МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
Справа № 210/92/25
Провадження № 2-о/210/26/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09 червня 2025 року

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Сільченко В. Є.

при секретарі судового засідання Козіної В.А.

за участі:

представника заявника ОСОБА_1

свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_5 , заінтересована особа: територіальна громада в особі виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до суду з вищевказаною заявою, в обґрунтування якої зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 , про що Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області складено відповідний актовий запис №65.

Померла ОСОБА_6 була матір`ю заявниці - ОСОБА_5 .

Заявниця зазначає, що в матеріалах спадкової справи ОСОБА_6 міститься інформація про зміну прізвища померлої ОСОБА_7 з ОСОБА_8 .

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина до складу якої входить квартира АДРЕСА_1 . Правовстановлюючі документи у заявниці відсутні.

12.06.2019 року ОСОБА_5 з метою оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_6 звернулася з відповідною заявою до ОСОБА_9 , приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області.

Однак, приватним нотаріусом Перекопською О.О. заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки останньою пропущений строк, передбачений ст. 1270 Цивільного кодексу України, на прийняття спадщини.

Відмова нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6 стала підставою для звернення заявниці до суду з даною заявою.

ОСОБА_5 на час відкриття спадщини, хоч і не була зареєстрована з ОСОБА_6 за однією адресою, однак постійно з нею проживала до дня смерті матері.

ОСОБА_6 на час своєї смерті перебувала на реєстраційному обліку в квартирі АДРЕСА_1 , інші особи на час відкриття спадщини, на реєстраційному обліку в даній квартирі не перебували.

Незважаючи на перебування ОСОБА_6 на реєстраційному обліку в квартирі АДРЕСА_1 , фактично вона з січня 2017 року і до дня своєї смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 (включно) проживала без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 разом зі своєю донькою, заявницею по справі.

ОСОБА_5 зазначає, що ОСОБА_6 за життя заповіт не складала і вона є єдиною спадкоємицею останньої.

Факт, про встановлення якого просить заявниця, має для неї юридичне значення, оскільки надає право на отримання спадщини після смерті матері.

Тому, заявниця просить суд встановити факт постійного проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зі спадкодавцем ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_2 з січня 2017 року по день смерті ОСОБА_6 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 (включно).

Заявниця в судове засідання не з`явилась про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Представник заявника ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала заяву, просила її задовольнити.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_10 до початку судового засідання надала заяву, згідно якої просить справу розглядати за її відсутності.

Свідок ОСОБА_3 пояснила, що знає ОСОБА_5 , вони сусідки. Раніше вона постійно проживала зі своєю матір`ю. Свідок до них заходила та бачила їх разом. ОСОБА_5 проживала з своєю матір`ю ОСОБА_6 з січня 2017 року по день її смерті.

Свідок ОСОБА_4 зазначила, що знає заявницю, це її сусідка по під`їзду. Її мати ОСОБА_6 також знала, вона як захворіла з 2017 року проживала постійно у заявниці. Свідок пояснила, що з ОСОБА_5 знайомі давно, працювали разом. Була в неї в гостях та бачила, що разом з нею проживає її матір - ОСОБА_6 ..

Заслухавши думку учасників справи, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до вимог ст. 315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку, серед іншого, можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 7).

Згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_11 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 , її матір`ю є ОСОБА_12 (а.с. 8).

08.01.1988 року ОСОБА_11 та ОСОБА_13 одружились, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 . Після укладення шлюбу ОСОБА_11 змінила прізвище на ОСОБА_14 (а.с. 9).

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 шлюб між ОСОБА_13 та ОСОБА_15 розірваний 26.09.1988 року (а.с. 10).

01.09.1995 року ОСОБА_15 та ОСОБА_16 одружились, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_5 . У зв`язку з укладенням шлюбу ОСОБА_15 змінила прізвище ОСОБА_17 (а.с. 11).

Крім того, під час реєстрації шлюбу 11.07.1980 року ОСОБА_12 змінила прізвище на ОСОБА_7 (а.с. 31).

Відтак, заявниця по справі є донькою померлої ОСОБА_6 ..

Актом від 26.12.2024 року засвідчено, що ОСОБА_6 проживала без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , з січня 2017 року по день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 зі своєю донькою ОСОБА_5 , яка здійснювала догляд за матір`ю (а.с.16).

Допитана в судовому засіданні 29.04.2025 року ОСОБА_2 в якості свідка, суду пояснила, що ОСОБА_5 це її мама, а померла ОСОБА_6 її бабуся. Мама забрала бабусю жити до себе за станом здоров`я, вони проживали разом з зими 2017 року по день смерті бабусі. Свідок суду повідомила, що інших родичів немає.

З урахуванням вищенаведеного та зважаючи на те, що показання свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 не протирічать іншим зібраним по справі доказам, суд оцінює вказані показання як достовірні.

Постановою приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Перекопською О.О. відмовлено ОСОБА_5 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_6 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що вчинення такої дії суперечить законодавству України, а саме ст. 1270 ЦК України встановлений строк для прийняття спадщини у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не проживав, заяву про прийняття спадщини у строк, встановлений законом, до нотаріуса не подавала (а.с.13-14).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 81 ЦПК України; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір (частини 1, 3 статті 76 ЦПК України).

Як встановлено статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Зі змісту наведених правових норм вбачається покладення процесуального обов`язку на кожну із сторін довести належними доказами наявність або відсутність тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі вище викладеного, суд знаходить доведеним той факт, що ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживала зі ОСОБА_5 з січня 2017 року по день смерті за адресою: АДРЕСА_2 .

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 1218, 1268 ЦК України, ст.ст. 258-261, 293-294, 315 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_5 , заінтересована особа: територіальна громада в особі виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зі спадкодавцем ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_2 з січня 2017 року по день смерті ОСОБА_6 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 (включно).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 11.06.2025 року.

Суддя: В. Є. Сільченко