Єдиний унікальний номер 341/651/25
Номер провадження 2/341/455/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про закриття провадження у справі

11 червня 2025 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Мергеля М. Р., за участю:

секретаря судового засідання Король І. Л.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_2 про закриття провадження та стягнення судових витрат у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування збитків у порядку регресу.

установив

Представник Хобта Ю. М. в інтересах позивача ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування збитків у порядку регресу.

У позові просив стягнути з відповідача на користь позивача завдані збитки у порядку регресу у розмірі 1600,0 грн та судові витрати.

Ухвалою суду від 17 квітня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 15 травня 2025 року, яке відкладено на 30 травня 2025 року.

12 травня 2025 року представник позивача надіслав до суду заяву про відмову від позову та стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат у сумі 17563,2 грн, з яких 1211,2 грн судовий збір, 16352,0 грн витрати на правничу допомогу, оскільки станом на 12.05.2025 після пред`явлення позову та відкриття провадження у справі відповідач позовні вимоги задовільнив шляхом перерахування коштів у сумі 1600,0 грн на банківський рахунок позивача.

Судове засідання 30 травня 2025 року відкладено у зв`язку з перебуванням судді у відрядженні на 11 червня 2025 року.

У судове засідання 11 червня 2025 року з`явився відповідач. Позивач чи його представник не з`явились, хоча повідомлені про розгляд справи належним чином відповідно до норм статті 128 ЦПК України. Судову повістку про виклик до суду надіслано до електронного кабінету позивача та його представника. Клопотань про відкладення судового засідання не надсилали.

Положеннями частини першої статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки ( пункт 1 частина третя статті 223 ЦПК України).

Таким чином, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності позивача та його представника, оскільки такі повідомлені про розгляд справи належним чином.

У судовому засіданні відповідач не заперечив щодо закриття провадження у справі. Підтвердив, що після отримання із суду матеріалів позовної заяви з додатками 10.05.2025, зокрема, копії акта (вимоги) № 2207318 на суму 1600,0 грн, де чітко зазначено реквізити для сплати вказаної суми на рахунок позивача, одразу 12.05.2025 сплатив указану суму. Квитанцію про оплату коштів на суму 1600,0 грн долучив до заяви від 12.05.2025.

Водночас відповідач заперечив щодо стягнення з нього на користь позивача судових витрат у розмірі 17563,2 грн. Свої заперечення обґрунтував тим, що у травні 2024 року отримав поштою від позивача повідомлення про відступлення права вимоги від 25.04.2025 (а. с. 73), де було зазначено про його обов`язок відшкодувати в порядку регресу збитки на користь ФОП « ОСОБА_3 ». Отримавши таке повідомлення відповідач зв`язався із представником своєї страхової компанії, де йому пояснили, що він дійсно повинен відшкодувати розмір франшизи, яку не покриває відповідний договір страхування. З указаним повідомленням про відступлення права вимоги від 25.04.2025, яке містило лише розрахунковий рахунок отримувача у НОМЕР_1 …. НОМЕР_2 в АТ «Універсал Банк» відповідач у травні 2024 року пішов до відділення банку з метою сплати указаної франшизи. Проте, працівник банку не змогла прийняти відповідний платіж, оскільки повідомлення про відступлення права вимоги від 25.04.2025 не містило усіх необхідних реквізитів, зокрема ідентифікаційного коду отримувача.

Зазначив, що після отримання із суду копії акта (вимоги) № 2207318 на суму 1600,0 грн, де чітко зазначено реквізити для сплати вказаної суми на рахунок позивача, у тому числі розрахунковий рахунок, РНОКПП позивача, сума до сплати, призначення платежу, одразу 12.05.2025 сплатив указану суму, про що надав докази.

Таким чином, відповідач вважає, що якщо б у нього були наявні усі необхідні реквізити для відшкодування франшизи у 2024 році, то ще тоді б сплатив усі кошти і відповідного спору (позову) не було б.

Зазначив, що є пенсіонером і важко хворіє, йому щомісяця потрібні кошти на лікування, а тому судові витрати у розмірі 17563,2 грн для нього є надто великими. З огляду на викладене, відповідач вважає, що вимога про стягнення з нього судових витрат у сумі 17563,2 грн є необґрунтованою і в її задоволенні просив відмовити.

Суд, вивчивши клопотання представника позивача та дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення відповідача, дійшов наступних висновків.

Відповідно до наявної у матеріалах справи копії квитанції від 12 травня 2025 року підтверджується, що відповідач сплатив на користь ФОП ОСОБА_3 1600,0 грн.

Згідно з частинами першою, третьою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У пункті 1 частини другої статті 49 ЦПК України визначено право позивача відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

З огляду на сплату відповідачем на користь позивача заявлених у позові до стягнення 1600,0 грн, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання представника позивача та закриття провадження у справі, оскільки такий подав клопотання про відмову від позову внаслідок його задоволення відповідачем, скористався правом позивача і це не суперечить закону та не порушує нічиїх прав і охоронюваних законом інтересів. Отже, суд вважає за можливе прийняти відмову позивача від позову.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

У разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача (частина третя статті 142 ЦПК України).

Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, оскільки відповідач погасив розмір заборгованості після пред`явлення позову та відкриття провадження у справі, тобто позовні вимоги задоволено повністю, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір у розмірі 1211,20 грн (а. с. 5).

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з такого.

З наданих до матеріалів справи доказів вбачається, що витрати на професійну правничу допомогу підтверджуються ордером на надання правничої допомоги від 08 квітня 2025 року серії АІ № 1868437, копією договору про надання правничої допомоги від 25 травня 2024 року, копією додаткової угоди № 501, відповідно до якої вартість послуг становить 16352,0 грн, а саме: вивчення матеріалів справи, формування правової позиції, подача запитів, вимоги про досудове врегулювання спору 7154,0 грн; підготовка позовної заяви для подачі позову до суду 6132,0 грн; підготовка процесуальних документів для подачі позову до суду 2044,0 грн; підготовка заяв та клопотань до суду, участь у засіданнях 1022,0 грн; копією платіжної інструкції від 15.01.2025, оплата правової допомоги становить 16352,0 грн.

У судовому засіданні відповідач заперечив щодо стягнення з нього витрат на правничу допомогу у розмірі 16352,0 грн. Зазначив, що така сума є непосильною для нього, оскільки він пенсіонер та хворіє на цукровий діабет, астму та гіпертонічну хворобу. Для лікування витрачає значні кошти. Також зазначив, що позов спровокував позивач. Пояснив, що у травні 2024 року отримав повідомлення про відступлення прав вимоги, але без відтиску печатки ПАТ «Страхова компанія «ВУСО»». Він звернувся до страхової компанії та йому пояснили, що він має сплатити франшизу. Відповідач пішов у банк, щоб сплатити франшизу, проте працівники банку відповіли, що оплату неможливо провести, оскільки у повідомлені відсутні необхідні реквізити для такої сплати, а саме ідентифікаційний номер позивача. Коли отримав позовну заяву з додатками, серед яких був акт про відшкодування збитків у порядку регресу з відповідними реквізитами, то сплатив франшизу.

Відповідач додав такі документи:

-копію квитанції від 12 травня 2025 року про сплату на користь ФОП ОСОБА_3 1600,0 грн;

-довідку від 20 травня 2025 року, видану КНП «Галицький центр первинної медико-санітарної допомоги» Галицької міської ради Івано-Франківської області на ім`я ОСОБА_1 , 1952 р.н., у якій зазначено, що відповідач знаходиться на «Д» у лікаря терапевта. Діагноз: артеріальна гіпертензія ІІ ст., дисциркуляторна енцефелопатія з чистими гіпертензивними кризами, бронхіальна астма ІІ ст., цукровий діабет. Потребує постійного амбулаторного лікування, періодично стаціонарного;

-оригінал отриманого повідомлення про відступлення права вимоги від 25.04.2024.

Зі змісту вказаного повідомлення про відступлення права вимоги від 25.04.2024 суд установив, що цим повідомленням ПАТ «СК «ВУСО» повідомляє ОСОБА_1 про відступлення своїх прав вимоги відшкодування в порядку регресу збитків, завданих за договором страхування від 14.02.2024 на користь ФОП « ОСОБА_3 ». У тексті самого повідомлення містяться дані ідентифікаційного коду ФОП « ОСОБА_3 ». Також, дані ідентифікаційного коду позивача наявні у відтиску печатки позивача.

Зміст цього повідомлення окремим абзацом, а надалі і рядком містить інформацію про розрахунковий рахунок для оплати коштів, виділений чорним шрифтом. При цьому сума коштів до сплати у повідомленні відсутня.

Своєю чергою долучена до позовної заяви копія акта (вимоги) № 2207318 на суму 1600,0 грн містить чіткі виділені реквізити для сплати вказаної суми, зокрема, призначення платежу, найменування отримувача, його код, рахунок. Докази надсилання відповідачу акта (вимоги) № 2207318 у 2024 році суду не надано.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат в частині витрат на правничу допомогу, зважаючи на встановлені обставини, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У постанові Верховного Суду від 29.08.2024 у справі N 560/10132/21 зазначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Зважаючи на установлені у цій справі обставини, незначну складність спору, ціну позову, ураховуючи добросовісну поведінку відповідача, який є особою похилого віку, страждає на ряд хронічних захворювань, суд, керуючись принципами справедливості та верховенства права, дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 16352,0 грн є значно завищеними щодо відповідача. Тобто, у цьому випадку вартість послуг адвоката є неспівмірною категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи для позивача тощо.

Отже, керуючись принципами верховенства права, розумності і справедливості, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1600,00 грн, що відповідає ціні позову.

При цьому суд враховує, що відповідачу, з огляду на його вік і стан здоров`я, було складно добровільно у досудовому порядку виконати вимоги позивача і сплатити 1600,0 грн, оскільки у відповідному повідомленні про відступлення прав вимоги не чітко зазначено всі реквізити для сплати франшизи. Також, повідомлення не містило інформації про розмір коштів, які повинен був сплатити відповідач.

Таким чином, вимоги в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягають задоволено частково.

Керуючись статтями 13, 49, 142, 255, 259, 260, 352-355 ЦПК України, суд

постановив

Клопотання представника позивача Хобти Юрія Михайловича про закриття провадження у справі задовольнити частково.

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування збитків у порядку регресу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень 0 копійок.

У іншій частині заяви відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене).

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її постановлення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 13 червня 2025 року.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ;

відповідач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

СуддяМикола МЕРГЕЛЬ