АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року

м. Чернівці

cправа № 713/455/24

провадження № 22-ц/822/186/25

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Половінкіної Н. Ю.

суддів Кулянди М.І., Одинака О.О.

секретаря Тодоряка Г.Д.

з участю представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Акціонерного товариства «Сенс Банк» Матвійчука Михайла Зеноновича

учасники справи:

позивач ОСОБА_2

відповідач Акціонерне товариство «Сенс Банк»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Штефюк Наталія Василівна

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Сенс Банк», в інтересах якого діє адвокат Матвійчук Михайло Зенонович, на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 02 грудня 2024 року, головуючий у першій інстанції Осокін А.Л.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_2 у лютому 2024 року звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Сенс Банк» з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватного нотаріуса Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Штефюк Н.В. про визнання іпотеки припиненою.

Зазначала, що Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 укладено договір кредиту від 05 вересня 2005 року №211.

Забезпечено виконання зобов`язання договором між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 іпотеки від 06 вересня 2005 року №211, посвідченим приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Штефюк Н.В., зареєстрованим в реєстрі за номером 5514.

Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 25 квітня 2014 року у справі №713/451/14 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором від 05 вересня 2005 року №211 станом на 30 січня 2014 року в сумі 64921 грн 60 коп.

Вижницьким районним судом Чернівецької області 16 червня 2014 року видано виконавчий лист №713/451/14-ц з стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» боргу в сумі 64921 грн 60 коп.

ОСОБА_2 сплачено на депозитний рахунок Вижницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області сплачено 68464 грн 06 коп. за квитанцією від 08 квітня 2019 року №8 із призначенням платежу оплата заборгованості за виконавчим провадженням №44273306.

Постановою старшого державного виконавця Вижницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Мотовилець Н.Г. від 24 квітня 2019 року закінчено виконавче провадження №44273306 з виконання виконавчого листа №713/451/14-ц, виданого 16 червня 2014 року Вижницьким районним судом Чернівецької області з стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» боргу в сумі 64921 грн 60 коп. на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із повним виконанням судового рішення.

Також рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 28 лютого 2019 року у справі №713/833/1 за позовом Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок заборгованості за договором кредиту від 05 вересня 2005 року №211, укладеного між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 , що станом на 24 січня 2018 року становить 135505 грн та складається із суми заборгованості за кредитом 38102 грн 85 коп., за процентами 59263 грн 79 коп., пені за несвоєчасне повернення кредиту 10229 грн 56 коп., пені за несвоєчасне повернення процентів 15505 грн 46 коп., інфляційних втрат за кредитом 4953 грн 39 коп., інфляційних втрат за відсотками 7450 грн 45 коп.,звернено стягнення на предмет іпотеки, а саме житловий будинок загальною площею 125,6 кв.м, житловою площею 51,2 кв.м (літ.А), літню кухню (літ.Б), сарай (літ.В), сарай (літ.Г), сарай (літ.Д), вбиральня (літ.Е), криниця (Літ.К), розташований на земельній ділянці 0,25 га за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження» за початковою ціною згідно висновку експерта від 06 грудня 2018 року №5386-5392/18-26 в сумі 791795 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» судові витрати, що складаються з судового збору в сумі 2032 грн 58 коп., витрат, пов`язаних із проведенням експертизи в сумі 12584 грн, всього в умі 14616 грн 58 коп.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 14 травня 2019 року рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 28 лютого 2019 року в частині визначення розміру заборгованості змінено, визначено розмір заборгованості за кредитним договором від 05 вересня 2005 року в сумі 64921 грн 60 коп., яка складається з суми заборгованості за кредитом 38102 грн 85 коп., суми заборгованості за процентами 16892 грн 45 коп., пені за несвоєчасне повернення кредиту 5383 грн 09 коп., пені за несвоєчасне повернення процентів 3631 грн 19 коп., інфляційних втрат за кредитом 533 грн 44 коп., інфляційних втрат за процентами 378 грн 58 коп.

Вижницьким районним судом Чернівецької області 14 червня 2019 року видано виконавчий лист №713/833/18 з стягнення з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» судових витрат, а саме судового збору в сумі 2032 грн 58 коп., витрат, пов`язаних з проведенням експертизи в сумі 12584 грн, всього в сумі 14616 грн 58 коп.

Ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 20 квітня 2021 року замінено стягувача Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» правонаступни- ком Акціонерним товариством «Альфі-Банк».

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка К.О. від 22 вересня 2022 року про закінчення виконавчого провадження №66128938 з виконання виконавчого листа №713/833/18, виданого 14 червня 2019 року Вижницьким районним судом Чернівецької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» судового збору в сумі 2032 грн 58 коп., витрат, пов`язаних із проведенням експертизи в сумі 12584 грн, всього 14616 грн 58 коп. на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із повним виконанням рішення.

З огляду на те, що рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 03 березня 2014 року у справі №713/451/14-ц визначено обсяг зобов`язання за кредитним договором та стягнуто достроково згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України, враховуючи подальше повне фактичне виконання зазначеного судового рішення відповідно до постанови старшого державного виконавця Вижницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Мотовилець Н.Г. від 24 квітня 2019 року про закінчення виконавчого провадження зобов`язання за кредитним договором є таким, що припинилося у зв`язку з його виконанням, та як наслідок припинилася іпотека.

Звернулася до Акціонерного товариства «Сенс Банк» з заявою про вилучення запису про обтяження майна іпотекою та зняття заборони відчуження нерухомого майна 14 листопада 2023 року.

Просила припинити іпотеку об`єкту нерухомого майна реєстраційний номер 020 житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_2 на праві власності, що виникла на підставі іпотечного договору, посвідченого 06 вересня 2005 року приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Штефюк Н.В., зареєстрованого в реєстрі за номером 5514, номер запису про іпотеку 48118035.

Вилучити з Єдиного реєстру іпотек запис про обтяження нерухомого майна іпотекою номер 48118035 від 06 вересня 2005 року та зняти заборону відчуження номер 48117806, що зареєстровано 06 вересня 2005 року.

ОСОБА_2 у липні 2024 року звернулася до суду з заявою про зміну підстав позову.

Вказувала, що штрафні санкції за невиконання вимог зі страхування предмета іпотеки не пов`язані із невиконанням вимог щодо сплати основного зобов`язання, не забезпечуються іпотекою.

Зважаючи на те, що станом на жовтень 2013 року кредитор заявив дострокову вимогу, будь-які інші санкції, які не заявлялися по сьогодні слід вважати задавненими вимогами, які не входять до вимог за основним зобов`язанням (відсутні у рішенні, яким стягнуто заборгованість), набули ознак задавненої вимоги, що не може слугувати підставою для існування іпотеки попри виконання в повному обсязі судового рішення про стягнення кредитної заборгованості.

Акціонерне товариство «Сенс Банк» у травні 2024 року звернулося до суду з заявою про закриття провадження у справі.

Посилалося на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 25 квітня 2014 року у справі №713/630/22 за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання кредитного а іпотечного договорів припиненими, усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном, яким вирішено спір між тими самими сторонами, з тих самих підстав, про той самий предмет.

Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк», Акціонерне товариство «Альфа-Банк», Акціонерне товариство «Сенс Банк» є однією юридичною особою.

Вважало, що участь у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватного нотаріуса Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Штефюк Н.В. не свідчить про різний суб`єктний склад сторін у справі.

Не вважаються зміною підстави позову доповнення його новими обставинами.

ОСОБА_2 в обох справах прагнула отримати один і той самий результат, зменшення позовних вимог у справі, яка розглядається, порівняно із справою №713/630/22 не свідчить про зміну предмету позову.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 30 жовтня 2024 року заяву Акціонерного товариства «Сенс Банк» про закриття провадження у справі залишено без задоволення.

Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 02 грудня 2024 року позов ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Сенс Банк» з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватного нотаріуса Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Штефюк Н.В. про визнання іпотеки припиненою задоволено частково.

Припинено іпотеку об`єкту нерухомого майна реєстраційний номер 020 житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_2 на праві власності, що виникла на підставі іпотечного договору, посвідченого 06 вересня 2005 року приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Штефюк Н.В., зареєстрованого в реєстрі за номером 5514, номер запису про іпотеку 48118035.

В решті відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Акціонерне товариство «Сенс Банк» в апеляційній скарзі просить рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 02 грудня 2024 року в частині задоволення позову скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Сенс Банк» з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватного нотаріуса Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Штефюк Н.В. про визнання іпотеки припиненою закрити.

Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги

Акціонерне товариство «Сенс Банк» вказувало на безпідставність ухвали Вижницького районного суду Чернівецької області від 30 жовтня 2024 року в частині залишення без задоволення заяви Акціонерного товариства «Сенс Банк» про закриття провадження у справі.

Посилалося на те, що рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 25 квітня 2014 року у справі №713/630/22 за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання кредитного та іпотечного договорів припиненими, усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном вирішено спір між тими самими сторонами, про той самий предмет, з тих самих підстав.

ОСОБА_2 у наведеній справі просила визнати припиненим зобов`язання за кредитним договором від 05 вересня 2005 року №211; визнати припиненим зобов`язання за іпотечним договором від 06 вересня 2005 року №211, посвідченим приватним нотаріусом Вижницького нотаріального округу Чернівецької області Штефюк Н.В. за реєстровим номером 5514/75; усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні переданим у іпотеку Будинком та припинити у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про іпотеку номер 35175559 від 06 вересня 2005 року, припинити в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна реєстраційним номер 35175579 від 06 вересня 2005 року та зняти заборону відчуження будинку АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 .

Як на підставу позову ОСОБА_2 посилалася на ті ж обставини, що і у справі, яка розглядається, зокрема, на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 25 квітня 2014 року у справі №713/451/14 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 28 лютого 2019 року у справі №713/833/1 за позовом Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки та повне їх виконання.

ОСОБА_2 подано до Чернівецького апеляційного суду клопотання від 23 вересня 2022 року, до якого було долучено копію квитанції від 15 вересня 2022 року про сплату 14616 грн 60 коп. заборгованості, визначеної рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 28 лютого 2019 року у справі №713/833/18, та копію постанови про закінчення виконавчого провадження, на які ОСОБА_2 у первісному позові у справі №713/630/22

не посилалася, але були врахованім судом апеляційної інстанції при вирішенні спору, на які ОСОБА_2 повторно посилається у справі, що розглядається.

Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк», Акціонерне товариство «Альфа-Банк», Акціонерне товариство «Сенс Банк» є однією юридичною особою.

Вважало, що участь у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватного нотаріуса Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Штефюк Н.В. не свідчить про різний суб`єктний вклад сторін у справі.

Не вважаються зміною підстави позову доповнення його новими обставинами.

ОСОБА_2 в обох справах заявляє вимоги про усунення перешкод у користуванні власністю в один і той самий спосіб, вимоги про визнання припиненим зобов`язання за іпотечним договором та про визнання іпотеки припиненою є тотожними, основною метою є припинення в реєстрах обтяжень накладення на іпотечне майно. Зменшення позовних вимог у справі, яка розглядається, порівняно із справою №713/630/22 не свідчить про зміну предмету позову.

Крім того, суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку, що із прийняттям рішення у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором договірні правовідносини між сторонами припинились.

Отже, оскільки заборгованість за рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 25 квітня 2014 року у справі №713/451/14 була погашена тільки 08 квітня 2019 року, то за період з 30 січня 2014 року по 08 квітня 2019 року кредитор вправі був нараховувати відсотки за користування кредитними коштами в розмірі 15% річних.

Таким чином заборгованість за кредитним договором по відсотках станом на 08 квітня 2019 року становила 29641 грн 94 коп., яка не погашена.

Пунктом 3.2 іпотечного договору встановлена відповідальність за невиконання зобов`язання застрахувати предмет іпотеки у розмірі 25% вартості предмета іпотеки, визначеної згідно пункту 1.1.1 іпотечного договору за кожен випадок, що становить 30000 грн.

За порушення пунктів 3.3.4, 3.3.5, 3.3.6, 3.3.8, 3.3.9, 3.3.10 кредитного договору штраф складає найменше 18%, що становить 14400 грн.

Отже сумарна заборгованість за штрафними санкціями, які забезпечені іпотечним договором становить 44400 грн.

Акціонерне товариство «Сенс Банк» втратило можливість стягнути таку заборгованість в примусовому порядку, але вправі скористатись позасудовим способом звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку статті 37 Закону України «Про іпотеку».

Вважає, що суд першої інстанції повинен був відмовити у позові в частині вилучення з Єдиного реєстру іпотек запис про обтяження і з інших підстав, оскільки вимога про зняття обтяження суперечить приписам пункту 1 частини 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Карпюк Ю.М., просить апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сенс Банк» залишити без задоволення.

Вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо відсутності підставі для закриття провадження у справі.

Предмет позову у справі №713/630/22 за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання кредитного та іпотечного договорів припиненими, усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном та у цій справі є різними, адже визнання іпотеки припиненою та припинення кредитного та іпотечного зобов`язань є нетотожними способами захисту.

Також підстави позову є нетотожними, у позові у справі №713/630/22 за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання кредитного та іпотечного договорів припиненими, усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном відсутні обставини винесення приватним виконавцем Кондрюком К.О. постанови про закінчення виконавчого провадження від 22 вересня 2022 року у межах виконавчого провадження номер 66128938 з виконання виконавчого листа №713/833/18, виданого 14 вересня 2019 року Вижницьким районним судом Чернівецької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства Укрсоцбанк» судового збору в сумі 2032 грн 58 коп., витрат, пов`язаних з проведенням експертизи в сумі 12584 грн, всього 14616 грн.

ОСОБА_2 посилається на виконання рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 25 квітня 2014 року у справі №713/451/14 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 28 лютого 2019 року у справі №713/833/1 за позовом Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 25 квітня 2014 року у справі №713/451/14 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості встановлено зміну кредитором умов основного зобов`язання, дострокове стягнення кредитної заборгованості, розмір заборгованості в сумі 64921 грн 60 коп., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 38102 грн 85 коп., заборгованості за процентами в сумі 16892 грн 45 коп., пені за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 5383 грн 09 коп., пені за несвоєчасне повернення процентів в сумі 3631 грн 19 коп., інфляційних втрат за кредитом в сумі 533 грн 44 коп., інфляційних втрат за процентами в сумі 378 грн 58 коп.

Постановою старшого державного виконавця Вижницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Мотовилець Н.Г. від 24 квітня 2019 року закінчено виконавче провадження №44273306 у зв`язку із повним виконанням судового рішення.

Чернівецьким апеляційним судом не було враховано постанову приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка К.О. від 22 вересня 2022 року про закінчення виконавчого провадження №66128938 з виконання виконавчого листа №713/833/18, виданого 14 вересня 2019 року Вижницьким районним судом Чернівецької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» судового збору в сумі 2032 грн 58 коп., витрат, пов`язаних із проведенням експертизи в сумі 12584 грн, всього 14616 грн 58 коп. у зв`язку із повним виконанням рішення, не надано жодної оцінки.

Штрафні санкції за невиконання вимог із страхування предмета іпотеки за життя позичальника не пов`язані із невиконанням вимог щодо сплати основного зобов`язання, не забезпечуються іпотекою.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Акціонерного товариства «Сенс Банк», в інтересах якого діє адвокат Матвійчук М.З., підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Сенс Банк» з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватного нотаріуса Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Штефюк Н.В. про визнання іпотеки припиненою дійшов висновку про наявність підстав для захисту права ОСОБА_2 у спосіб припинення іпотеки об`єкту нерухомого майна реєстраційний номер 020 житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_2 на праві власності, що виникла на підставі іпотечного договору, посвідченого 06 вересня 2005 року приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Штефюк Н.В., зареєстрованого в реєстрі за номером 5514, номер запису про іпотеку 48118035.

На обгрунтування таких висновків суд першої інстанції зазначив про припинення договору між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 іпотеки від 05 вересня 2005 року №21, зареєстрованого в реєстрі за номером 211, у зв`язку із виконанням зобов`язання за договором між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 кредиту від 05 вересня 2005 року №211, наявність підстав для зняття обтяження нерухомого майна.

Водночас суд першої інстанції вважав, що позовні вимоги ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Сенс Банк» з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватного нотаріуса Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Штефюк Н.В. про вилучення з Єдиного реєстру іпотек запису про обтяження нерухомого майна іпотекою номер 48118035 від 06 вересня 2005 року та зняття заборони відчуження номер 48117806, зареєстрованого 06 вересня 2005 року, є необґрунтованими.

Мотивовано такі висновки суду першої інстанції недоведеністю наявності спору між Акціонерним товариством «Сенс Банк» та ОСОБА_2 про вилучення запису з Єдиного реєстру іпотек, залежність наявності чи відсутності запису в Єдиному реєстрі іпотек від Акціонерного товариства «Сенс Банк», яке має повноваження на видалення.

Разом з тим, суд першої інстанції, залишаючи без задоволення заяву Акціонерного товариства «Сенс Банк» про закриття провадження у справі, вказав на відсутність підстав, передбачених пунктом 3 частиною 1 статті 255 ЦПК України, для закриття провадження у справі, оскільки предмет позову у цій справі різниться від предмета позову, визначеного у справі №713/630/22.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення наведеним нормам відповідає.

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 укладено договір кредиту від 05 вересня 2005 року №211.

На підставі пункту 1.1, 1.1.2 договору кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового використання грошові кошти в сумі 80000 грн зі сплатою 15 процентів річних за перший рік, подальший розмір процентів за користування кредитом підлягає щорічному перегляду згідно з умовами пункту 2.6 цього договору. Кінцевий термін повернення заборгованості по кредиту 04 вересня 2012 року.

Відповідно до пункту 3.3.4 договору позичальник зобов`язаний протягом двох робочих днів від дати укладення іпотечного договору забезпечити оформлення договору страхування предмета іпотеки на весь період користування кредитом на його повну вартість від ризиків випадкового знищення, випадкового пошкодження або псування на користь кредитора як вигодонабувача.

Забезпечено виконання зобов`язання договором між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 іпотеки від 05 вересня 2005 року №211, посвідченим приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Штефюк Н.В., зареєстрованим в реєстрі за номером 5514.

За містом пункту 1.1 договору ОСОБА_2 передала в іпотеку житловий будинок загальною площею 125,6 кв.м, житловою площею 51,2 кв.м (літ.А), літню кухню (літ.Б), сарай (літ.В), сарай (літ.Г), сарай (літ.Д), вбиральня (літ.Е), криниця (Літ.К), розташований на земельній ділянці 0,25 га за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно із пунктом 2.1.6 договору іпотекодавець зобов`язаний застрахувати предмет іпотеки на повну його вартість.

Пунктом 3.2 іпотечного договору встановлена відповідальність за невиконання зобов`язання застрахувати предмет іпотеки у розмірі 25% вартості предмета іпотеки, визначеної згідно пункту 1.1.1 іпотечного договору за кожен випадок, що становить 30000 грн.

Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 25 квітня 2014 року у справі №713/451/14 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором від 05 вересня 2005 року №211 станом на 30 січня 2014 року в сумі 64921 грн 60 коп.

Вижницьким районним судом Чернівецької області 16 червня 2014 року видано виконавчий лист №713/451/14-ц з стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» боргу в сумі 64921 грн 60 коп.

ОСОБА_2 сплачено на депозитний рахунок Вижницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області сплачено 68464 грн 06 коп. за квитанцією від 08 квітня 2019 року №8 із призначенням платежу оплата заборгованості за виконавчим провадженням №44273306.

Постановою старшого державного виконавця Вижницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Мотовилець Н.Г. від 24 квітня 2019 року закінчено виконавче провадження №44273306 з виконання виконавчого листа №713/451/14-ц, виданого 16 червня 2014 року Вижницьким районним судом Чернівецької області з стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» боргу в сумі 64921 грн 60 коп. на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із повним виконанням судового рішення.

Також рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 28 лютого 2019 року у справі №713/833/1 за позовом Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок заборгованості за договором кредиту від 05 вересня 2005 року №211, укладеного між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 , що станом на 24 січня 2018 року становить 135505 грн та складається із суми заборгованості за кредитом 38102 грн 85 коп., за процентами 59263 грн 79 коп., пені за несвоєчасне повернення кредиту 10229 грн 56 коп., пені за несвоєчасне повернення процентів 15505 грн 46 коп., інфляційних втрат за кредитом 4953 грн 39 коп., інфляційних втрат за відсотками 7450 грн 45 коп., звернено стягнення на предмет іпотеки, а саме житловий будинок загальною площею 125,6 кв.м, житловою площею 51,2 кв.м (літ.А), літню кухню (літ.Б), сарай (літ.В), сарай (літ.Г), сарай (літ.Д), вбиральня (літ.Е), криниця (Літ.К), розташований на земельній ділянці 0,25 га за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження» за початковою ціною згідно висновку експерта від 06 грудня 2018 року №5386-5392/18-26 в сумі 791795 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» судові витрати, що складаються з судового збору в сумі 2032 грн 58 коп., витрат, пов`язаних із проведенням експертизи в сумі 12584 грн, всього в умі 14616 грн 58 коп.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 14 травня 2019 року рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 28 лютого 2019 року в частині визначення розміру заборгованості змінено, визначено розмір заборгованості за кредитним договором від 05 вересня 2005 року в сумі 64921 грн 60 коп., яка складається з суми заборгованості за кредитом 38102 грн 85 коп., суми заборгованості за процентами 16892 грн 45 коп., пені за несвоєчасне повернення кредиту 5383 грн 09 коп., пені за несвоєчасне повернення процентів 3631 грн 19 коп., інфляційних втрат за кредитом 533 грн 44 коп., інфляційних втрат за процентами 378 грн 58 коп.

Вижницьким районним судом Чернівецької області 14 червня 2019 року видано виконавчий лист №713/833/18 з стягнення з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» судових витрат, а саме судового збору в сумі 2032 грн 58 коп., витрат, пов`язаних з проведенням експертизи в сумі 12584 грн, всього в сумі 14616 грн 58 коп.

Ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 20 квітня 2021 року замінено стягувача Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» правонаступни- ком Акціонерним товариством «Альфі-Банк».

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка К.О. від 22 вересня 2022 року про закінчення виконавчого провадження №66128938 з виконання виконавчого листа №713/833/18, виданого 14 червня 2019 року Вижницьким районним судом Чернівецької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» судового збору в сумі 2032 грн 58 коп., витрат, пов`язаних із проведенням експертизи в сумі 12584 грн, всього 14616 грн 58 коп. на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із повним виконанням рішення.

ОСОБА_2 звернулася до Акціонерного товариства «Сенс Банк» з заявою про вилучення запису про обтяження майна іпотекою та зняття заборони відчуження нерухомого майна 14 листопада 2023 року.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до правила, встановленого ч.1 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду у п.3 постанови від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Відповідно до ст.19 Конституції України, ст.1 ЦПК та з урахуванням положення ч.4 ст.10 ЦПК вийти за межі заявлених вимог (вирішити незаявлену вимогу, задовольнити вимогу позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено) суд має право лише у випадках, прямо передбачених законом.

Предметом позову ОСОБА_2 , тобто матеріально-правовою вимогою, стосовно якої остання просила ухвалити судове рішення, є припинення іпотеки об`єкту нерухомого майна реєстраційний номер 020 житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_2 на праві власності, що виникла на підставі іпотечного договору, посвідченого 06 вересня 2005 року приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Штефюк Н.В., зареєстрованого в реєстрі за номером 5514, номер запису про іпотеку 48118035;

вилучення з Єдиного реєстру іпотек запис про обтяження нерухомого майна іпотекою номер 48118035 від 06 вересня 2005 року та зняття заборони відчуження номер 48117806, що зареєстровано 06 вересня 2005 року.

Обставинами, якими ОСОБА_2 обгрунтовувала позовні вимоги, зазначалося виконання рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 25 квітня 2014 року у справі №713/451/14 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 28 лютого 2019 року у справі №713/833/1 за позовом Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до постанови старшого державного виконавця Вижницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Мотовилець Н.Г. від 24 квітня 2019 року про закінчення виконавчого провадження№44273306 з виконання виконавчого листа №713/451/14-ц, виданого 16 червня 2014 року Вижницьким районним судом Чернівецької області з стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» боргу в сумі 64921 грн 60 коп., постанови приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка К.О. від 22 вересня 2022 року про закінчення виконавчого провадження №66128938 з виконання виконавчого листа №713/833/18, виданого 14 червня 2019 року Вижницьким районним судом Чернівецької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» судового збору в сумі 2032 грн 58 коп., витрат, пов`язаних із проведенням експертизи в сумі 12584 грн, всього 14616 грн 58 коп.

З огляду на наведене ОСОБА_2 не зверталась з позовом до Акціонерного товариства «Сенс Банк» з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватного нотаріуса Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Штефюк Н.В. про зняття обтяження, твердження Акціонерного товариства «Сенс Банк» в апеляційній скарзі про обрання ОСОБА_2 неналежного способу захисту є безпідставними.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Способи захисту цивільного права чи інтересу - це визначені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, інтересів і вплив на правопорушника (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16 (пункт 5.5)). Інакше кажучи, це дії, спрямовані на попередження порушення або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу. Такі способи мають бути доступними й ефективними (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 310/11024/15-ц (пункт 14)).

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 ЦК України.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обов`язків.

За положеннями частини першої статті 593 ЦК України припинення права іпотеки в разі належного виконання основного зобов`язання презюмується.

Звернення особи до суду з позовом про визнання іпотеки такою, що припинена, на підставі частини першої статті 593 ЦК України не є необхідним, проте такі вимоги можуть розглядатися судом у разі наявності відповідного спору.

Отже, слід дійти висновку про те, що в разі невизнання кредитором права іпотекодавця, передбаченого частиною першою статті 593 ЦК України, на припинення зобов`язання таке право підлягає захисту судом шляхом визнання його права на підставі пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України.

Таким чином, право іпотекодавця підлягає судовому захисту за його позовом шляхом визнання іпотеки такою, що припинена, а не шляхом припинення договору іпотеки чи шляхом припинення зобов`язання за договором.

Вказаний правовий висновок висловив Верховний Суд України у постанові від 04 лютого 2015 року у справі № 6-243цс14.

Звернення ОСОБА_2 до суду з позовом до Акціонерного товариства «Сенс Банк», яке є правонаступником Акціонерно-комерційного банку соціального розписку Укрсоцбанк», про визнання іпотеки припиненою є належним способом захисту, формулювання позовних вимог шляхом визнання іпотеки припиненою відповідає положенням статті 599 ЦК України та статті 17 Закону України «Про іпотеку».

Верховний Суд у постанові від 01 лютого 2023 року у справі № 910/9872/21 зазначив, що звертаючись до суду із позовом у цій справі, позивач у прохальній частині позовної заяви просив визнати договори іпотеки припиненими. При цьому, в обґрунтування своїх вимог Публічним акціонерним товариством "ГОРИНЬ" як фактичні підстави позову визначено те, що зобов`язання за кредитними договорами припинилися у зв`язку із їх належним виконанням.

Оцінюючи правомірність та ефективність обрано способу захисту, Верховний Суд виходить із того, що договір, в першу чергу, є домовленістю сторін. Договір як документ - є оформленням цієї домовленості. Під договором також розуміється й правовідношення, що виникло на підставі цієї домовленості, а змістом такого правового відношення є певні права та обов`язки сторін.

Зі змісту зазначених підстав позову є очевидним те, що позивач, звертаючись до суду, обґрунтовував свої вимоги припиненням саме іпотеки за іпотечними договорами як правовідношення, тобто похідного зобов`язання, а не самих договорів іпотеки, як домовленості чи документу, тобто застосованої в іншому сенсі категорії "договір".

Виходячи з такого розуміння категорії "договір", вимога про визнання таким, що припинено, договору іпотеки, а також вимога про визнання такими, що припинилися правові відносини з іпотеки, є тотожними за своєю правовою природою та змістом.

При цьому суд враховує, що некоректне, з точки зору лінгвістики, формулювання вимог позову не може бути перешкодою для захисту порушеного права особи, яка звернулася до суду, оскільки надміру формалізований підхід щодо дослівного розуміння вимог позову, як реалізованого способу захисту, суперечить завданням господарського судочинства, якими є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Надаючи правову оцінку належності обраного позивачем способу захисту, судам належить зважати й на його ефективність з точки зору статті 13Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У §145 рішення Європейського суду з прав людини від 15 листопада 1996 року у справі «Chahal v. the United Kingdom» (заява №22414/93, [1996] ECHR 54) суд зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові способи для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати особі такі способи правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, ЄСПЛ указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю способів, що передбачаються національним правом.

У статті 13 Конвенції гарантується доступність на національному рівні засобу захисту, здатного втілити в життя сутність прав та свобод за Конвенцією, у якому б вигляді вони не забезпечувались у національній правовій системі. Таким чином, стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування, хоча Держави-учасниці мають певну свободу розсуду щодо способу, у який вони виконують свої зобов`язання за цим положенням Конвенції. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається статтею 13, має бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (§ 75 рішення ЄСПЛ у справі «Афанасьєв проти України» від 05 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Іншими словами, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Тим більше, що пріоритет норм міжнародного права за наявності колізій з внутрішнім законодавством надає судам України досить широкі повноваження при обранні джерела права задля вирішення конкретного спору.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейського суду з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини, ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейського суду з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, держава Україна несе обов`язок перед заінтересованими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і в пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004у справі № 1-33/2004, в якому зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Крім того, Конституційний Суд України у пункті 9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Такі правові позиції Верховний Суд виклав в постановах від 22 травня 2019 року у справі №310/7353/13-ц та від 17 березня 2020 року у справі 274/4841/17.

Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18).

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

У зв`язку із тим, що припинення основного зобов`язання має наслідком і припинення іпотеки, то відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку (частина 2статті 593 ЦК України, частина 3статті 17 Закону України «Про іпотеку»).

Обмеження речових прав на нерухоме майно (обтяження нерухомого майна) - це обмеження або заборона розпорядження нерухомим майном, установлена відповідно до правочину (договору), закону або актів органів державної влади, місцевого самоврядування, їх посадових осіб, прийнятих у межах повноважень, визначених законом (абзац п`ятий частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» у редакції, чинній на момент укладення іпотечного договору).

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Записи про державну реєстрацію обтяжень нерухомого майна, а також іпотеки за належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором є перешкодами у реалізації власником права розпорядження відповідним майном.

Відповідний правовий висновок викладений у пункті 54 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 711/4556/16-ц (провадження № 14-88цс19).

З припиненням іпотеки фактично припиняється обтяження нерухомого майна іпотекою, адже правові підстави для його утримання під обтяженням відсутні.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 742/985/18-ц (провадження № 61-4764св19).

У постанові Верховного Суду від 26 січня 2022 року у справі № 127/26402/20, з посиланням на постанову Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 711/4556/16, зроблено висновок, що записи про державну реєстрацію обтяжень нерухомого майна, а також іпотеки за належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором є перешкодами у реалізації власником права розпорядження відповідним майном. Зняття обтяження з нерухомого майна здійснюється безпосередньо судом, який розглядає спір про припинення іпотеки, а не шляхом покладення відповідного зобов`язання на державного реєстратора.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17 (провадження № 12-44гс20) зазначила, що «виключення запису про обтяження (зокрема на підставі судового рішення) саме по собі не припиняє іпотеки, яка залишається чинною. […]

Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 593 ЦК України застава (іпотека) припиняється у разі реалізації предмета застави (іпотеки), а не у зв`язку зі скасуванням обтяження, зокрема обмеження щодо розпорядження майном боржника. При цьому виключення з Державного реєстру іпотек запису про іпотеку не є підставою для припинення іпотеки, оскільки така підстава не передбачена законом. […]

Виключення на підставі судового рішення відомостей про право іпотеки з Державного реєстру іпотек не може впливати на чинність іпотеки, оскільки така підстава припинення іпотеки не передбачена законом».

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 березня 2019 року у справі №711/4556/16-ц (провадження № 14-88 цс 19) зазначила, що суди мали ухвалити рішення, яким зняти заборону відчуження земельної ділянки та виключити відповідні записи з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек.

Встановлено, що Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 укладено договір кредиту від 05 вересня 2005 року №211.

На підставі пункту 1.1, 1.1.2 договору кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового використання грошові кошти в сумі 80000 грн зі сплатою 15 процентів річних за перший рік, подальший розмір процентів за користування кредитом підлягає щорічному перегляду згідно з умовами пункту 2.6 цього договору. Кінцевий термін повернення заборгованості по кредиту 04 вересня 2012 року.

Відповідно до пункту 3.3.4 договору між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 кредиту від 05 вересня 2005 року №211 позичальник зобов`язаний протягом двох робочих днів від дати укладення іпотечного договору, зазначеного в пункті 1.3.1 цього договору, забезпечити оформлення договору страхування предмета іпотеки на весь період користування кредитом на його повну вартість від ризиків випадкового знищення, випадкового пошкодження або псування на користь кредитора як вигодонабувача та надання кредитору оригінального примірника цього договору або його нотаріально засвідченої копії, а також протягом двох робочих днів після внесення змін та/або доповнень до вищезазначеного договору страхування забезпечувати надання кредитору оригінальних примірників або нотаріально засвідчених копій цих змін та /або доповнень.

За змістом пункту 3.3.5 наведеного договору позичальник зобов`язаний протягом двох робочих днів від дати укладення цього договору оформити договір особистого страхування на суму кредиту від ризиків смерті позичальника через захворювання чи нещасний випадок, втрати ним працездатності через захворювання чи нещасний випадок на корить кредитора як вигодонабувача та надати кредитору оригінальний примірник цього договору або його нотаріально засвідчену копію, а також протягом двох робочих днів після внесення змін та/або доповнень до вищезазначеного договору страхування надати кредитору оригінальний примірник або нотаріально засвідчені копії цих змін та /або доповнень.

Згідно із пунктом 3.3.6 договору позичальник зобов`язаний суворо дотримуватися положень цього договору, а також договорів, визначених пунктом 1.3 цього договору.

На підставі пункту 3.3.8 договору позичальник зобов`язаний сплачувати проценти за використання кредиту в порядку, визначеному пунктами 2.4, 2.5 цього договору.

Пунктом 3.3.9 договору передбачено, що позичальник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному пунктом 1.1 цього договору.

Згідно з пунктом 3.3.10 договору позичальник зобов`язаний достроково повернути кредит, погасити нараховані проценти та сплатити можливі штрафні санкції у випадках, визначених пунктами 2.6.3, 3.2.3, 4.4, 4.5, 5.4 цього договору.

Відповідно до пункту 4.3 договору у разі порушення позичальником вимог пунктів 3.3.2-3.3.16 цього договору, позичальник зобов`язаний сплатити кредитору штраф у розмірі 3 проценти від суми кредиту, визначеного пунктом 1.1 цього договору за кожний випадок.

Також Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 вчинено договір іпотеки від 06 вересня 2005 року №211, посвідченим приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Штефюк Н.В., зареєстрований в реєстрі за номером 5514.

За містом пункту 1.1 договору ОСОБА_2 передала в іпотеку житловий будинок загальною площею 125,6 кв.м, житловою площею 51,2 кв.м (літ.А), літню кухню (літ.Б), сарай (літ.В), сарай (літ.Г), сарай (літ.Д), вбиральня (літ.Е), криниця (Літ.К), розташований на земельній ділянці 0,25 га за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі пункту 2.1.6 договору іпотекодавці зобов`язані застрахувати предмет іпотеки на повну його вартість, а за невиконання такого зобов`язання наступає відповідальність встановлена пунктом 3.2 іпотечного договору, а саме сплати іпотекодавцем 25 відсотків вартості предмета іпотеки визначеної пунктом 1.1.1 іпотечного договору, за кожен випадок.

Приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Штефюк Н.В. 06 вересня 2005 року накладено заборону відчуження на зазначені в договорі господарські споруди, що знаходяться по АДРЕСА_1 , належать ОСОБА_2 , до припинення договору іпотеки.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Виконання зобов`язання може забезпечуватися заставою (частина перша статті 546 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Поняття іпотеки деталізує абзац третій статті 1 Закону України «Про іпотеку», який визначає, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до частини п`ятої статті 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання та є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Згідно із частиною першою статті 4 Закону України «Про іпотеку» обтяження нерухомого майна підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством.

Іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання (абзац другий частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку»).

За змістом частини 3 статті 17 Закону України «Про іпотеку» відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

У постанові Верховного Суду України від 21 вересня 2016 року у справі № 6-1685цс16 зроблено висновок, що Закон України «Про іпотеку» є спеціальним законом щодо врегулювання правовідносин з приводу іпотечного майна, а положення статті 17 Закону України «Про іпотеку» містить виключний перелік підстав припинення іпотеки, аналогічний із закріпленим у статті 593 ЦК України.

Закон України «Про іпотеку» як акт цивільного законодавства визначає правові підстави для припинення не тільки іпотеки як додаткового зобов`язання, а й основного зобов`язання, що випливає з кредитного договору.

За належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором припиняється як це зобов`язання, так і зобов`язання за договором іпотеки, які є похідним від основного зобов`язання.

Такі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 910/16461/16; від 14 листопада 2018 року в справі № 500/4127/16-ц;від 06 серпня 2020 року в справі №337/1000/19; від 28 квітня 2021 року в справі № 569/14282/19, від 07 липня 2021 року в справі № 756/13164/18, від 23 лютого 2022 року у справі № 204/3806/20 та від 21 липня 2021 року у справі № 209/1998/19.

Відповідно до частини п`ятої статті 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів та інформація про припинення обтяження. Записи щодо обтяжень, які втратили свою чинність, підлягають вилученню з Державного реєстру через шість місяців після реєстрації відомостей про припинення обтяження.

У частині третій статті 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов`язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків.

Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 25 квітня 2014 року у справі №713/451/14 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором від 05 вересня 2005 року №211 станом на 30 січня 2014 року в сумі 64921 грн 60 коп.

Вижницьким районним судом Чернівецької області 16 червня 2014 року видано виконавчий лист №713/451/14-ц з стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» боргу в сумі 64921 грн 60 коп.

ОСОБА_2 сплачено на депозитний рахунок Вижницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області сплачено 68464 грн 06 коп. за квитанцією від 08 квітня 2019 року №8 із призначенням платежу оплата заборгованості за виконавчим провадженням №44273306.

Постановою старшого державного виконавця Вижницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Мотовилець Н.Г. від 24 квітня 2019 року закінчено виконавче провадження №44273306 з виконання виконавчого листа №713/451/14-ц, виданого 16 червня 2014 року Вижницьким районним судом Чернівецької області з стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» боргу в сумі 64921 грн 60 коп. на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із повним виконанням судового рішення.

Також рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 28 лютого 2019 року у справі №713/833/1 за позовом Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок заборгованості за договором кредиту від 05 вересня 2005 року №211, укладеного між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 , що станом на 24 січня 2018 року становить 135505 грн та складається із суми заборгованості за кредитом 38102 грн 85 коп., за процентами 59263 грн 79 коп., пені за несвоєчасне повернення кредиту 10229 грн 56 коп., пені за несвоєчасне повернення процентів 15505 грн 46 коп., інфляційних втрат за кредитом 4953 грн 39 коп., інфляційних втрат за відсотками 7450 грн 45 коп.,звернено стягнення на предмет іпотеки, а саме житловий будинок загальною площею 125,6 кв.м, житловою площею 51,2 кв.м (літ.А), літню кухню (літ.Б), сарай (літ.В), сарай (літ.Г), сарай (літ.Д), вбиральня (літ.Е), криниця (Літ.К), розташований на земельній ділянці 0,25 га за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження» за початковою ціною згідно висновку експерта від 06 грудня 2018 року №5386-5392/18-26 в сумі 791795 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» судові витрати, що складаються з судового збору в сумі 2032 грн 58 коп., витрат, пов`язаних із проведенням експертизи в сумі 12584 грн, всього в умі 14616 грн 58 коп.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 14 травня 2019 року рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 28 лютого 2019 року в частині визначення розміру заборгованості змінено, визначено розмір заборгованості за кредитним договором від 05 вересня 2005 року в сумі 64921 грн 60 коп., яка складається з суми заборгованості за кредитом 38102 грн 85 коп., суми заборгованості за процентами 16892 грн 45 коп., пені за несвоєчасне повернення кредиту 5383 грн 09 коп., пені за несвоєчасне повернення процентів 3631 грн 19 коп., інфляційних втрат за кредитом 533 грн 44 коп., інфляційних втрат за процентами 378 грн 58 коп.

Вижницьким районним судом Чернівецької області 14 червня 2019 року видано виконавчий лист №713/833/18 з стягнення з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» судових витрат, а саме судового збору в сумі 2032 грн 58 коп., витрат, пов`язаних з проведенням експертизи в сумі 12584 грн, всього в сумі 14616 грн 58 коп.

Ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 20 квітня 2021 року замінено стягувача Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» правонаступни- ком Акціонерним товариством «Альфі-Банк».

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка К.О. від 22 вересня 2022 року про закінчення виконавчого провадження №66128938 з виконання виконавчого листа №713/833/18, виданого 14 червня 2019 року Вижницьким районним судом Чернівецької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» судового збору в сумі 2032 грн 58 коп., витрат, пов`язаних із проведенням експертизи в сумі 12584 грн, всього 14616 грн 58 коп. на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із повним виконанням рішення.

Встановивши, що ОСОБА_2 виконала свої зобов`язання за договором між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 кредиту від 05 вересня 2005 року №211 шляхом повного виконання рішення Вижницького районного суду Чернівецької області 16 червня 2014 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» боргу в сумі 64921 грн 60 коп., рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 28 лютого 2019 року у справі №713/833/1 за позовом Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» судових витрат, що складаються з судового збору в сумі 2032 грн 58 коп., витрат, пов`язаних із проведенням експертизи в сумі 12584 грн, всього в сумі 14616 грн 58 коп., суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про припинення зобов`язання за кредитним договором.

Водночас суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для визнання іпотеки припиненою, оскільки з моменту виконання у повному обсязі зобов`язань за договором між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 кредиту від 05 вересня 2005 року №211, визначених рішення Вижницького районного суду Чернівецької області 16 червня 2014 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» боргу в сумі 64921 грн 60 коп., рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 28 лютого 2019 року у справі №713/833/1 за позовом Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки іпотека за договором між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 іпотеки від 05 вересня 2005 року №211, посвідченого приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Штефюк Н.В., в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» судових витрат, що складаються з судового збору в сумі 2032 грн 58 коп., витрат, пов`язаних із проведенням експертизи в сумі 12584 грн, всього в сумі 14616 грн 58 коп., іпотека припинилась у зв`язку із припиненням основного зобов`язання виконанням, проведеним належним чином.

У постанові Верховного Суду від 17 січня 2018 року у справі № 910/27064/15 зазначено, що підставою припинення зобов`язання за кредитним договором є не дата, зазначена в договорі як кінцевий строк сплати коштів, а, наприклад, постанова, винесена відділом державної виконавчої служби, про закінчення виконавчого провадження з виконання наказу у зв`язку з погашенням боргу. Верховний Суд також зазначив, що рішення суду, яке набрало законної сили та виконане боржником та яким з боржника стягнуто остаточну заборгованість, не може бути поставлене під сумнів та не підлягає тлумаченню щодо розуміння повноти розміру заборгованості.

Не можна погодитися з доводами Акціонерного товариства «Сенс Банк» про невиконання ОСОБА_2 зобов`язання зі сплати процентів за користування кредитом в розмірі 15% річних за період з 30 січня 2014 року по 08 квітня 2019 року в сумі 29641 грн 94 коп., штрафних санкцій за невиконання обов`язання, передбаченого пунктом 3.3.4, 3.3.5, 3.3.6, 3.3.8, 3.3.9, 3.3.10 договору між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 кредиту від 05 вересня 2005 року №211, пункту 3.2 договору між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 іпотеки від 05 вересня 2005 року №211, посвідченого приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Штефюк Н.В., Акціонерне товариство «Сенс Банк» вправі скористатись позасудовим способом звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку статті 37 Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) зазначено, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі№ 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18) зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) та у постанові Верховного Суду від 18 серпня 2022 року у справі № 686/15307/21.

Відповідно до пункту 3.3.4 договору між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 кредиту від 05 вересня 2005 року №211 позичальник зобов`язаний протягом двох робочих днів від дати укладення іпотечного договору, зазначеного в пункті 1.3.1 цього договору, забезпечити оформлення договору страхування предмета іпотеки на весь період користування кредитом на його повну вартість від ризиків випадкового знищення, випадкового пошкодження або псування на користь кредитора як вигодонабувача та надання кредитору оригінального примірника цього договору або його нотаріально засвідченої копії, а також протягом двох робочих днів після внесення змін та/або доповнень до вищезазначеного договору страхування забезпечувати надання кредитору оригінальних примірників або нотаріально засвідчених копій цих змін та /або доповнень.

За змістом пункту 3.3.5 наведеного договору позичальник зобов`язаний протягом двох робочих днів від дати укладення цього договору оформити договір особистого страхування на суму кредиту від ризиків смерті позичальника через захворювання чи нещасний випадок, втрати ним працездатності через захворювання чи нещасний випадок на корить кредитора як вигодонабувача та надати кредитору оригінальний примірник цього договору або його нотаріально засвідчену копію, а також протягом двох робочих днів після внесення змін та/або доповнень до вищезазначеного договору страхування надати кредитору оригінальний примірник або нотаріально засвідчені копії цих змін та /або доповнень.

Згідно із пунктом 3.3.6 договору позичальник зобов`язаний суворо дотримуватися положень цього договору, а також договорів, визначених пунктом 1.3 цього договору.

На підставі пункту 3.3.8 договору позичальник зобов`язаний сплачувати проценти за використання кредиту в порядку, визначеному пунктами 2.4, 2.5 цього договору.

Пунктом 3.3.9 договору передбачено, що позичальник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному пунктом 1.1 цього договору.

Згідно з пунктом 3.3.10 договору позичальник зобов`язаний достроково повернути кредит, погасити нараховані проценти та сплатити можливі штрафні санкції у випадках, визначених пунктами 2.6.3, 3.2.3, 4.4, 4.5, 5.4 цього договору.

Відповідно до пункту 4.3 договору у разі порушення позичальником вимог пунктів 3.3.2-3.3.16 цього договору, позичальник зобов`язаний сплатити кредитору штраф у розмірі 3 проценти від суми кредиту, визначеного пунктом 1.1 цього договору за кожний випадок.

На підставі пункту 2.1.6 договору між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 іпотеки від 05 вересня 2005 року №211, посвідченого приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Штефюк Н.В., іпотекодавці зобов`язані застрахувати предмет іпотеки на повну його вартість.

За змістом пункту 3.2 наведеного договору у разі порушення іпотекодавцем пунктів 2.1.1 2.1.10 (2.1.11) цього договору іпотекодавець зобов`язаний сплатити іпотекодержателю штраф у розмірі 25 відсотків вартості предмета іпотеки визначеної пунктом 1.1.1 іпотечного договору, за кожний випадок.

Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 25 квітня 2014 року у справі № 713/451/14-ц установлено, що Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» змінило строк виконання зобов`язання, звернувшись до ОСОБА_2 17 жовтня 2013 року з вимогою про дострокове повернення коштів за договором між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 кредиту від 05 вересня 2005 року №211.

Отже, у Акціонерного товариства «Сенс Банк» відсутні підстави для нарахування процентів та штрафних санкцій за договором між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 кредиту від 05 вересня 2005 року №211, який у цій частині змінений кредитором.

Обумовлене пунктом 3.3.4, 3.3.5, 3.3.6, 3.3.8, 3.3.9, 3.3.10 договору між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 кредиту від 05 вересня 2005 року №211, пунктом 3.2 договору між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 іпотеки від 05 вересня 2005 року №211, посвідченого приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Штефюк Н.В., право банк не реалізував.

Матеріали справи не містять доказів звернення Акціонерним товариством «Сенс Банк» до ОСОБА_2 з вимогою про стягнення штрафних санкцій, передбачених пунктом 3.3.4, 3.3.5, 3.3.6, 3.3.8, 3.3.9, 3.3.10 договору між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 кредиту від 05 вересня 2005 року №211, пунктом 3.2 договору між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 іпотеки від 05 вересня 2005 року №211, посвідченого приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Штефюк Н.В.

Тому слід ураховувати, що після настання строку виконання основного зобов`язання у банку припиняється право нараховувати проценти, пеню та інші платежі відповідно до умов кредитного договору.

Верховний суд у постанові від 14 липня 2021 року у справі № 186/1376/19 (провадження № 61-7428св20) вказав, що рішенням стягнуто достроково заборгованість за кредитним договором у повному обсязі, а подальше нарахування банком процентів, штрафів та пені за умовами кредитного договору після настання строку погашення кредиту не відповідає вимогам чинного законодавства та умовам укладеного між сторонами договору.

Також Верховний Суд у постанові від 23 грудня 2020 року у справі № 753/12335/18 (провадження № 61-21133св19) зазначив, що за обставинами справи на час припинення договірних зобов`язань банк визначив вичерпний обсяг зобов`язань боржника, на той час інших претензій не мав, як і на час сплати боргу та зарахування сум відповідно до призначення та черговості сплати платежів, що є свідченням того, що позивач виконав зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі.

Вирішення спору шляхом задоволення позову відповідатиме загальним засадам цивільного законодавства, серед яких є справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України).

За обставинами справи позивач виконав зобов`язання за кредитним договором в обсязі, передбаченому договором й тому, який визначив кредитор на час припинення договірних відносин та зарахування сплачених платежів за відповідним призначенням.

Подальше заявлення кредитором додаткових претензій не відповідає указаним засадам цивільного законодавства, порушує принцип правової певності для боржника, який виконав зобов`язання і може розраховувати, що обмеження, які існували для нього на період виконання договірних зобов`язань, перестануть існувати.

У справі «Рисовський проти України» (заява № 29979/04) Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

Не заслуговують на увагу посилання Акціонерного товариства «Сенс Банк» в апеляційній скарзі на наявність підстав для закриття провадження у справі з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

За змістом висновку, зробленого у постанові Верховного Суду України від 21 грудня 2016 року у справі № 6-899цс16, закриття провадження у справі - це одна з форм закінчення розгляду цивільної справи без винесення рішення суду у зв`язку з виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість подальшого судового розгляду справи.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення цивільної справи без винесення судового рішення, яким закінчено розгляд справи по суті, наслідком якої є, за загальним правилом, неможливість повторного звернення до суду з тотожним позовом. Ця форма закінчення цивільної справи застосовується у випадку, коли суд помилково відкрив провадження у справі або коли продовження процесу стає явно неможливим або недоцільним.

Аналіз змісту пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України свідчить про те, що підставою для прийняття судового рішення про закриття провадження у справі є наявність іншого рішення суду, яке набрало законної сили та яке ухвалено між тими самими сторонами, про той самий предмет та з тих самих підстав.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 320/9224/17 (провадження № 14-225цс19) вказано, що: «згідно з пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами. Тобто, згідно з вказаним пунктом підставою для закриття провадження у справі є, зокрема, вирішення спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав шляхом ухвалення рішення, яке набрало законної сили, або постановлення ухвали про закриття провадження у справі».

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.

Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип остаточності рішень суду і юридичної визначеності (принцип res judicata).

Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення (Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Brumarescu v. Romania» («Брумареску проти Румунії») від 28 жовтня 1999 року (п. 61).

У будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Тотожними є позови, у яких співпадають суб`єктний склад, предмет і підстава позову.

Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України в постанові від 22 квітня 2015 року у справі № 6-79цс15.

Позовні вимоги, які вже розглянуті судовим рішенням не відповідають закону, оскільки не можуть повторно вирішуватися судом. Подібний за змістом правовий висновок викладено у пункті 75 постанови Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 161/12771/15-ц (провадження № 14-402 цс 18).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 761/7978/15-ц (провадження № 14-58цс18) зазначено, що: «необхідність застосування пункту 2 частини першої статті 205 ЦПК України зумовлена, по-перше, неприпустимістю розгляду судами тотожних спорів, в яких одночасно тотожні сторони, предмет і підстави позову, та, по-друге, властивістю судового рішення, що набрало законної сили (стаття 223 ЦПК України). За змістом наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. У матеріальному розумінні предмет позову - це річ, щодо якої виник спір».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19) вказано, що «предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу».

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасно зміна і предмета, і підстав позову не допускається. Разом з тим не вважаються зміною підстави позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права (постанова Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15 (провадження № 12-15гс19)).

Аналогічні висновки містяться в постановах Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі № 640/9380/19 (провадження № 61-6741св21), від 15 листопада 2021 року у справі № 428/9280/20 (провадження № 61-12194св21), від 21 грудня 2021 року у справі № 295/983/21 (провадження № 61-13906св21).

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Згідно з інформацією з Єдиного реєстру судових рішень рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 21 липня 2022 року у справі №713/630/22 за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання кредитного договору та договору іпотеки припиненими у позові ОСОБА_2 відмовлено.

З оглянутої судом першої інстанції справи Вижницького районного суду Чернівецької області від 21 липня 2022 року у справі №713/630/22 за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання кредитного договору та договору іпотеки припиненими встановлено, що ОСОБА_2 просила визнати припиненим зобов`язання за кредитним договором від 5 вересня 2005 року №211, укладеним між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Aкціонерне товариство «Альфа Банк», та ОСОБА_2 ;

визнати припиненим зобов`язання за іпотечним договором від 06 вересня 2005 року №211, укладеним між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Aкціонерне товариство «Альфа Банк», та ОСОБА_2 , який посвідчений штатним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Штефюк Н. В. за реєстровим номером 5514/75;

усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні будинком АДРЕСА_1 , та припинити у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про іпотеку № 35175559 від 6 вересня 2005 року, припинити у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна реєстраційний номер 35175579 від 6 вересня 2005 року та зняти заборону відчуження будинку АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_2 .

Отже у справі у справі №713/630/22 за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання кредитного договору та договору іпотеки припиненими та у справі, яка переглядається, співпадає суб`єктний склад, оскільки в силу приписів частини першої статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач та відповідач.

Підсумовуючи, слід дійти висновку, що предмет позову ОСОБА_2 у справі, яка переглядається, про припинення іпотеки об`єкту нерухомого майна реєстраційний номер 020 житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_2 на праві власності, що виникла на підставі іпотечного договору, посвідченого 06 вересня 2005 року приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Штефюк Н.В., зареєстрованого в реєстрі за номером 5514, номер запису про іпотеку 48118035; вилучення з Єдиного реєстру іпотек запису про обтяження нерухомого майна іпотекою номер 48118035 від 06 вересня 2005 року та зняття заборони відчуження номер 48117806, що зареєстровано 06 вересня 2005 року та предмет позову у справі №713/630/22 за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання кредитного договору та договору іпотеки припиненими не є тотожними.

При цьому у справі №713/630/22 за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання кредитного договору та договору іпотеки припиненими позовна вимога про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні будинком АДРЕСА_1 , та припинення у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про іпотеку № 35175559 від 6 вересня 2005 року, припинення у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна реєстраційний номер 35175579 від 6 вересня 2005 року не є заміною однієї альтернативної позовної вимоги іншою у справі, яка переглядається, про вилучення з Єдиного реєстру іпотек запису про обтяження нерухомого майна іпотекою номер 48118035 від 06 вересня 2005 року.

Отже, частина вимог у справі №713/630/22 за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання кредитного договору та договору іпотеки припиненими щодо визнання припиненим зобов`язання за іпотечним договором від 06 вересня 2005 року №211, укладеним між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Aкціонерне товариство «Альфа Банк», та ОСОБА_2 , який посвідчений штатним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Штефюк Н. В. за реєстровим номером 5514/75; зняття заборони відчуження будинку АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_2 та у справі, яка переглядається, щодо припинення іпотеки об`єкту нерухомого майна реєстраційний номер 020 житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_2 на праві власності, що виникла на підставі іпотечного договору, посвідченого 06 вересня 2005 року приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Штефюк Н.В., зареєстрованого в реєстрі за номером 5514, номер запису про іпотеку 48118035; зняття заборони відчуження номер 48117806, що зареєстровано 06 вересня 2005 року є тотожними за своєю правовою природою та змістом.

ОСОБА_2 у справі №713/630/22 за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання кредитного договору та договору іпотеки припиненими як на підставу позову посилалася на те, що Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 укладено договір кредиту від 05 вересня 2005 року №211.

Забезпечено виконання зобов`язання договором між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 іпотеки від 06 вересня 2005 року №211, посвідченим приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Штефюк Н.В., зареєстрованим в реєстрі за номером 5514.

Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 25 квітня 2014 року у справі №713/451/14 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором від 05 вересня 2005 року №211 станом на 30 січня 2014 року в сумі 64921 грн 60 коп.

Вижницьким районним судом Чернівецької області 16 червня 2014 року видано виконавчий лист №713/451/14-ц з стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» боргу в сумі 64921 грн 60 коп.

ОСОБА_2 сплачено на депозитний рахунок Вижницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області сплачено 68464 грн 06 коп. за квитанцією від 08 квітня 2019 року №8 із призначенням платежу оплата заборгованості за виконавчим провадженням №44273306.

Постановою старшого державного виконавця Вижницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Мотовилець Н.Г. від 24 квітня 2019 року закінчено виконавче провадження №44273306 з виконання виконавчого листа №713/451/14-ц, виданого 16 червня 2014 року Вижницьким районним судом Чернівецької області з стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» боргу в сумі 64921 грн 60 коп. на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із повним виконанням судового рішення.

Також рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 28 лютого 2019 року у справі №713/833/1 за позовом Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок заборгованості за договором кредиту від 05 вересня 2005 року №211, укладеного між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 , що станом на 24 січня 2018 року становить 135505 грн та складається із суми заборгованості за кредитом 38102 грн 85 коп., за процентами 59263 грн 79 коп., пені за несвоєчасне повернення кредиту 10229 грн 56 коп., пені за несвоєчасне повернення процентів 15505 грн 46 коп., інфляційних втрат за кредитом 4953 грн 39 коп., інфляційних втрат за відсотками 7450 грн 45 коп.,звернено стягнення на предмет іпотеки, а саме житловий будинок загальною площею 125,6 кв.м, житловою площею 51,2 кв.м (літ.А), літню кухню (літ.Б), сарай (літ.В), сарай (літ.Г), сарай (літ.Д), вбиральня (літ.Е), криниця (Літ.К), розташований на земельній ділянці 0,25 га за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження» за початковою ціною згідно висновку експерта від 06 грудня 2018 року №5386-5392/18-26 в сумі 791795 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» судові витрати, що складаються з судового збору в сумі 2032 грн 58 коп., витрат, пов`язаних із проведенням експертизи в сумі 12584 грн, всього в умі 14616 грн 58 коп.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 14 травня 2019 року рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 28 лютого 2019 року в частині визначення розміру заборгованості змінено, визначено розмір заборгованості за кредитним договором від 05 вересня 2005 року в сумі 64921 грн 60 коп., яка складається з суми заборгованості за кредитом 38102 грн 85 коп., суми заборгованості за процентами 16892 грн 45 коп., пені за несвоєчасне повернення кредиту 5383 грн 09 коп., пені за несвоєчасне повернення процентів 3631 грн 19 коп., інфляційних втрат за кредитом 533 грн 44 коп., інфляційних втрат за процентами 378 грн 58 коп.

Вижницьким районним судом Чернівецької області 14 червня 2019 року видано виконавчий лист №713/833/18 з стягнення з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» судових витрат, а саме судового збору в сумі 2032 грн 58 коп., витрат, пов`язаних з проведенням експертизи в сумі 12584 грн, всього в сумі 14616 грн 58 коп.

Ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 20 квітня 2021 року замінено стягувача Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» правонаступни- ком Акціонерним товариством «Альфі-Банк».

Ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 17 листопада 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа про звернення стягнення на предмет іпотеки таким, що не підлягає до примусового виконання відмовлено.

Разом з тим, судом встановлено, що ОСОБА_2 добровільно погашено заборгованість за договором кредиту №211 від 5 вересня 2005 року в сумі 64921 гривень 60 копійок, а отже основне зобов`язання за кредитним договором виконано в повному обсязі та є припиненим.

За таких обставин, іпотека припинилася.

У справі, яка переглядається, обставинами, якими ОСОБА_2 обгрунтовувала позовні вимоги, зазначалося виконання рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 25 квітня 2014 року у справі №713/451/14 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 28 лютого 2019 року у справі №713/833/1 за позовом Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до постанови старшого державного виконавця Вижницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Мотовилець Н.Г. від 24 квітня 2019 року про закінчення виконавчого провадження №44273306 з виконання виконавчого листа №713/451/14-ц, виданого 16 червня 2014 року Вижницьким районним судом Чернівецької області з стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» боргу в сумі 64921 грн 60 коп., постанови приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка К.О. від 22 вересня 2022 року про закінчення виконавчого провадження №66128938 з виконання виконавчого листа №713/833/18, виданого 14 червня 2019 року Вижницьким районним судом Чернівецької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» судового збору в сумі 2032 грн 58 коп., витрат, пов`язаних із проведенням експертизи в сумі 12584 грн, всього 14616 грн 58 коп.

Штрафні санкції за невиконання вимог зі страхування предмета іпотеки не пов`язані із невиконанням вимог щодо сплати основного зобов`язання, не забезпечуються іпотекою.

Зважаючи на те, що станом на жовтень 2013 року кредитор заявив дострокову вимогу, будь-які інші санкції, які не заявлялися по сьогодні слід вважати задавненими вимогами, які не входять до вимог за основним зобов`язанням (відсутні у рішенні, яким стягнуто заборгованість), набули ознак задавненої вимоги, що не може слугувати підставою для існування іпотеки попри виконання в повному обсязі судового рішення про стягнення кредитної заборгованості.

Отже обставини припинення зобов`язання за кредитним договором та визнання іпотеки припиненою, на які ОСОБА_2 посилалася у справі №713/630/22 за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання кредитного договору та договору іпотеки припиненими, та у справі, яка переглядається, не є тотожними.

Так, у справі №713/630/22 за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання кредитного договору та договору іпотеки припиненими, обставиною, якою ОСОБА_2 обгрунтовувала позовні вимоги зазначалося виконання у повному обсязі зобов`язань за договором між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 кредиту від 05 вересня 2005 року №211, визначених рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області 16 червня 2014 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» боргу в сумі 64921 грн 60 коп., відповідно до постанови старшого державного виконавця Вижницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Мотовилець Н.Г. від 24 квітня 2019 року про закінчення виконавчого провадження №44273306 з виконання виконавчого листа №713/451/14-ц, виданого 16 червня 2014 року Вижницьким районним судом Чернівецької області з стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» боргу в сумі 64921 грн 60 коп., припинення іпотеки у зв`язку із припиненням основного зобов`язання виконанням, проведеним належним чином.

Натомість у справі, яка переглядається, підставою позову є виконання у повному обсязі зобов`язань за договором між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 кредиту від 05 вересня 2005 року №211, визначених рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області 16 червня 2014 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» боргу в сумі 64921 грн 60 коп., рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 28 лютого 2019 року у справі №713/833/1 за позовом Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 іпотеки від 05 вересня 2005 року №211, посвідченого приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Штефюк Н.В., в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» судових витрат, що складаються з судового збору в сумі 2032 грн 58 коп., витрат, пов`язаних із проведенням експертизи в сумі 12584 грн, всього в сумі 14616 грн 58 коп. відповідно до постанови старшого державного виконавця Вижницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Мотовилець Н.Г. від 24 квітня 2019 року про закінчення виконавчого провадження №44273306 з виконання виконавчого листа №713/451/14-ц, виданого 16 червня 2014 року Вижницьким районним судом Чернівецької області з стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» боргу в сумі 64921 грн 60 коп., постанови приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка К.О. від 22 вересня 2022 року про закінчення виконавчого провадження №66128938 з виконання виконавчого листа №713/833/18, виданого 14 червня 2019 року Вижницьким районним судом Чернівецької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» судового збору в сумі 2032 грн 58 коп., витрат, пов`язаних із проведенням експертизи в сумі 12584 грн, всього 14616 грн 58 коп.

Тобто, зобов`язання за договором між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 кредиту від 05 вересня 2005 року №211, визначені у справі №713/630/22 за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання кредитного договору та договору іпотеки припиненими, та у справі, яка переглядається, є різними.

Тому і підстави позовів у справі №713/630/22 за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання кредитного договору та договору іпотеки припиненими, та у справі, яка переглядається, виконання у повному обсязі зобов`язань за договором між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 кредиту від 05 вересня 2005 року №211, є іншими, а не доповненням новими обставинами.

Ураховуючи наведене ухвала Вижницького районного суду Чернівецької області від 30 жовтня 2024 року про залишення без задоволення заяви Акціонерного товариства «Сенс Банк» про закриття провадження у справі з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України, постановлена з додержанням норм процесуального права.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

На підставі ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд

першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Тому рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 02 грудня 2024 року підлягає залишенню без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ч.1 ст.375 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сенс Банк», в інтересах якого діє адвокат Матвійчук Михайло Зенонович, залишити без задоволення.

Рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 02 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 26 березня 2025 року.

Головуючий Н. Ю. Половінкіна

Судді М. І. Кулянда

О. О. Одинак