справа № 619/1735/25
провадження № 2/619/1024/25
06 червня 2025 року,
Дергачівський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді Жорняк О.М., за участю секретаря судового засідання Носачової І.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 619/1735/2,
ім`я (найменування) сторін:
відповідач: ОСОБА_2 ,
вимоги позивача: про зміну розміру та способу стягнення аліментів,
Виклад позиції позивача за заперечень відповідача.
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просить змінити розмір та порядок стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно судового наказу Красногвардійського районного суду м. Дніпро від 11.04.2024 року за справою №204/3529/24, з твердої грошової суми в розмірі по 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на дитину, щомісячно, починаючи стягнення з 30.03.2024 року та до досягнення дитиною повноліття, на 1/3 частки заробітної плати, щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення нею повноліття.
У обґрунтування позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у позивачки та відповідача народилась спільна дитина - ОСОБА_3 , яка з моменту народження та зараз зареєстрована та проживає з нею, позивачкою, за зазначеною адресою: АДРЕСА_1 . Варвара знаходиться з моменту народження повністю на її утриманні. 11.04.2024 року Красногвардійським районним судом м. Дніпра за справою №204/3529/24 винесено судовий наказ щодо стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на її користь, аліменти на утримання їхньої з ним спільної доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 30.03.2024 року та до досягнення дитиною повноліття. У подальшому Волноваським відділом державної виконавчої служби у Волноваському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було відкрите виконавче провадження (АСВП №77284852), та станом на сьогодні, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про існуючу необхідність сплачувати податки, має заборгованість починаючи з березня 2024 року до лютого 2025 року щодо сплати аліментів на виховання їхньої спільної дитини, на суму 17 681,09 грн. На час подання даної позовної заяви, шлюб між сторонами не укладався та не буде укладений у подальшому.
Одразу після народження та реєстрації дитини, відповідач перестав спілкуватись з сторонами, будь-яким чином брати участь у вихованні дитини та спілкуванні також не почав, жодної матеріальної допомоги на спільну дитину вона від нього не отримувала жодного разу, навіть після відкриття виконавчого провадження з приводу аліментів. В даний час їй відомо, що відповідач служить у Збройних Силах України, у військовій частині « НОМЕР_1 », посада та рід військ їй не відомі. Таким чином, станом на сьогодні, матеріальне становище відповідача змінилось, та він має фактичну можливість сплачувати більшу суму аліментів, ніж було призначено раніше зазначеним вище судовим наказом за справою № 204/3529/24. Більш того, в даний час їх спільна дитина потребує лікування зору, а саме: згідно консультативного висновку від 23.09.2024 року, наданого ТОВ «Добра Сила», їх спільна донька ОСОБА_3 має понижену гостроту зору правого ока: 0.6, користується окулярами (непостійно), отримує оклюзію правого ока. Діганоз: «Частковоакомодаційна езотропія, абліопія високого ступеню лівого ока» та отримала рекомендації щодо лікування. Позивач, як єдина з батьків, хто виховує їх спільну дитину, несу матеріальні трати. Також, їх спільна дитина, ОСОБА_3 , з 20.08.2024 року навчається у групі неповного дня дитячого центру розвитку « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (ФОП ОСОБА_5 ), та починаючи з вказаного строку до сьогодні позивачка сплатила в цілому 47 250 грн за навчання. Дитина продовжує навчання. Враховуючи вищезазначене, вважає, що відповідач має обов`язок повною мірою, на рівні з нею забезпечувати потреби їхньої спільної дитини, а також враховуючи, що матеріальний стан відповідача змінився, та він здатен відраховувати на утримання їхньої спільної дитини аліменти в розмірі 1/3 (однієї третини) частки його доходу, але не меншій 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішення законної сили щодо даної позовної заяви та до досягнення повноліття їхньої спільною дитиною.
Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 31.03.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 30.04.2025, яке відкладено на 06.06.2025, в зв`язку з перебуванням судді на лікарняному.
Позивачка в судове засідання не з`явилася, зазначивши в позовній заяві, що судові засідання просить проводити за її відсутності, в зв`язку з перебуванням на військовій службі, позов задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, шляхом направлення судової повістки, з заявами до суду не звертався.
Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Пунктом 991 «Правил надання послуг поштового зв`язку», затверджених постановою КМ України від 5 березня 2009 р. № 270, встановлено, що рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», працівник поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.
Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається, що судова повістка відповідачу вручена.
Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву.
З письмової згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Оскільки відповідач з поясненнями чи запереченнями (відзивом на позов) щодо позовних вимог до суду не звертався, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.
Як убачається зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Виконавчим комітетом Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області 09 грудня 2019 року, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 . Батьками дитини зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
11.04.2024 року Красногвардійським районним судом м. Дніпра за справою №204/3529/24 винесено судовий наказ щодо стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 30.03.2024 року та до досягнення дитиною повноліття.
Як вбачається з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 згідно АСВП №77284852, виданого Волноваським відділом державної виконавчої служби у Волноваському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, було відкрите виконавче провадження (АСВП №77284852), та станом на 01.03.2025, ОСОБА_6 має заборгованість починаючи з березня 2024 року до лютого 2025 року щодо сплати аліментів на суму 17 681,09 грн.
Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.
Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права
та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України).
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків, яке виникає з моменту народження дітей і зберігається до досягнення ними повноліття.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Згідно зі статтею 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Зазначене також роз`яснено судам у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».
Ураховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не є незмінним. Отже, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, батьки можуть подати до суду заяву про збільшення або зменшення розміру аліментів.
СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них
та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).
Частиною 4 ст. 273 ЦПК України визначено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
Ті обставини, що з віком потреби дитини зростають, що, в свою чергу, тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживає дитина, на її утримання, забезпечення освіти, гармонійного розвитку, медичного догляду та відпочинку дитини є загальновідомими та не потребують доказування.
Із урахуванням цього, доведеним є факт, що матеріальне становище одержувача аліментів, як одна з умов, з якою пов`язується можливість збільшення розміру аліментів, змінилося, потреба в коштах для утримання і розвитку дитини істотно зросла, тому виникли підстави для вимоги до платника аліментів про збільшення їх розміру шляхом зміни способу їх стягнення.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Тому сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Тобто доказування є юридичним обов`язком сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).
Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Суд зазначає, що спільна дитина сторін проживає разом із матір`ю, відтак саме на неї лягає основний тягар по утриманню та вихованню дитини.
Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, з урахуванням тієї обставини, що обов`язок утримувати дітей лежить на обох батьках, вважає, що позовні вимоги про зміну способу стягнення аліментів підлягають задоволенню.
Також, суд зазначає, що відповідачем на підтвердження свого матеріального стану доказів не надано.
При розгляді справ про зміну розміру аліментів слід приймати до уваги, що вичерпного і чіткого переліку документів про майновий стан особи закон не містить, але такими доказами можуть бути, наприклад, довідки Пенсійного фонду України форми ОК-5 та ОК-7, а також інформація (витяг, довідка) про доходи з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, які містять, зокрема, дані щодо суми всіх доходів фізичної особи за відповідний період. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 14 червня 2023 року (справа № 758/8284/21).
Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.
Позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь на утримання малолітньої дитини аліменти у розмірі 1/3 частини, однак при визначення розміру аліментів суд враховує положення ст. 183 Сімейного Кодексу України, де вказано, що на утримання однієї дитини стягуються аліменти у розмірі - однієї чверті від заробітку (доходу) батька.
При таких обставинах, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на стягненні аліментів на утримання дитини є обґрунтованими, однак, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти у розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % пожиточного мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини, у зв`язку з чим заявлений позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 182, 195, 199, 200 СК України, ст.ст. 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273, 274, 280-284, 354, п.1ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Змінити розмір та порядок стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно судового наказу Красногвардійського районного суду м. Дніпро від 11.04.2024 року за справою №204/3529/24, та стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду і до повноліття дитини.
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Виконавчий лист, виданий на виконання судового наказу Красногвардійського районного суду м. Дніпро від 11.04.2024 по справі № 204/3529/24 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на дитину, щомісячно, починаючи стягнення з 30.03.2024 року та до досягнення дитиною повноліття - відкликати.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави в сумі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне найменування (ім`я) сторін:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 ,;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя О. М. Жорняк