Справа № 504/215/25
Номер провадження 2/504/1905/25
07.05.2025с-ще Доброслав
Доброславський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Вінської Н.В.,
секретаря судового засідання Коцар А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,
Позивач, в інтересах якої діє представник ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя як об`єкта права спільної сумісної власності, зазначивши, що 01.10.2014 між позивачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровано шлюб. Наразі Комінтернівським районним судом Одеської області розглядається цивільна справа про розірвання шлюбу (справа №504/4731/24).
За час перебування у шлюбі сторонами набуто у спільну сумісну власність транспортний засіб марки SUZUKI моделі VITARA, 2016 року випуску, об`єм двигуна 1586 см3, номер кузова НОМЕР_1 . Право власності на вказаний транспортний засіб зареєстровано за ОСОБА_2 .
Станом на сьогодні між сторонами наявний спір з приводу порядку користування та/або розпорядження спільним автомобілем, відповідач з моменту державної реєстрації права власності на авто систематично та безперервно використовує автомобіль для задоволення особистих потреб.
Позивач зазначає, що ринкова вартість спірного транспортного засобу марки станом на, дату оцінки 15.12.2024, становить 585 480 гривень, відтак, виходячи з рівності часток майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, в порядку поділу спільного майна подружжя просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь грошову компенсацію за 1/2 частину транспортного засобу марки SUZUKI моделі VITARA, 2016 року випуску, об`єм двигуна - 1586 см3, № кузова НОМЕР_1 , що складає 292 740, 00 гривень, припинивши право спільної сумісної власності на транспортний засіб.
Представник позивача адвокат Ковальчук Василь Сергійович просив суд проводити розгляд справу у відсутність позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення
Відповідач ОСОБА_2 будучи повідомленою про дату та час судового засідання не з`явилась, своїм право на подання відзиву на позовну заяву не скористалась.
Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що 01.10.2014 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис за №1443.
Відповідно до статті 60 Сімейного кодексу України (далі - СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
При цьому конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом з тим зазначена презумпція може бути спростована одним із подружжя. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.
Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї (частини перша, четверта статті 65 СК України).
Відповідно до частини першої статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Таке ж положення містить і ч.3 ст.368 Цивільного кодексу України, згідно з якою майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з частинами першою, другою статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.
Частинами першою, четвертою статті 71 СК України передбачено, що майно, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 22, 30 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.
Отже, вартість майна, що підлягає поділу, слід визначати виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.
Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбуватися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.
Згідно з ч.1 ст.69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч.1 ст.70 СК України).
За нормами ч.2 ст.372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Аналогічні положення містить і статті 370 ЦК України щодо виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.
Відповідно до положень ст.71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускаються лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України.
Згідно з ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.
Оскільки спірний транспортний засіб марки SUZUKI моделі VITARA, 2016 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , набутий сторонами за час перебування у шлюбі. Отже, спірний транспортний засіб є спільною сумісною власністю подружжя.
Ринкова вартість в Україні транспортного засобу марки SUZUKI моделі VITARA, 2016 року випуску, об`єм двигуна 1586 см3, відповідно до звіту про оцінку легкового автомобіля станом на дату оцінки 15.12.2024 року, становить 585 480 (п`ятсот вісімдесят п`ять тисяч чотириста вісімдесят) гривень.
Отже враховуючи встановлену вартість спірного автомобіля яка становить 585 480 грн, відповідно 1/2 вартості автомобіля становить - 292 740, 00 грн., оскільки іншої домовленості між подружжям не встановлено і підстав відступлення від засади рівності часток подружжя сторонами не наведено. Отже, грошова компенсація частки позивача у праві спільної сумісної власності на майно подружжя становить 292 740, 00 грн.
За правилами ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені нею документально підтверджені витрати на оплату судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі наведеного та керуючись ст.10, 12, 89, 258-259, 263-265, 273, 353, 354 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - задовольнити.
У порядку поділу спільного майна, набутого подружжям за час шлюбу, стягнути ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 грошову компенсацію вартості 1/2 частки транспортного засобу марі SUZUKI моделі VITARA, 2016 року випуску, об`єм двигуна 1586 см3, номер кузову НОМЕР_1 , що складає 292 740, 00 гривень.
У порядку поділу спільного майна, набутого подружжям за час шлюбу, припини право власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1/2 частку транспортної засобу марки SUZUKI моделі VITARA, 2016 року випуску, об`єм двигуна 1586 см3, номер кузова НОМЕР_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 2928 (дві тсячі дев`ятсот двадцять вісім) гривень судових витрат.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Суддя : Вінська Н. В.