,

суддів Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,-

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 21 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини,-

У С Т А Н О В И В :

У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 26.05.2023 до 5 000 грн щомісячно, але не менше п`ятдесяти відсотків встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання рішенням законної сили, до повноліття дитини.

Позов обґрунтовувала тим, що з 16.10.2020 сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Бобровицького районного суду Чернігівської області від 16.11.2024, мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначала, що рішенням Бобровицького районного суду Чернігівської області від 29.09.2022 з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 у розмірі 5 000 грн щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, з 08.08.2022 до досягнення повноліття. На підставі рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 26.05.2023 зменшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 до 2 000 грн щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Наголошувала на тому, що аліменти в розмірі 2 000 грн є формальними та ілюзорними, не відповідають інтересам дитини, є недостатніми для забезпечення її гармонійного розвитку.

Звертала увагу, що вона кожного місяця витрачає на утримання дитини близько 10-15 тисяч гривень, а саме сплачує за відвідування дочкою Кобижчанського закладу дошкільної освіти «Лісова казка», несе витрати на сплату поїздок дитини громадським транспортом, а також забезпечує її речами, необхідними для повноцінного розвитку дитини, а саме одягом, іграшками, канцелярським приладдям, організовує дитині свята. Ураховуючи ситуацію в країні, підвищення цін на товари, аліменти в розмірі 2000,00 грн, які сплачує відповідач, є формальними.

Стверджувала, що дитина має поганий стан здоров`я, дочка потребує спеціального харчування та постійного прийому ліків для зміцнення імунітету.

Як на підставу збільшення розміру аліментів, ОСОБА_1 посилалася на те, що обставини, за яких судом зменшено розмір аліментів, відпали, а саме: відповідач не сплачує аліменти на її утримання як дружини, його матеріальний стан покращився, він отримує заробітну плату в значно більшому розмірі.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 21.02.2025 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини задоволено частково.

Збільшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 26.05.2023 користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , до 4000 грн щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 4 000 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Допущено до негайного виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 1211,20 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, зміст якого буде таким:

Якщо фіксовану суму, то в розмірі 3 000 грн, що і так перекриває прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, а якщо відповідач по якійсь причині втратить роботу, то не менше половини прожиткового мінімуму на дитину, в іншому разі згідно з ч. 5 ст.183 Сімейного кодексу України однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Відповідач вважає, що з огляду на положення ч. 5 ст. 183 СК України, сума виплати аліментів не може бути фіксованою, оскільки він є працевлаштованим.

Зазначає, що на його утриманні знаходиться дружина ОСОБА_4 , з якою шлюб не зареєстрований, та в будинку якої він проживає, а ІНФОРМАЦІЯ_2 у нього народилася ще одна донька ОСОБА_5 , тому він має додаткові витрати.

Указує, що має проблеми зі здоров`ям, які впливають на його працездатність.

Звертає увагу суду на те, що позивачка є працевлаштованою.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд уважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Збільшуючи розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 26.05.2023 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , до 4000 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, суд першої інстанції виходив з того, що з моменту ухвалення рішення про зміну розміру аліментів, тобто з травня 2023 року, матеріальне становище відповідача змінилось, зокрема у зв`язку із припиненням стягнення аліментів на утримання позивачки через досягнення спільною дитиною трьох років, а також покращення матеріального стану відповідача, середньомісячний дохід якого 10 000 20 000 грн.

З такими висновками районного суду погоджується апеляційний суд, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

Судом у справі встановлено, що сторони мають спільну малолітню дитину дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 17.03.2021, серії НОМЕР_1 , виданого Бобровицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (а. с. 11).

Рішенням Бобровицького районного суду Чернігівської області у від 29.09.2022 (справа №729/476/22, провадження № 2/729/218/22 ), яке набрало законної сили 01.11.2022, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 5 000 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.08.2022 і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на дружину ОСОБА_1 у розмірі 2 500 грн щомісячно, до досягнення дочкою ОСОБА_3 трьох років, починаючи з 08.08.2022 (а. с. 15-16).

Постановою головним державним виконавцем Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Федорякою Ю. П. від 20.12.2022 відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа №2/729/218/22, виданого 01.12.2022, про стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_6 у сумі 5 000 грн щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.08.2022 і до досягнення нею повноліття (а. с. 17-18).

Рішенням Бобровицького районного суду Чернігівської області від 26.05.2023 (справа №729/145/23), яке набрало законної сили 08.05.2024, зменшено розмір аліментів раніше визначених рішенням Бобровицького районного суду Чернігівської області у від 29.09.2022, що підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 5 000 грн на 2 000 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення ОСОБА_3 повноліття. Зменшено розмір аліментів раніше визначених рішенням Бобровицького районного суду Чернігівської області у від 29.09.2022, що підлягають стягненню з ОСОБА_2 на утримання дружини ОСОБА_1 до досягнення дочкою ОСОБА_3 трьох років з 2 500 грн до 1 000 грн щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення ОСОБА_3 трьох років (а. с. 12-14).

Згідно зі звітами про здійснення відрахування та виплати, складеним ТОВ «Агромолтранс», за період із квітня по грудень 2024 року включно ОСОБА_2 нараховувалось: у квітні-червні щомісячно по 11 000 грн, у липні 8 805,51 грн, у серпні-вересні -11 150 грн, у жовтні -11 250 грн; у листопаді 20100 грн, у грудні 26 600 грн (а. с. 21, 22, 47).

ОСОБА_3 відвідує Кобижчанський заклад дошкільної освіти «Лісова казка» із березня 2023 року, що підтверджується довідкою від 04.04.2024 № 01-09/19, виданою директором Кобижчанського ЗДО «Лісова казка» - Бурбурською О. (а. с. 23).

Згідно з довідкою №129 від 22.10.2024, виданою лікуючим лікарем КНП «Бобровицький центр первинної медико-санітарної допомоги» Бобровицької міської ради, ОСОБА_3 має поганий стан здоров`я, що зумовлено імунною недостатністю. Дитина часто хворіє на захворювання, які викликаються вірусними збудниками через знижену опірність організму (гостра респіраторна вірусна інфекція, гострий ларинготрахеїт, гострі інфекції верхніх та нижніх дихальних шляхів). Дитині призначено спеціальне харчування, багате а вітаміни, мінерали. Окрім прийому лікарських препаратів під час лікування, дитина також приймає дороговартісні ліки для зміцнення імунітету та різні комбіновані вітамінні препарати на постійній основі. Дитина відвідує лікувальний заклад виключно у супроводі мами, батько дитини ОСОБА_2 станом здоров`я дочки в лікуючого лікаря жодного разу не цікавився (а. с. 24).

Відповідно до довідки про стаціонарне лікування №3687 від 03.10.2024, виданої лікарем КНП «Носівська міська лікарня імені Ф.Я. Примака» - ОСОБА_7 , ОСОБА_3 перебувала на стаціонарному лікуванні у дитячому відділенні з 02.12.2024 по 03.12.2024 з діагнозом: гострий трахеобронхіт; медикаментозна алергія невстановленого типу (а. с. 25).

Відповідач ОСОБА_2 має малолітню дитину дочку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 05.04.2024 року серії НОМЕР_2 , виданого Ніжинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с. 61).

На підтвердження стану здоров`я відповідачем надано результати КТ дослідження за 2014 рік (а.с. 61).

Згідно з витягом з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в додатковій декларації про майновий стан і доходи № 1456334 від 06.06.2025 ОСОБА_1 за період з 01 кварталу 2024 року по 2 квартал 2025 року отримала:

- 20 051,43 грн соціальних виплат;

- 155 184,81 грн заробітної плати.

У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція про права дитини) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно статті 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно ч. 2 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства").

Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України).

Відповідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Разом із тим, стаття 182 СК України визначає обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Так, згідно з частиною першою цієї статті, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Крім того, відповідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", стаття 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", стаття 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі").

Аналогічний висновок зазначено Верховним Судом в постанові від 03 квітня 2019 року у справі №766/5464/16-ц.

Так, рішенням Бобровицького районного суду Чернігівської області від 29.09.2022 стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , у розмірі 5 000 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.08.2022 і до досягнення дитиною повноліття; а також аліменти на дружину ОСОБА_1 у розмірі 2500 грн щомісячно до досягнення дочкою ОСОБА_3 трьох років, починаючи з 08.08.2022.

У подальшому, рішенням Бобровицького районного суду Чернігівської області від 26.05.2023 зменшено раніше визначений рішенням Бобровицького районного суду Чернігівської області від 29.09.2022 розмір аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3 з 5 000 грн на 2 000 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення ОСОБА_3 повноліття; а також розмір аліментів на утримання дружини ОСОБА_1 до досягнення дочкою ОСОБА_3 трьох років з 2 500 грн до 1 000 грн щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення ОСОБА_3 трьох років.

ІНФОРМАЦІЯ_3 донька сторін ОСОБА_3 досягла трьох років, у зв`язку із чим з відповідача припинено стягнення аліментів в розмірі 1 000 грн на користь позивачки за рішенням Бобровицького районного суду Чернігівської області від 26.05.2023.

Твердження відповідача про те, що на його утриманні знаходиться дружина ОСОБА_4 , з якою шлюб не зареєстрований, а також на те, що він несе додаткові витрати на доньку ОСОБА_5 , що народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , є голослівними, оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження зазначених обставин.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» установлено з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років - 2563 гривні.

ОСОБА_2 сплачує на доньку ОСОБА_6 аліменти в розмірі 2 000 грн, що є меншим прожиткового мінімуму, встановленого Законом України "Про державний бюджет України на 2025 рік" для дитини відповідного віку.

Посилання заявника на проблеми зі здоров`ям апеляційний суд відхиляє, оскільки ОСОБА_2 суду не надано підтвердження (медичних довідок, висновків тощо), що стан здоров`я останнього справді перешкоджає працездатності або значно обмежує можливість заробітку.

Виховування дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, а особливо на перших роках її життя, у зв`язку з чим, певним чином, з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обидва батьків для розвитку дитини, таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного, в даному випадку, матір.

Апеляційний суд також враховує висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 11 березня 2020 року у справі №759/10277/18, які фактично зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі №6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Таким чином, зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із сторін та в інших випадках, передбачених СК України.

Колегія суддів уважає, що суд першої інстанції, у повній мірі проаналізувавши вищенаведені норми та надані сторонами докази, дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для збільшення розміру аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 26.05.2023 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , до 4 000 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, у зв`язку із покращенням матеріального стану відповідача.

Посилання відповідача на положення ч. 5 ст. 183 СК України є помилковим, оскільки вказана норма стосується видачі судового наказу.

Апеляційним судом не сприймаються доводи ОСОБА_2 про те, що сума виплати аліментів не може бути фіксованою, оскільки він є працевлаштованим, з огляду на те, що позивачкою питання про зміну способу стягнення аліментів не порушувалось.

Колегія суддів враховує, що спільна дочка сторін має незадовільний стан здоров`я, що підтверджується матеріалами справи, що в свою чергу потребує додаткових фінансових витрат, а тому, враховуючи обставини справи, обов`язок обох батьків утримувати дитину як в період спільного проживання, так і після розірвання шлюбу, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для збільшення розміру аліментів з 2 000 грн до 4000 грн щомісячно, тобто у твердій грошовій сумі, про що просила позивачка, який не є завищеним та цілком відповідає віку та потребам дитини.

Збільшення розміру аліментів якнайкраще захищає інтереси дитини та забезпечує їй належні умови для гармонійного фізичного та духовного розвитку.

Відтак апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення, а рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 21.02.2025 - без змін, оскільки воно ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не містять підстав для його скасування.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 21 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуюча О.Є. Мамонова

Судді: Н.В. Висоцька

Н.В. Шитченко