Справа №303/3874/25 2-о/303/121/25
ряд. стат. звіту - 12
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2025 року м.Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Куцкір Ю.Ю., розглянувши заяву представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, заінтересована особа: ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_4 є рідною сестрою ОСОБА_1 . ОСОБА_4 після смерті чоловіка ІНФОРМАЦІЯ_1 залишилася сама, хворіла та не могла самостійно себе обслуговувати. Її син ОСОБА_3 будь-яку допомогу матері не надавав, самоусунувся від допомоги.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1 . Спадкоємцем першої чергим є її син ОСОБА_3 , який не звернувся до нотаріуса за прийняття спадщини. ОСОБА_1 є спадкоємцем другої черги спадкування, яка проживала із сестрою за однією адресою, допомагала та утримувала її.

У кінці 2024 року заявник звернувся до нотаріуса з метою прийняття спадщини, однак їй було повідомлено, що її прийняття спадщини за сестрою залежить від неприйняття спадщини сином померлої сестри. Станом на сьогоднішній день, відсутні відомості про прийняття спадщини за мамою ОСОБА_4 .

Разом із тим, оскільки загальний строк для прийняття спадщини минув, для її оформлення необхідний факт спільного проживання заявника із спадкодавцем, який може бути встановлений виключно у судовому порядку.

Вивчивши заяву з доданими до неї документами, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (ч. 4 ст. 315 ЦПК України).

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01.01.2004 року тощо.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Суддя зазначає, що наявність спору про право повинне встановлюватись за ознакою можливого заперечення суб`єктивного права особи, щодо якого виникає спір, у цій справі - майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 .

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 року у справі №320/948/18 (провадження № 14-567цс18) вказано, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів».

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Так, представник заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 просить суд встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Із змісту поданої заяви також вбачається, що метою встановлення цього факту є наступне вирішення питання про право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_4 . Крім цього, із заяви також вбачається, що спадкоємцем першої черги є син померлої ОСОБА_3 .

Таким чином, заява представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, не підлягає встановленню у порядку окремого провадження, оскільки існує спір про право, який підлягає розгляду у порядку позовного провадження.

Подібні висновки узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 13.10.2021 року в справі № 159/858/20 (провадження № 61-1633св21), від 12.01.2022 року в справі № 227/2188/21 (провадження № 61-18156 св21) та від 24.06.2022 року в справі № 337/3395/21 (провадження № 61-21062св21).

У свою чергу, ч.4 ст.315 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи , - залишає заяву без розгляду.

Керуючись ст.ст. 116-118, 150, 258, 293, 315 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження у справі за заявою представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини відмовити.

Роз`яснити представнику заявника, що він має право подати позов до суду на загальних підставах.

Ухвала суду може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду Ю.Ю. Куцкір