Справа № 177/1599/24
Провадження № 2/177/19/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04 червня 2025 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Суботіної С. А.

за участі: секретаря Ференц Я. З.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Кудлюка О.І.,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Кіщак А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, у порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Кудлюк О.І., звернувся до суду 15.07.2024 із указаним позовом, у якому просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, спричинену внаслідок ДТП, у розмірі 318328,31 грн, моральну шкоду у розмірі 100000,00 грн, витрати, пов`язані з лікуванням доньки позивача, ОСОБА_3 , яка отримала травми внаслідок ДТП, у розмірі 24799,40 грн, витрати на правничу допомогу.

В обґрунтування позову зазначив, що 06.10.2023 на автодорозі Н-23 у с. Мар`янівка Криворізького району Дніпропетровської області, сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу Honda Accord, р/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та Mitsubishi Outlander, р/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків їх власникам, а пасажир ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження та моральне потрясіння. Постановою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 14.11.2023 ОСОБА_2 визнано винним у порушенні ПДР та притягнуто до відповідальності за ст. 124 КУпАП. Відповідно до висновку судового експерта розмір матеріального збитку, завданого в результаті ДТП автомобілю Mitsubishi Outlander, р/н НОМЕР_2 , склав 472327,82 грн. Страховою компанією 11.01.2024 відшкодовано власнику автомобіля Mitsubishi Outlander, р/н НОМЕР_2 , ОСОБА_1 збитки в розмірі 159999,51 грн, у межах страхової суми за умовами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який був укладений відповідачем. Таким чином, сума матеріального збитку, заподіяного позивачу становить 312326,31 грн (472327,82 грн 159999,51 грн) та 6000,00 грн вартість товаро-транспортного дослідження. Відразу після ДТП позивач з донькою звернулися до КП «Криворізька міська клінічна лікарня» КМР, де ОСОБА_3 встановлено діагноз забій, садна лобної ділянки, дисторсія шийного, грудного відділів хребта, цервікалгія, торакалгія, правобічна брахіалгія. На лікування доньки позивачем витрачено 22300,00 грн, витрати на пальне складають 2499,40 грн, а загалом 24799,40 грн. Тривалий час після ДТП автомобіль позивача не використовувався та перебував на станції технічного обслуговування по відновленню завданих ушкоджень, що суттєво вплинуло на організацію життя, вимагало значних зусиль та матеріальних витрат. Відповідач не попросив вибачення, під час розгляду судом справи про адміністративне правопорушення вину не визнавав, намагаючись запобігти будь-якому стягненню на користь потерпілого, чим завдав позивачу морального болю та страждань. Спричинену йому моральну шкоду позивач оцінює у розмірі 100000,00 грн. Також позивач просить стягнути з відповідача понесені ним судові витрати на правничу допомогу та судовий збір.

Ухвалою судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 31.07.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання.

Представником відповідача ОСОБА_4 15.08.2024 подано відзив, в якому вона просила в задоволенні позовної заяви відмовити в повному обсязі. Свою незгоду із позовними вимогами мотивувала тим, що сума матеріального збитку позивачем розрахована неправильно. Вартість відновлювального ремонту на момент оцінки перевищує дійсну (ринкову) вартість автомобіля без аварійних пошкоджень (до ДТП), отже відновлювати автомобіль Mitsubishi Outlander, р/н НОМЕР_2 , економічно недоцільно, а тому він вважається фізично знищеним. Відшкодування завданої позивачу шкоди має відбуватися в порядку, визначеному ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і позивач мав би передати залишки транспортного засобу відповідачу як особі, яка відповідає за завдану шкоду, чим набути право отримати від останнього відшкодування шкоди в розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП. Оскільки в позовній заяві не вказано вартість автомобіля на момент ДТП, тому неможливо встановити різницю між його вартістю до і після ДТП. Донька позивача ОСОБА_3 є повнолітньою особою, доказів повноважень позивача, як її представника, не надано та ОСОБА_3 не є стороною в справі, а тому вимога про стягнення витрат на лікування доньки є необґрунтованими. Надані позивачем квитанції не містять інформацію про платника та відомостей, за якими б можливо було ідентифікувати особу, якій надавалися послуги та яка здійснювала платежі, а тому не є належними доказами в справі. В обґрунтування вимог про відшкодування моральної шкоди позивач не зазначає, які моральні страждання він поніс. Жодних документів, які підтверджують поганий психологічний стан позивача, суд не надано та не підтвердження порушення способу життя, отже вимога про стягнення моральної шкоди є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. На підтвердження понесених витрат з правової допомоги позивачем надано документи, що підтверджують витрати, понесені позивачем при розгляді справи № 177/2229/23 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, а тому вимога щодо їх відшкодування при розгляді цивільної справи є необґрунтованими (а.с.41-48).

Ухвалою суду від 05.12.2024 задоволено клопотання представника відповідача Кіщак А.А. про витребування доказів, на виконання якої від АТ «СК «АРКС» 24.12.2024 отримано відповідь (а.с.129-135).

Представником відповідача ОСОБА_4 12.02.2025 подано доповнення до відзиву. Так, за результатами здійсненого АТ «СК» АРКС» огляду автомобіля Mitsubishi Outlander, р/н НОМЕР_2 , складено звіт про оцінку вартості (розміру) збитків та встановлено вартість відновлювального ремонту 521961,40 грн, вартість матеріального збитку і, відповідно, вартість автомобіля Mitsubishi Outlander, р/н НОМЕР_2 . у непошкодженому стані до ДТП 472327,82 грн. Для здійснення виплати страхового відшкодування по алгоритму, передбаченому п. 30.2 ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», необхідно було визначити вартість автомобіля в пошкодженому після ДТП стані, тобто його залишкову вартість, у зв`язку з чим, АТ «СК «АРКС» розмістило пропозицію на платформі онлайн-аукціоні з продажу автомобілів ТОВ «Аудатекс Україна». Із результатами онлайн-аукціону, відповідно до яких залишкова вартість автомобіля позивача склала 251000,00 грн, страхова компанія ознайомила ОСОБА_1 . Оскільки на проведені оцінки вартості автомобіля в пошкодженому стані та складення експертом або оцінювачем результатів позивач не наполягав, АТ «СК «АРКС» складено розрахунок суми відшкодування на підставі звіту № 207/23 та результатів онлайн-аукціону, з яким позивач погодився, про що свідчить його підпис у ньому від 20.12.2023. У подальшому, страховою компанією позивачу виплачено 160000,00 грн, у розмірі ліміту відповідальності страховика за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Представник відповідача зазначає, що позивач мав передати залишки транспортного засобу відповідачу як особі, яка відповідає за завдану шкоду, чим набути право від останнього відшкодування шкоди в розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП, чого останній не зробив. Позивач, маючи можливість продати залишки транспортного засобу за ринковою ціною 251000,00 грн, отримав від АТ «СК «АРКС» страхове відшкодування в межах страхової суми, та автомобіль продав ОСОБА_5 за невідому суму. Тому, на переконання представника відповідача, розмір відшкодування за пошкодження транспортного засобу, який підлягає до стягнення на користь пощивача, складає 61328,31 грн, із розрахунку різниці вартості автомобіля в непошкодженому стані до ДТП 472327,82 грн і в пошкодженому стані після ДТП 251000,00 грн, за вирахуванням суми відшкодування, сплаченого МТСБУ 159999,51 грн.

Ухвалою суду від 11.03.2025 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні 08.04.2025 позивач та його представник ОСОБА_6 позовну заяву підтримали, просили задовольнити у повному обсязі.

Відповідач та його представник ОСОБА_4 у судовому засіданні 08.04.2025 позовні вимоги визнали частково, у розмірі 61328,31 грн, із мотивів, викладених у відзиві та доповнені до нього. В іншій частині позову, зокрема, у стягненні витрат на правничу допомогу, просили відмовити.

У подальшому сторони до суду не з`явилися, представниками, кожним окремо, подано заяви про розгляд справи за їх відсутності та відсутності сторін.

Із огляду на те, що судом вживалися заходи для забезпечення участі сторін та їх представників у судовому засіданні, реалізації останніми їх процесуальних прав під час розгляду вказаної справи, визначених ЦПК України, із метою дотримання розумних строків розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності, що не суперечить ст. 223 ЦПК України.

У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу 04.06.2025 за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам у сукупності, суд дійшов до такого висновку.

Судом встановлено, що водій ОСОБА_2 , 06.10.2023 о 16 год. 15 хв., на автодорозі Н-23 у с. Мар`янівка Криворізького району Дніпропетровської області, керуючи транспортним засобом Honda Accord, р/н НОМЕР_1 , не був уважним, не обрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух свого транспортного засобу, здійснив на перехресті обгін транспортного засобу Volkswagen E-bora, р/н НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_7 , який здійснював поворот ліворуч, унаслідок чого водій ОСОБА_2 виїхав за межі проїзної частини, де здійснив зіткнення з автомобілем Mitsubishi Outlander, р/н НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 , який перебував без руху, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, а їх власникам завдано матеріальних збитків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.п. 14.6, 12.1 ПДР України (а.с.8-12).

Постановою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 14.11.2023 у справі № 177/2229/23, залишеної без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 21.12.2023, ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850,00 грн.

Власником транспортного засобу Mitsubishi Outlander, р/н НОМЕР_2 , є ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 (а.с.11).

За даними з сайту МТСБУ щодо перевірки чинності полісу внутрішнього страхування, станом на 06.10.2023, день настання дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу марки Honda Accord, р/н НОМЕР_1 , яким керував відповідач ОСОБА_2 , забезпечена полісом № 213257278, укладеним зі страховиком АТ «СК «АРКС» (а.с.186).

Як слідує з відповіді АТ «СК «АРКС», 09.10.2023 отримано повідомлення про ДТП, що трапилася 06.10.2023 у с. Мар`янівка Криворізького району Дніпропетровської області за участі транспортних засобів Honda Accord, р/н НОМЕР_1 , Volkswagen E-bora, р/н НОМЕР_3 , та Mitsubishi Outlander, р/н НОМЕР_2 (а.с.129-132).

За результатами здійсненого 16.10.2023 огляду автомобіля Mitsubishi Outlander, р/н НОМЕР_2 , ФОП ОСОБА_8 30.11.2023 склав звіт № 207/23 про оцінку вартості (розміру) збитків, завданих пошкодженням транспортного засобу (а.с.77-96).

Відповідно до звіту № 207/23, вартість відновлювального ремонту автомобіля Mitsubishi Outlander, р/н НОМЕР_2 , складає 521961,40 грн, вартість матеріального збитку і, відповідно, вартість автомобіля Mitsubishi Outlander, р/н НОМЕР_2 , у непошкодженому до ДТП стані складає 472327,82 грн.

Для визначення вартості автомобіля Mitsubishi Outlander, р/н НОМЕР_2 , у пошкодженому після ДТП стані, тобто його залишкову вартість, користуючись Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092, АТ «СК «АРКС» розмістило зобов`язуючу пропозицію на платформі онлайн-аукціону з продажу автомобілів ТОВ «Аудатекс Україна» та відповідно до його результатів, найвища пропозиція склала 251000,00 грн, про що ознайомлено ОСОБА_1 (а.с.133).

Оскільки на проведенні саме оцінки вартості автомобіля Mitsubishi Outlander, р/н НОМЕР_2 , у пошкодженому стані та складення його результатів експертом чи оцінювачем ОСОБА_1 не наполягав, тому АТ «СК «АРКС» складено розрахунок суми страхового відшкодування на підставі звіту № 207/23 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 30.11.2023 та результатів онлайн-аукціону щодо визначення вартості автомобіля у пошкодженому стані, з його змістом ОСОБА_1 погодився, про що свідчить його підпис від 20.12.2023 (а.с.134). Вказані обставини не заперечувалися позивачем ОСОБА_1 і в судовому засіданні.

У подальшому, АТ «СК «АРКС» здійснило виплату страхового відшкодування на реквізити ОСОБА_1 у розмірі 160000,00 грн, у межах ліміту відповідальності страховика за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.13).

На замовлення ОСОБА_1 судовим експертом Рейнюком О.В. визначено вартість матеріального збитку, заподіяного з технічної точки зору власнику автомобіля Mitsubishi Outlander, р/н НОМЕР_2 , у розмірі 472327,82 грн (а.с.12).

За проведення транспортно-товарознавчого дослідження ОСОБА_1 сплачено 6000,00 грн, що підтверджуються рахунком-фактурою від 16.10.2023 № 187 та квитанцією від 17.10.2023 № 29 (а.с.16).

Отже, із огляду на викладене, керуючись принципом доспозитивності, згідно з яким саме на сторін покладено обов`язок доводити перед судом свої вимоги та заперечення, а також змагальності, при визначенні розміру збитків, які завдані позивачу пошкодженням транспортного засобу в результаті ДТП, бере до уваги звіт про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 06.10.2023 № 207/23, складених експертом ОСОБА_8 та результати онлайн-аукціону щодо визначення вартості автомобіля в пошкодженому стані, на підставі яких зроблено розрахунок суми страхового відшкодування, який сторонами в судовому засіданні не заперечувався. При цьому, жодна зі сторін не скористалася своїм процесуальним правом на подання клопотання про призначення та проведення експертизи.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються в повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом.

Згідно зі ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Разом з тим, відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», положення якого спрямовані на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (ст. 3 Закону).

У цій конкретній справі застосовується Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV, у редакції від 17.08.2022, що діяв на момент виникнення спірних правовідносин (далі по тексту Закон).

Відповідно до ст. 22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст. 28, 29 Закону, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це, серед іншого, шкода пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

При цьому, відповідно до ст. 30 Закону, транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Отже, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

Аналогічні висновки викладено у постанові ВП ВС від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц.

Також суд зауважує, що редакція вказаної статті, яка діяла до 04.11.2012 та передбачала два варіанти відшкодування страховиком шкоди потерпілому в залежності від того, чи визнає він факт фізичного знищення транспортного засобу чи ні, втратила чинність з набранням чинності Законом № 5090 від 05.07.2012. Відповідно, згідно з нормою ст. 30 Закону, яка діяла як на момент ДТП до 01.01.2025, страховик має відшкодувати потерпілому матеріальну шкоду завдану фізичним знищенням транспортного засобу в розмірі, що становить різницю між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Отже, із урахуванням встановлених судом обставин у цій справі, а також зазначених законодавчих норм, із відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 підлягає до стягнення матеріальна шкода за пошкодження транспортного засобу внаслідок ДТП у розмірі 61328,21 грн: 472327,82 грн (ринкова вартість ТЗ на момент ДТП) 251000,00 грн (ринкова вартість ТЗ після ДТП) 159999,51 грн (розмір страхового відшкодування).

Суд не погоджується з розміром відшкодування на суму 318328,21 грн, яку позивач просив стягнути з відповідача, як матеріальну шкоду, спричинену внаслідок ДТП, оскільки вказана сума визначена із порушенням вимог ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тобто, при її визначенні не враховано ринкову вартість ТЗ після ДТП. Відповідно, позовні вимоги в цій частині підлягають до часткового задоволення.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача ОСОБА_2 витрат на лікування доньки позивача ОСОБА_3 , які позивач поніс особисто, на загальну суму 24799,40 грн, суд вважає, що вони до задоволення не підлягають.

Так, на підтвердження витрат, понесених на лікування доньки, позивачем надано паспорт ОСОБА_3 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_5 , довідку від 06.10.2023 №1299 КП «Криворізька міська лікарня № 5» КМР, консультативний висновок спеціаліста від 07.10.2023, довідку Медичного реабілітаційного центру від 02.01.2024, чеки (а.с.14, 15, 17-22, 33, 34).

Разом із тим, дослідженням змісту поданих доказів встановлено, що вони не містять жодної інформації про платника, а також інші відомості, які б давали можливість ідентифікувати особу, що надавала послуги та яка їх отримувала, вид послуг. Належних доказів, які б свідчили про те, що саме позивачем ОСОБА_1 здійснювалася сплата за лікування його доньки ОСОБА_3 , яка будучи пасажиром в автомобілі Mitsubishi Outlander, р/н НОМЕР_2 , під час ДТП 06.10.2023 отримала тілесні ушкодження, суду не надано. Відтак, у цій частині, у задоволенні позовних вимог суд відмовляє, за недоведеністю.

Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд вважає їх такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, серед іншого, полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно зі ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового

характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

У цій справі судом встановлено, що в результаті протиправних дій ОСОБА_2 , було пошкоджено майно позивача, а саме автомобіль Mitsubishi Outlander, р/н НОМЕР_2 , Як зазначав позивач, вказаний транспортний засіб використовувався ним щоденно для забезпечення власних потреб, а тому в результаті його пошкодження змінився звичний для нього спосіб життя, що створювало для нього додаткові незручності, обмеження в пересуванні за допомогою власного автомобіля. Він та його родина були позбавлені можливості користуватися своєю власністю - транспортним засобом за призначенням. Пошкодження майна позивача, безумовно спричинило певні моральні страждання останньому, що змінило звичний для нього спосіб життя.

Беручи до уваги викладене, доведення факту протиправності дій ОСОБА_2 , наявності моральних страждань зумовлених пошкодженням майна, наявності причинного зв`язку між вказаними діями відповідача та моральними стражданнями позивача, суд приходить до висновку про необхідність відшкодування моральної шкоди завданої відповідачем ОСОБА_2 позивачу ОСОБА_1 . При цьому, визначаючи розмір такої шкоди, суд виходить з характеру та обсягу таких страждань, їх тривалості, оскільки позивач отримав страхове відшкодування незадовго після події ДТП та мав можливість відновити свій автомобіль, який у послідуючому продав, характер вимушених змін у житті позивача, який будучи позбавленим можливості використовувати автомобіль, зазнавав незручностей, а також і те, що в результаті ДТП його донька отримала тілесні ушкодження, тому за відсутності доведення перед судом інших негативних наслідків та змін в житті позивача, суд виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 10000,00 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди завданої ДТП.

На підтвердження витрат, понесених на лікування доньки, позивачем надано паспорт ОСОБА_3 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_5 , довідку від 06.10.2023 № 1299 КП «Криворізька міська лікарня №5» КМР, консультативний висновок спеціаліста від 07.10.2023, довідку Медичного реабілітаційного центру від 02.01.2024, чеки (а.с.14, 15, 17-22, 33, 34).

Дослідженням змісту поданих доказів встановлено, що вони не містять жодної інформації про платника, а також інші відомості, які б давали можливість ідентифікувати особу, що надавала послуги та яка їх отримувала, вид послуг. Належних доказів, які б свідчили про те, що саме позивачем ОСОБА_1 здійснювалася сплата за лікування його доньки ОСОБА_3 , яка будучи пасажиром в автомобілі Mitsubishi Outlander, р/н НОМЕР_2 під час ДТП 06.10.2023 отримала тілесні ушкодження, суду не надано.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із наступного.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору, витрат на професійну правничу допомогу та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать, витрати пов`язані із залученням спеціалістів, проведенням експертиз, вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Так, позивач просить суд стягнути з відповідача понесені ним витрати зі сплати судового збору, витрат за проведення транспортно-товарознавчого дослідження та витрати на правничу допомогу.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справ, покладаються, у разі задоволення позову на відповідача.

Отже, із огляду на часткове задоволення позовних вимог (16,1%), звільнення позивача від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», із відповідача ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 713,00 грн.

Відповідно до ч. 6 ст. 139 ЦПК України, розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Як слідує з матеріалів справи, позивачем понесено витрати на проведення транспортно-товарознавчого дослідження (а.с.16) у розмірі 6000,00 грн, що підтверджується рахунком - фактурою від 16.10.2023 № 187, та квитанцією про сплату (а.с.16 зворот), а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені останнім витрати за проведення транспортно-товарознавчого дослідження у розмірі 6000,00 грн.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано ст. 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16.11.2000 № 13-рп/2000, від 30.09.2009 № 23-рп/2009.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта, інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат повинен бути співмірним зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами (послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), обсягом наданих послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В обґрунтування витрат на правничу допомогу до позову надано договір про надання правничої допомоги від 08.10.2023, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Кудлюком О.І., предметом якого є захист інтересів ОСОБА_1 в справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП; ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АЕ № 1207763, на підставі договору від 25.10.2023 № 2023ц21 у Криворізькому районному суді Дніпропетровської області; акт розрахунок за виконання робіт щодо наданих послуг адвокатом за договором про надання правничої допомоги від 08.10.2023 № 2023 А 21, у справі про адміністративне правопорушення № 177/2229/23, де вказані види наданих адвокатом послуг (консультація, укладення договору, ознайомлення з матеріалами справи, участь у судових засіданнях із розгляду справи про адміністративне правопорушення в судах першої та апеляційної інстанції, транспортні витрати , обумовлені необхідністю прибувати до суду та участю у розгляді справи), витрачений адвокатом час та вартість послуг, квитанцію до прибуткового касового ордера № 2023/А/21/08/10/23 від 12.10.2024, згідно з якою адвокатом Кудлюком О.І. прийнято від ОСОБА_9 , відповідно до договору про надання правничої допомоги № 23 А/21 від 08.10.2023, 29000,00 грн (23-26).

Представник відповідача заперечувала право позивача на відшкодування витрат, понесених на професійну правничу допомоги за участь у судових засіданнях із розгляду справи про адміністративне правопорушення в судах першої та апеляційної інстанції, вказуючи, що ці витрати мали бути заявлені до стягнення з відповідача у справі № 177/2229/23 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, а не у цій цивільній справі.

Суд враховує, що згідно зі ст. 133 ЦПРК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Отже плата за юридичні послуги належить до судових витрат, пов`язаних із розглядом справи.

За своєю правовою природою витрати на правничу допомогу, що ґрунтуються на договірних відносинах, можуть бути відшкодовані виключно у спосіб, передбачений процесуальним законодавством.

Витрати, пов`язані з оплатою правничої допомоги адвоката є такими, що понесені особою у зв`язку із реалізацією своїх процесуальних прав при розгляді певної справи у суді. Такі витрати процесуальним законом віднесено до судових витрат, вони відшкодовуються в порядку, передбаченому відповідним процесуальним законом; їх не можна визнати збитками чи шкодою у розумінні положень цивільного законодавства України й вони не можуть бути стягнуті за позовною вимогою в іншому провадженні.

Таку правову позицію висловив Верховний Суд у справі № 910/12945/19 від 01.06.2020. Аналогічну правову позицію закріплено у пункті 6.19 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.04.2020 у справі № 925/1196/18, де зазначено, що за висновками Великої Палати Верховного Суду процесуальні витрати, понесені у судовому провадженні, не є збитками, що можуть бути стягнуті шляхом подання цивільного позову; такі витрати розподіляються виключно за правилами, встановленими процесуальним законодавством (пункт 29 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 462/6473/16-ц, п. 45 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 у справі № 688/2479/16-ц, п. 20 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 у справі № 489/5045/18.

Із огляду на викладене, витрати ОСОБА_1 пов`язані із участю в судових засіданнях адвоката Кудлюка О.І. із розгляду справи про адміністративне правопорушення № 177/2229/23 щодо ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП, у судах першої та апеляційної інстанції, на загальну суму 29000,00 грн, відшкодуванню під час розгляду цієї цивільної справи не підлягають.

Доказів понесення витрат на правничу допомогу у цивільній справіза позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, позивачем ОСОБА_1 та його представником ОСОБА_6 суду не надано.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 247, 258-259, 263-265 ЦПК суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) матеріальну шкоду в розмірі 61328 (шістдесят одна тисяча триста двадцять вісім) гривень 31 копійка, моральну шкоду в розмірі 10000 (десять тисяч) гривень 00 копійок, а також витрати за проведення транспортно-товарознавчого дослідження в розмірі 6000 (шість тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь держави витрати зі сплати судового збору в розмірі 713 (сімсот тринадцять) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення його повного тексту.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 13.06.2025

Суддя: