ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

Іменем України

09 червня 2025 року

м. Харків

справа № 636/5608/21

провадження № 22-ц/818/3530/25

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого Пилипчук Н.П.,

суддів Маміної О.В., Тичкової О.Ю.

при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 15 листопада 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 15 листопада 2023 року відмовлено у задоволенні позову.

На рішення суду, поштою, 10.05.2025 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, тобто з пропуском передбаченого законом строку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду, посилаючись на те, що з вказаним рішенням ОСОБА_1 ознайомилася тільки 15 квітня 2025 року. отримавши копію рішення, яку з архіву запросив адвокат Позивачки. Жодного поштового відправлення із рішенням ОСОБА_1 не надходило. Таким чином, ОСОБА_3 не було належним чином повідомлено про розгляд справи за вищевказаною заявою та про проголошення рішення суду, що в свою чергу позбавило її права вчасно подати заяву про перегляд такого рішення. Разом з тим, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ. у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години З0 хвилин 24 лютого 2022 року строком на З0 діб. У зв`язку з військовою агресією російською федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/202 постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому воєнний стан на території України неодноразово продовжувався. 29 жовтня 2024 року Верховна Рада України ухвалила закон №12404 про затвердження Указу Президента про продовження дії воєнного стану. Згідно з законом, дія воєнного стану продовжується на 90 діб до 09 травня 2025 року. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. У Постанові Верховного Суду від 29 вересня 2022 року у справі № 500/1912/22 (адміністративне провадження № К/990/20688/22) Суд зауважив, що протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку зі збройною агресією російської федерації, суворе застосування адміністративними судами процесуальних строків стосовно звернення до суду із позовними заявами, апеляційними і касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого ст.ст. 55, 124, 129 Конституції України, ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та ст. 6 зазначеної Конвенції. Постійні повітряні тривоги та обстріли військовослужбовцями російської федерації території України також створили перешкоди у вчасному поданню поданні апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статей 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Водночас таке право не є абсолютним і з метою забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання, зокрема, принципу правової визначеності, підлягає певним обмеженням.

Відповідно до статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Отже, вказаною нормою процесуального права чітко передбачено, що питання поважності пропуску строку на апеляційне оскарження досліджується у всіх наведених випадках, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 358 ЦПК України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Згідно з частиною першою статті статтею 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Аналіз вказаних правових норми дає підстави для висновку, що сплив річного строку з дня складання повного тексту судового рішення є підставою для відмови у відкритті провадження незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження, тобто законодавець імперативно встановив процесуальні обмеження для оскарження судового рішення зі спливом річного строку.

Таким чином, сплив річного строку з дня складання повного тексту судового рішення є підставою для відмови у відкритті провадження незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Вищевказане узгоджується з висновками, викладеними у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 361/161/13-ц (провадження № 61-37352ск18).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З матеріалів справи вбачається, що 15 листопада 2023 року було постановлене оскаржуване рішення.

Повний текст судового рішення складений 24 листопада 2023 року.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 23 грудня 2022 року було відкрито провадження у справі та розгляд справи призначений на 02 лютого 2022 року (а.с. 16).

Згідно поштового повідомлення 27.01.2022 року ОСОБА_1 отримала судову повістку про розгляд справи, призначений на 02.02.2022 року (а.с. 20).

01.02.2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду із клопотанням про долучення до матеріалів справи доказів (а.с. 26-27).

Згідно довідки, розгляд справи 02.02.2022 року не відбувся, у зв`язку із перебуванням суддів на лікарняному, розгляд справи відкладено на 09.03.2022 року.

17.02.2023 року ОСОБА_1 з звернулась до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, отже була обізнана про розгляд справи.

Копія рішення від 15 листопада 2023 року направлялась на адресу позивача ОСОБА_1 , між тим конверт повернувся на адресу суду неврученим, із зазначенням «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, оскаржуване рішення надіслано до реєстру для оприлюднення 18 грудня 2023 року, забезпечено надання загального доступу 19 грудня 2023 року.

Отже, враховуючи вимоги ч.2 ст. 358 ЦПК України у відкритті апеляційного провадження слід відмовити, оскільки ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи.

В постанові від 25 вересня 2024 року у справі № 490/9587/18 Велика Палата Верховного Суду вказала: «що позивач (заявник, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору) із великим ступенем зацікавленості повинен проявляти інтерес про хід розгляду судом ініційованої ним справи або відповідного судового провадження. У разі відсутності обставин непереборної сили ігнорування позивачем (заявником) протягом тривалого періоду часу провадження, відкритого за його позовною заявою (заявою, скаргою), свідчить про недобросовісну поведінку та порушення основоположних засад цивільного процесу.

Норма про відмову у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення (частина друга статті 358 ЦПК України), на переконання Великої Палати Верховного Суду, не порушує саму сутність права доступу до правосуддя, а запровадження наведеного процесуального строку відповідає завданням цивільного судочинства та основним засадами (принципами) цивільного судочинства, зокрема таким, як: «змагальність сторін» (кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій) та «неприпустимість зловживання процесуальними правами» (учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається).»

Велика Палата Верховного Суду у вище вказаній постанові дійшла висновку, що «особою, не повідомленою про розгляд справи» (пункт 1 частини другої статті 358 ЦПК України), не можна вважати особу, яка власне ініціювала розгляд справи або відповідного судового провадження (позивача, заявника, третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору), яка скористалася своїм правом доступу до правосуддя, подала позовну заяву (заяву, скаргу), на підставі якої було відкрито судове провадження.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про розгляд справи судом першої інстанції, апеляційна скарга не містить поважних та обґрунтованих підстав, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин для подання апеляційної скарги в установлений законом строк, тому підстав для задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження не вбачається та наявні підстави, відповідно до ч.2 ст. 358 ЦПК України, для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 358 ЦПК України,

ухвалив:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 15 листопада 2023 року.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 15 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її складення.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.Ю. Тичкова

О.В. Маміна