Справа № 643/6495/25
Провадження № 2/643/3588/25
10.06.2025 м. Харків
Салтівський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого - судді Семенової Я.Ю.,
за участю секретаря судового засідання Кашуби Ю.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , поданим в особі представника адвоката Полупанової Ольги Олександрівни до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача
Позивач ОСОБА_1 в особі представника адвоката Полупанової О.О. звернувся з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить розірвати шлюб, укладений між ним, ОСОБА_3 , та відповідачкою, ОСОБА_4 , зареєстрований Московським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Харкова, актовий запис №1345.
В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивач зазначив, що після укладення шлюбу вони з відповідачем тривалий час проживали за місцем їх реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , але потім переїхали жити до Німеччини, де 08.10.1999 змінили свої прізвища з « ОСОБА_5 » та « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 ». Посилався, що в подальшому їх з відповідачем відносини погіршилися, а з вересня 2024 року вони припинили сімейні стосунки, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, мешкають окремо один від одного. Зазначив, що малолітніх або неповнолітніх дітей вони з відповідачем не мають, досягнути домовленості щодо розірвання шлюбу через органи РАЦС України не видається за можливе. З огляду на викладене, просив шлюб, укладений з відповідачем розірвати, позаяк його збереження суперечитиме його інтересам.
Аргументи учасників справи
Відповідач процесуальним правом на подання відзиву на позов не скористався.
Рух справи
Згідно з ухвалою Верховного суду у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г.В. від 11 квітня 2025 року підсудність справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу визначено Салтівському (Московському) районному суду м.Харкова.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.04.2025 справу №643/6495/25 розподілено в провадження судді Семенової Я.Ю. Справу передано судді 25 квітня 2025 року.
Салтівський районний суд міста Харкова ухвалою від 28 квітня 2025 року відкрив провадження у справі, ухвалив розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Участь у справі сторін та інших учасників справи
Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином та своєчасно, 01 травня 2025 року через підсистему «Електронний суд» від представника позивача адвоката Полупанової О.О. надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, у поданій заяві представником позивача зазначено, що позивач та його представник позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечують.
Відповідач у судове засідання вдруге не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, через оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України, про причини неявки суду не повідомив. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило.
Ураховуючи, що в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзиву, відповідно до правил статті 280 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач.
Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин
29 вересня 1995 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , про що складено актовий запис №1345. Після державної реєстрації шлюбу прізвище чоловіка « ОСОБА_5 », дружини « ОСОБА_5 », що знаходить своє підтвердження копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , повторно виданого 01 квітня 2025 року Печерським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 17).
Малолітніх або неповнолітніх дітей сторони не мають.
Згідно з копією свідоцтва про зміну прізвища з його перекладом з німецької мови на українську мову перекладачем ОСОБА_9 , справжність підпису якої засвідчено у встановленому законом порядку приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бовбалан Н.Р., зареєстровано в реєстрі за №1570, 1571, 08.10.1999 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та його дружина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , змінили попереднє подружнє прізвище з « ОСОБА_5 » на подружнє прізвище « ОСОБА_6 » (а.с. 22-24).
Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду
З позову вбачається, що сторони шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо.
За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України та ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно з ч. 5 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.
Правилами ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу.
За змістом ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення.
Таким чином, шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу.
Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», який є частиною національного законодавства України, як чинний міжнародний договір, який регулює цивільні відносини, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, відповідно до ст. 10 ЦК України, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.
Стаття 8 Конвенції декларує, що кожен має право на повагу до його приватного i сімейного життя, до житла і до таємниці кореспонденції. За ч. 2 вказаної статті, органи державної влади не можуть втручатися у здійснення цього права інакше ніж згідно із законом, і коли це необхідно в демократичному суспільстві в інтересах національної i громадської безпеки або економічного добробуту країни, з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав i свобод інших осіб.
Як проголошено положеннями ст. 12 Конвенції, чоловік і жінка, що досягли шлюбного віку, мають право на шлюб і створення сім`ї згідно з національними законами, які регулюють здійснення цього права, так і безумовним правом чоловіка і жінки є право на розірвання шлюбу, через призму зокрема ст. ст. 5, 8 вказаного міжнародного договору.
Отже, під час розгляду справи судом встановлено, що сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбно-сімейних стосунків. Відповідачем не надано будь-яких доказів того, що сторонами вчиняються дії, спрямовані на збереження сім`ї.
З огляду на викладене, суд доходить висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, позивач не має наміру продовжувати подальші шлюбні відносини, збереження шлюбу суперечить його інтересам, та, ураховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, наявні підстави для задоволення позову ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.
Таким чином, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, беручи до уваги фактичні взаємовідносини подружжя, суд вважає, що подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, відповідачем не надано доказів наявності передбачених законом підстав для відмови у задоволенні позову, а тому суд доходить висновку про можливість розірвати зареєстрований між сторонами шлюб.
Розподіл судових витрат
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 12, 81, 247, 259, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 , поданий в особі представника адвоката Полупанової Ольги Олександрівни до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити повністю.
Шлюб, укладений між ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , зареєстрований 29 вересня 1995 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1345, - розірвати.
Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи:
позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової карти платника податків: НОМЕР_2 , останнє відоме місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 ;
відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової карти платника податків: НОМЕР_3 , останнє відоме місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .
Повне судове рішення складено і підписано 10 червня 2025 року.
Суддя : Я.Ю. Семенова