Справа № 243/3248/25
Провадження № 2/243/1040/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді Агеєвої О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Кобець О.М.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на підставі наказу № 29 Про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2022 року, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бондаренко Дмитро Валерійович до Черкаська селищна військова адміністрація Краматорського району Донецької області, про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Бондаренка Д.В. звернулася до Черкаської селищної військової адміністрації Краматорського району Донецької області, про визнання права власності порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивача ОСОБА_2 , яка за життя склала заповіт та залишила все майно своєму онуку ОСОБА_1 . Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина на рухоме та нерухоме майно, в тому числі на земельну ділянку площею 4,6130 га, цільове призначення для ведення сільськогосподарського виробництва, кадастровий №:07:000:0087, на яке видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Зубковою А.О., від 08.08.2023 року реєстровий №387, заповіт від 26.06.2017 року реєстровий №387, посвідчений секретарем виконкому Черкаської селищної ради Слов`янського району, знаходиться в матеріалах спадкової справи; житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , колишня адреса (будинок АДРЕСА_2 ).

Спадкова справа відкрита приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Зубковою А.О., № в реєстрі спадкових справ 69861612, № в нотаріуса 46/2022.

Спадкодавець за життя не оформила права власності на житловий будинок, тому Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.08.2023 року №1030/02-31 приватний нотаріус Краматорського районного нотаріального округу Зубкова А.О., відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок.

Просить суд, визнати за ОСОБА_1 , право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований за адресою: АДРЕСА_1 , житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами має наступні характеристики: житловий будинок літ.А-1 загальною площею 55.6 кв.м., житловою площею 37.2 кв.м., погріб літ.Б, сарай літ.В, сарай літ.Г, ворота з хвірткою №2, огорожа №3.

Позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Бондаренко Д.В. у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. До суду надали Заяви, в яких просили суд розглянути справу без їх участі та задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача Черкаської селищної військової адміністрації Краматорського району Донецької області до суду надав заяву, в якій він просить суд розглянути справу у відсутності адміністрації, рішення просив ухвалити на розсуд суду у відповідності до вимог діючого законодавства України.

Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги про визнання права власності в порядку спадкування підлягають задоволенню повністю з огляду на їх законність та обґрунтованість.

Згідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Руїз Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994 року, заява № 18390/91 вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Згідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав є визнання права.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 працювала в колгоспі 12 років РККА, який потім було реорганізовано в КСП «Черкаське» та повністю сплатила за половину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , з часткою господарських будівель та споруд, що складала кв. АДРЕСА_3 .

Дана обставина підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №598, а також довідкою наданою до КП «БТІ» за підписом директора КСП «Черкасское», де зазначено, що ОСОБА_2 повністю сплатила грошові кошти за будинок (квартиру АДРЕСА_3 ) відповідно до протоколу №2 рішення правління КСП від 16.03.1992 року та протоколу №2 рішення зборів від 24.06.1992 року.

Відповідно до даних архівної справи КП «БТІ» на адвокатський запит від 25.09.2024 року до Слов`янської міської ВА, отримана довідка відділу зберігання інвентаризаційних справ об`єктів нерухомого майна від 02.10.2024 року №04-01/3164 щодо зареєстрованих прав на станом на 01.01.2013 року на житловий будинок який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , згідно якої: кв. АДРЕСА_4 належить ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в рівних частках на підставі рішення Слов`янського міськрайсуду від 27.07.2006 року справа 2-2780-2006, право власності на кв. АДРЕСА_3 не зареєстроване, архівна інвентаризаційна реєстраційна справа №1561.

Відповідно до довідки від 27.09.2001 року №1-20/1519 , виданої Черкаською селищною радою, ОСОБА_2 , домоволодіння, в якому вона проживає, присвоєно адресу: АДРЕСА_2 .

Керуючись ст.26-3 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», «Порядком присвоєння адрес об`єктам будівництва, об`єктам нерухомого майна» затвердженого постановою КМУ від 07.07.2021 року №690, на підставі розпорядження голови Черкаської селищної ВА від 20.03.2025 року, вищевказаній частині будинку з господарськими будівлями та спорудами, що складала кв. АДРЕСА_3 , надано поштову адресу як окремому будинку: АДРЕСА_1 .

Реєстраційний номер в реєстрі ЄДЕССБ:АR01:3029-4585-2673 3429.

Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами має наступні характеристики: житловий будинок літ.А-1 загальною площею 55.6 кв.м., житловою площею 37.2 кв.м., погріб літ.Б, сарай літ.В, сарай літ.Г, ворота з хвірткою №2, огорожа №3.

Факт підтверджується технічним паспортом виготовленим ФОП ОСОБА_5 , 12.04.2025 року, реєстраційний номер в реєстрі ЄДЕССБ:ТІ01:2656-7419-6091-0523.

Враховуючі вищенаведене, за життя спадкодавець фактично виконала всі умови щодо укладання договору купівлі-продажу житлового будинку (квартири), повністю сплатила суму яка була визначена КСП, фактично була власником вищенаведеного житлового будинку, що відповідало ст.ст.47, 153, 224, 225 ЦК УРСР в редакції на дату повної оплати за житловий будинок, тобто право власності в спадкодавця виникло на дату коли Закон не пов`язував підстави для виникнення права власності на нерухоме майно із державною реєстрацією в реєстрі речових прав на нерухоме майно або в реєстрі прав на нерухоме майно до 01.01.2013 року, а саме ЗУ «Про власність», ЖК України, ЦК УРСР.

Зі свідоцтва про смерть, виданого 0.07.2022 року Новомосковським відділом ДРАЦС у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), Актовий запис № 1408, вбачається що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За життя, ОСОБА_2 , залишила заповіт, яким заповідала все своє майно, своєму онуку ОСОБА_1 .

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина за заповітом на нерухоме майно, а саме: на земельну ділянку площею 4.6130 га, цільове призначення для ведення сільськогосподарського виробництва, кадастровий №:07:000:0087, на яке видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Зубковою А.О., від 08.08.2023 року реєстровий №387, заповіт від 26.06.2017 року реєстровий №387, посвідчений секретарем виконкому Черкаської селищної ради Слов`янського району, знаходиться в матеріалах спадкової справи та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , колишня адреса (будинок АДРЕСА_2 ).

Спадкова справа відкрита приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Зубковою А.О., № в реєстрі спадкових справ 69861612, № в нотаріуса 46/2022.

Спадкодавець за життя не оформила права власності на житловий будинок, вказаний факт підтверджується довідкою від 02.10.2024 року №04-01/3164 від 02.10.2024 року видану відділом зберігання інвентаризаційних справ Слов`янської МВА, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії Краматорського районного нотаріального округу Зубкової А.О., від 08.08.2023 року №1030/02-31.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.08.2023 року №1030/02-31, приватний нотаріус Краматорського районного нотаріального округу Зубкова А.О., ОСОБА_1 , відмовила в оформленні спадкових прав після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , з підстав відсутності зареєстрованих прав на житловий будинок який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Без звернення спадкоємців до нотаріальної контори за одержанням свідоцтва про право на спадщину збільшується ймовірність порушення прав інших осіб, спадкоємців за заповітом, спадкоємців, які прийняли спадщину.

Відповідно до ч.1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку.

Якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця».

Спадкова справа після смерті ОСОБА_6 заведена приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Зубковою А.О., 31.10.2022 року за заявою ОСОБА_1 , спадкова справа № 46/2022.

Проте, у встановленому нотаріальному порядку позивач не може оформити право власності на будинок, оскільки відсутня реєстрація права власності на житловий будинок на ім`я спадкодавця.

У зв`язку з цим, 08.08.2023 приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Зубковою А.О. було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 ..

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України та п. 3.14 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 із наступними змінами та доповненнями незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, прийняття і відмова від прийняття спадщини може мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.

Вказане також підтверджене і роз`ясненнями, наданими у п. 1 Узагальненої судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, зі змісту якого вбачається, що відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язки спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у вигляді втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та/або не здійснив його державної реєстрації (а.с.1299 ЦК України).

Захист прав громадян та юридичних осіб на нерухоме майно, здійснюється відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, шляхом визнання прав.

Відповідно до 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. 37 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Відповідно до п. 3 Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 оскільки спір про визнання права власності на нерухоме майно - є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності відповідна територіальна громада.

Умови для отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі в позивача немає, тому, відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» його вимога про визнання права на спадщину підлягає судовому розгляду.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1297 ЦК встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та/або не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України).

Відповідно до п. 3.3 Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Так, в судовому засіданні, на підставі зібраних судом доказів, встановлено, що ОСОБА_1 є онуком ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , та який прийняв спадщину за заповітом після смерті баби, оскільки звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом у передбачений законом строк, однак його право не визнається, що є, відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», правовою підставою звернення до суду, відповідно до вимог ст. 392 ЦК України.

Умов для отримання Свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі у позивача немає, тому, відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» його вимога про визнання права на спадщину підлягає судовому розгляду та підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 37 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76, 78, 81, 89, 128, 141, 229, 235, 259, 263, 264, 265, 268, 353, 355, 356 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 25, 328, 1216, 1222, 1225, 1268, 1296, 1297 Цивільного Кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» № 24-150/0/4-13 від 28 січня 2013 року «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав», ч. 4 ст. 3, ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 3.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 із наступними змінами та доповненнями суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бондаренко Дмитро Валерійович до Черкаська селищна військова адміністрація Краматорського району Донецької області, про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з: житловий будинок літ.А-1 загальною площею 55.6 кв.м., житловою площею 37.2 кв.м., погріб літ.Б, сарай літ.В, сарай літ.Г, ворота з хвірткою №2, огорожа №3.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 05 червня 2025 року.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області О.В. Агеєва.