Справа № 490/2868/25
н/п 2-с/490/148/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Черенкової Н.П.,

при секретарі Романової К.Т.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу № 490/2868/25 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» у особі Миколаївської філії ТОВ "Газорозподільні мережі України" про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу, -

ВСТАНОВИВ:

18.04.2025 року Центральним районним судом м. Миколаєва виданий судовий наказ (справа №490/2868/25) за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільної мережі України» в особі Миколаївської філії ТОВ «Газорозподільної мережі України», яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Миколаївської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» заборгованість за послуги з розподілу природного газу за період з 01.10.2023 по 31.03.2025 в сумі 5397,84 грн та судовий збір у розмірі 302,80 грн.

04.06.2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить скасувати судовий, мотивуючи це тим, що договір про надання послуг з розподілу природного газу не укладався та не надавався для ознайомлення, а тому стягнена сума заборгованість є безпідставною та необгрунтованою.

Отже, на підставі вищевикладеного, заявник вважає, що заборгованість нарахована неправомірно, а тому у заяві про видачу судового наказу вбачається спір про право, отже судовий наказ підлягає скасуванню.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 05.06.2025 року прийнято дану заяву до розгляду.

Відповідно до частини другої статті 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

ОСОБА_1 у заяві просив про поновлення пропущеного строку, в якому вказує, що про існування судового наказу йому не було відомо.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи 21.04.2025 року заявником було подано клопотання про ознайомлення зі справою, а 30.04.2025 р., в строку передбачений законом, ОСОБА_1 звернувся до Центрального районного суду м.Миколаєва з заявою про скасування судового наказу від 18.04.2025 року. Однак, ухвалою суду від 30.04.2025 року вищевказану заяву повернуто ОСОБА_1 без розгляду, в зв`язку з несплатою судового збору. За такого, заявником сплачено судовий збір та повторно подано 04.06.2025 року заяву про скасування судового наказу.

Враховуючи вищевказане, суд вважає причини пропуску строку на звернення із заявою про скасування судового наказу поважними, а тому клопотання заявника про поновлення пропущеного строку підлягає задоволенню.

Згідно із частиною третьою статті 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

За приписами частини другої статті 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Отже, враховуючи вимоги цивільно - процесуального законодавства - судовий наказ скасовується, якщо надійшла заява боржника про скасування судового наказу.

Відповідно до роз`яснень, викладених в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року за № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Крім того, мають враховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником; із доданих документів вбачається пропуск позовної давності, то така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто, в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право та при цьому закон не зобов`язує перевіряти наявні матеріали справи, а тому відповідна заява боржника є єдиною підставою для скасування судового наказу.

Отже, зазначені в заяві про скасування судового наказу доводи заявника можуть бути перевірені судом лише під час розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

За таких обставин, оскільки спірний наказ видано без врахування наведених у заяві про скасування судового наказу обставин та фактів, зважаючи на те, що боржник оспорює наявність заборгованості, суд доходить висновку, що заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу підлягає задоволенню.

Клопотання про поворот виконання судового наказу не заявлено.

За приписами частини другої статті 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.170,171 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу № 490/2868/25 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» у особі Миколаївської філії ТОВ "Газорозподільні мережі України" про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу задовольнити.

Скасувати судовий наказ, виданий Центральним районним судом м. Миколаєва 18 квітня 2025 року у справі №490/2868/25 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільної мережі України» в особі Миколаївської філії ТОВ «Газорозподільної мережі України», яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Миколаївської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» заборгованість за послуги з розподілу природного газу за період з 01.10.2023 по 31.03.2025 в сумі 5397,84 грн та судовий збір у розмірі 302,80 грн.

Роз`яснити стягувачу його право на звернення з тією самою вимогою до суду у позовному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя Н.П. Черенкова