ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2626/25 Справа № 212/5733/24 Суддя у 1-й інстанції - Сіденко С. І. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді БондарЯ.М.

суддів Зубакової В.П., Корчистої О.І.

сторони

позивач Комунальне підприємство «Кривбасводоканал»

відповідач- ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу позивача Комунального підприємства «Кривбасводоканал» на рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 листопада 2024 року, ухвалене суддею Сіденком С.І. в м.Кривому Розі Дніпропетровської області, повне судове рішення складено 11 листопада 2024 року,

УСТАНОВИВ

У червні 2024 року Комунальне підприємство «Кривбасводоканал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позивач просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за отримані послуги з централізованого водопостачання в сумі 53 353,57 грн., заборгованість з абонентської плати в сумі 226,60 грн., 3% річних у розмірі 446,02 грн., втрати від інфляції у розмірі 1143,10 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що КП «Кривбасводоканал» надає послуги з централізованого водопостачання населенню, яке зобов`язане здійснювати оплату цих послуг згідно з особового рахунку і встановлених тарифів. Зазначає, з посиланням на п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», що відповідач ОСОБА_1 є споживачем послуг, які надаються позивачем, оскільки відповідно до договору дарування №1-1844 від 11.04.1991 є власником будинку АДРЕСА_1 та за вказаною адресою відповідачу надаються відповідні послуги.

Факт, яким встановлено, що ОСОБА_1 є споживачем послуг, які надаються позивачем, встановлено рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.02.2020 по справі №212/10048/19.

Зокрема у вказаному рішенні вказано, що відповідач ОСОБА_1 , на підставі договору дарування №1-1844 від 11.04.1991 року, є власником будинку АДРЕСА_1 та є споживачем послуг з питного водопостачання, які надаються КП "Кривбасводоканал". В поданому до суду у відзиві на позов по справі №212/10048/18 відповідач також це підтверджує. З огляду на вказані обставини, представник позивача вважає, що ОСОБА_1 є споживачем послуг, які надаються позивачем за адресою АДРЕСА_1 , оскільки, ці обставини встановлені рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.02.2020 по справі №212/10048/19 та доказуванню не підлягають.

Крім того, факт проживання ОСОБА_1 у буд. АДРЕСА_1 підтверджуються актом від 22.05.2020 та актом від 21.05.2021, складеними представниками КП «Кривбасводоканал» спільно з головою вуличного комітету.

Також ОСОБА_1 є споживачем послуг централізованого постачання, які надає КП «Кривбасводоканал» за адресою АДРЕСА_1 на підставі відкритого особового рахунку № НОМЕР_1 , в якому відображаються в електронному вигляді (через систему ТОВ «НОВА-КОМ») виставлені рахунки за послуги на адресу боржника, та укладеного між КП «Кривбасводоканал» та ОСОБА_1 договору №С-14-29/36 від 21.06.2012.

Станом на 31.01.2024 від ОСОБА_1 не надходила інформація про зміну власника домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 .

Крім того з 01.04.2022 на правовідносини сторін поширюється дія публічного типового індивідуального договору про надання послуг централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.

У зв`язку з невиконанням своїх зобов`язань перед позивачем щодо оплати за послуги з централізованого водопостачання за період з 01.04.2020 по 01.08.2022 у відповідача виникла заборгованість за основним зобов`язанням у розмірі 53 353,57 грн., яка станом на день звернення до суду з даним позовом не погашена. Вказану суму боргу за основним зобов`язанням, а також заборгованість з абонплати у розмірі 226,60 грн., 3 % річних у розмірі 446,02 грн. та інфляційні витрати у розмірі 1 143,10 грн. позивач просив стягнути на свою користь з відповідача у зв`язку з невиконанням відповідачем основного зобов`язання.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.06.2024 дану цивільну справу передано за підсудністю на розгляд Саксаганському районному суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

У встановлений ухвалою від 26.09.2024 строк відповідач ОСОБА_1 подав зустрічну позовну заяву, яку ухвалою від 08.11.2024 повернуто ОСОБА_1 .

Рішенням Саксаганського районного суу м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 листопада 2024 року відмовлено у задоволенні позову Комунального підприємства «Кривбасводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позивач Комунальне підприємство «Кривбасводоканал» оскаржив рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на незаконність оскаржуваного судового рішення, ухваленого з порушенням норм матеріального та процесуального права на підставі неповного дослідження доказів при неповному з`ясуванні обставин справи на яких ґрунтуються висновки суду, просить його скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким у повному обсязі задовольнити позовні вимоги Комунального підприємства «Кривбасводоканал» заявлені до ОСОБА_1 .

При цьому, скаржник зазначає, що позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за отримані послуги з централізованого водопостачання розмірі 53 353,57 грн., а також заборгованість з абонплати у розмірі 226,60 грн., 3 % річних у розмірі 446,02 грн. та інфляційні витрати у розмірі 1143,10 грн і витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн.

Позивач не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не доведено той факт, що у період з 01.04.2020 по 31.01.2024, тобто в період за яким відповідачу нараховано борг, ОСОБА_1 був власником нерухомого майна за адресою наданих послуг. Вважає такий висновок суду першої інстанції помилковим, таким, що суперечить положенням діючих законодавчих та нормативно - правових актів України.

Позивач зазначає, що ОСОБА_1 відповідно до Договору дарування №1-1844 від 11.04.1991 року, є власником будинку АДРЕСА_1 . Вказана обставина також підтверджена рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 лютого 2020 року у справі №212/10048/19, яким зокрема встановлено, що відповідач ОСОБА_1 на підставі договору дарування №1-1844 від 11.04.1991 року, є власником будинку АДРЕСА_1 та споживачем послуг з питного водопостачання, які надаються КП «Кривбасводоканал». В подальшому у відзиві на позов у зазначеній справі №212/10048/19 ОСОБА_1 також підтверджував ці обставини.

Позивач не може погодитись з висновком суду першої інстанції про те, що судом не взято до уваги договір №С-14-29/36 від 21.06.2012, укладенийміж КП «Кривбасводоканал» та ОСОБА_1 , як доказ того, що ОСОБА_1 залишився споживачем комунальних послуг у період з 01.04.2020 по 31.01.2024, вказуючи на те, що договір про надання послуг може бути укладений не лише з власником домоволодіння, а й зі споживачем послуг. Зазначає, що вказаний договір був укладений між КП «Кривбасводоканал» та ОСОБА_1 , який проживав за адресою: АДРЕСА_1 від імені власника домоволодіння та споживача, що не суперечить п.6 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Вказує, що відповідно до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідач ОСОБА_1 був споживачем послуг з централізованого водопостачання які надавало КП «Кривбасводоканал» за адресою: АДРЕСА_1 у період з 01.04.2020 по 01.08.2022.

Звертає увагу на те, що ОСОБА_1 до КП «Кривбасводоканал» з відповідними заявами про тимчасове припинення нарахування плати за надання послуг з централізованого водопостачання на період тимчасової відсутності його або членів його родини, чи зміну власника у спірний період не звертався. Окрім того, ОСОБА_1 не звертався до КП «Кривбасводоканал» із заявою про розірвання договору №С-14-29/36 від 21.06.2012.

Крім того, позивач звертає увагу на те, що з 01.04.2022 на правовідносини сторін поширюється дія публічного типового індивідуального договору про надання послуг централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.

Вказує на те, що відповідач не подав відзив на позов, проте подав зустрічний позов, де крім іншого зазначив, що причиною спірних правовідносин є те, що нарахування за спожиті послуги відбувається не за показами лічильника, а за науково обґрунтованими нормативами, в результаті чого він відмовляється сплачувати за надані послуги до вирішення питання здійснення повірки лічильника. Також він зазначив, що він як споживач вимушений подавати зустрічну позовну заяву в порядку захисту прав споживачів. Вказує, що зі змісту зустрічного позову видно, що ОСОБА_1 визнає себе споживачем послуг водопостачання, які надає КП «Кривбасводоканал». Дану обставину він визнав, зазначивши у зустрічному позові, що у зв`язку зі зловживаннями КП «Кривбасводоканал» він відмовляється оплачувати послуги, які надає позивач. Також позивач наголошує на тому, що судом не враховано, що факт проживання ОСОБА_1 у домоволодінні АДРЕСА_1 підтверджується Актом від 22.05.2020 та Актом від 21.05.2021, складеним представниками КП «Кривбасводоканал» спільно із головою вуличного комітету №4. Вказані обставини свідчать про неповноту дослідження доказів судом першої інстанції та неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Справа розглядається без повідомлення учасників справі, в порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених позовних вимог, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову, з огляду на таке.

Судом встановлено з відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру, що зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 невідоме (а. с. 45 - 46).

Крім того, на виконання вимог ч.6 ст.187 ЦПК України судом здійснено звернення до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи з метою надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) ОСОБА_1 .

На вказаний запит суду надано відомості з Реєстру Криворізької міської територіальної громади, відповідно до яких відповідача ОСОБА_1 з 28.11.2018 знято з реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 у зв`язку з вибуттям до нового місця проживання: АДРЕСА_1 (а. с. 44).

Даних про те, що відповідач ОСОБА_1 має зареєстроване місце проживання за адресою АДРЕСА_1 матеріали справи не містять та цей факт судом не встановлений.

Суд першої інстанції дійшов висновку про не встановлення зареєстрованого місця проживання відповідача та ненадання позивачем суду доказів на підтвердження того факту, що відповідач був споживачем послуг, які надаються КП «Кривбасводоканал» в тому числі за спірний період з 01.04.2020 по 01.08.2022.

Відповідно до тексту рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.02.2020 по справі №212/10048/19, копія якого наявна в матеріалах справи, відповідач ОСОБА_1 , на підставі договору дарування №1-1844 від 11.04.1991 року, є власником будинку АДРЕСА_1 та є споживачем послуг з питного водопостачання, які надаються КП "Кривбасводоканал". В поданому до суду відзиві на позов відповідач також підтверджує дані обставини.

Вказаним рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області позов КП "Кривбасводоканал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги централізованого водопостачання та водовідведення, втрат від інфляційних процесів та 3 % річних задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП "Кривбасводоканал" заборгованість за отримані послуги з централізованого постачання холодної води в розмірі 33 881,30 грн., 3% річних у розмірі 926,68 грн.. та витрати від інфляції у розмірі 2 203,00 грн. (а. с. 19 - 26).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 18.06.2020 рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.02.2020 змінено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП "Кривбасводоканал" заборгованість за отримані послуги з централізованого постачання холодної води за період з 01.12.2017 року по 20.11.2019 року в сумі 27 337,52 грн., 3% річних у розмірі 482,87 грн., витрати від інфляції у сумі 908,45 грн., та судові витрати по сплаті судового збору у сумі розмірі 1491,13 грн. (а. с. 27 - 33).

Суд першої інстанції звернув увагу на те, що рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.02.2020 по справі №212/10048/19, яке змінено постановою Дніпровського апеляційного суду від 18.06.2020, з ОСОБА_1 стягнуто заборгованість за період 2017 2019 роки, тоді як за обставинами даної справи спірним періодом, за яким виник борг є інший період - з 01.04.2020 по 31.01.2024 (з урахуванням перерахунку боргу у серпні 2022 з 01.04.2022 по 31.07.2022).

Тому, суд першої інстанції припустив, що не виключена можливість відчуження відповідачем ОСОБА_1 після 2019 року нерухомого майна за адресою надання послуг: АДРЕСА_1 , що належало йому станом на 2019 рік на підставі договору дарування №1-1844 від 11.04.1991 року.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що позивачем суду не доведено що у період часу з 01.04.2020 по 31.01.2024 відповідач був власником нерухомого майна по АДРЕСА_1 , а відтак споживачем наданих позивачем послуг. За умови збереження за відповідачем права власності на вказане нерухоме майно, відповідач ОСОБА_1 є споживачам послуг з водопостачання за цією адресою, однак позивачем цього не доведено. Посилання позивача на встановлені факти у судових рішеннях по справі № 212/10048/19 схиляє суд здійснити припущення, що відповідач ОСОБА_1 залишився власником вказаного нерухомого майна після 2019 року, відтак був споживачем комунальних після цього часу.

У рішенні суд зазначив, що позивачем суду не надано відповідного витягу з Державного реєстру речових прав не нерухоме майно чи довідки Комунального підприємства «Криворізьке районне бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради, які б підтвердили, що у період з 01.04.2020 по 31.01.2024, за який відповідачу були надані комунальні послуги з водопостачання, останній був власником нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 . Так само, позивачем не заявлено клопотання про їх витребування, а представником позивача в судовому засіданні повідомлено, що всі докази суду надані.

Також у рішенні суд першої інстанції дійшов висновку про те, що за умови недоведення позивачем того факту, що відповідач був власником вказаного нерухомого майна у спірний період після 2019 року, суд не взяв до уваги копію договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення №С-14-29/36 від 21.06.2012 за підписом відповідача ОСОБА_1 , як власника нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 , яке належить йому на підставі договору дарування №1-1844 від 11.04.1991.

Окрім того, суд першої інстанції не взяв до уваги долучені позивачем до позовної заяви акти про фактичне проживання відповідача ОСОБА_1 без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 від 22.05.2020 та 21.05.2021, пославшись на те, що ці докази не можуть вважатись беззаперечним доказом проживання ОСОБА_1 за вказаною адресою з тих підстав, що складені за ініціативою надавача послуг КП «Кривбасводоканал», який є зацікавленою особою в ухваленні рішення на його користь.

Згідно ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно ч.1, 2 та 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не відповідає вказаним вимогам закону, оскільки судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Утримання майна власників квартир (будинку та прибудинкової території) здійснюється ними шляхом оплати всіх витрат по утриманню експлуатуючій організації.

Згідно ст.68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Відповідно ст.67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції Закону №1875-IV від 24.06.2004 року, залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Відповідно ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції Закону №1875-IV від 24.06.2004 року, споживачем комунальних послуг є фізична особа, яка отримує житлово-комунальну послугу.

01 травня 2019 року вступив в дію Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року №2189-VIII, який разом з Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 регулюють основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також права та обов`язки зазначених учасників відносин.

Відповідно п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року №2189-VIII до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги, в тому числі з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.

Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (п.6 ч.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року №2189-VIII).

Пунктами 2, 5 частини 2 статті 7 вказаного Закону встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Так, позивачем на підтвердження заявлених до ОСОБА_1 позовних вимог суду надано наступні докази: Розрахунок суми боргу за послуги водопостачання, абонентське обслуговування за період з 01.04.2020 по 31.01.2024 перерахунком за період з 01.04.2022 по 31.07.2022 (був виконаний у серпні 2022 року); Розрахунок 3% річних та інфляційних втрат за послуги водопостачання за адресою: АДРЕСА_1 за період з 16.04.2021 по 23.02.2022 (а.с.10); Бухгалтерська довідка до розрахунку суми боргу в частині сплати за послуги водопостачання, абонентське обслуговування за період з 01.04.2017 по 31.01.2024 (а.с.11); Копії актів від 22.05.2020 та від 21.05.2021, складені представником КП «Кривбасводоканал» та представником вуличного комітету №4 про те, що за адресою: АДРЕСА_1 без реєстрації проживає ОСОБА_1 (а.с.12); Договір №С-14-29/36 від 21.06.2012 про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення, укладений між КП «Кривбасводоканал» та власником будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 на підставі договору дарування №1-1844 від 11.04.1991 (обліковий код споживача 38570 ) (а.с.13-15); Типовий індивідуальний договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення від 01 березня 2022 року (16-18); копію рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 лютого 2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Кривбасводоканал» заборгованості за надані послуги централізованого водопостачання та водовідведення інфляційних втрат та 3% річних (а.с.19-26); Копію постанови Дніпровського апеляційного суду від 18 червня 2020 року, якою зменено рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 лютого 2020 року в частині періоду стягнення заборгованості (з 01 грудня 2017 року по 20 листопада 2019 року) та зменшено суму заборгованості, 3% річних та інфляційних втрат (а.с.27-34).

За даними Єдиного державного демографічного реєстру встановлено, що зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 невідоме (а.с.45-46)

За відомостями з Реєстру Криворізької міської територіальної громади, відповідача ОСОБА_1 з 28.11.2018 знято з реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку з вибуттям до нового місця проживання: АДРЕСА_1 (а. с. 44).

Також матеріалами справи встановлено, що 26 вересня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із зустрічним позовом в порядку Закону України «Про захист прав споживачів» до КП «Кривбасводоканал», Кабінету Міністрів України, з наступними вимогами: визнати дії КП «Кривбасводоканал» агресивною підприємницькою діяльністю на ринку послуг; стягнути з КП «Кривбасводоканал» шкоду у розмірі один мільйон гривень його на рахунок; постановити окрему ухвалу стосовно порушень законодавства фізичними особами, зазначеними в позовній заяві, які містять ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.189, 356, 364-1, 182 та 400-1 КК України, надіслати прокурору або органу досудового розслідування, та встановити адресатам строк для надання суду відповіді про вжиті ними заходи у визначений в окремій ухвалі строк; заборонити КП «Кривбасводоканал» використовувати та передавати третім особам персональні дані ОСОБА_1 ; вилучити у КП «Кривбасводоканал» усі матеріальні носії персональних даних ОСОБА_1 і знищити їх під час судового засідання в присутності ОСОБА_1 ; зобов`язати КП «Кривбасводоканал» знищити усі персональні дані ОСОБА_1 на усіх віртуальних носіях, про що його повідомити письмово; відмовити у задоволенні первісних позовних вимог КП «Кривбасводоканал» повністю та закрити провадження у справі; зобов`язати Кабінет Міністрів України встановити мінімальний рівень (об`єм) житлово-комунальних послуг на рівні санітарно-епідемічних норм, які мають надаватися споживачеві безперервно на безоплатній основі за рахунок продажу природніх ресурсів України відповідно до законодавства України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 повідомив, що наявні підстави для прийняття зустрічного позову та його спільного розгляду з первісним позовом.

У зустрічному позові ОСОБА_1 останнім відомим місцем своєї реєстрації зазначив адресу: АДРЕСА_2 ; адресою для кореспонденції вказав: АДРЕСА_1 (а.с.55).

У розділі 15 Порядок проведення повірки вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживача води Зустрічного позову, ОСОБА_1 зокрема зазначив, що спірні правовідносини виникли у ОСОБА_1 в 2016 році на підставі вимагання з боку КП «Кривбасводоканал» здійснити демонтаж, монтаж та транспортування і повірку лічильника за рахунок ОСОБА_1 та нарахування оплати за загальними показниками (а.с.69).

Ухвалою Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 листопада 2024 року зустрічну позовну заяву подану ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Кривбасводоканал», Кабінету Міністрів України про захист прав споживачів у цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Кривбасводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості повернуто ОСОБА_1 у зв`язку з порушенням позивачем правил об`єднання позовних вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства (а.с.135-136).

Отже, як встановлено матеріалами справи, відповідач ОСОБА_1 не має зареєстрованого місця проживання, останнім місцем проживання була адреса: АДРЕСА_2 , з якої його було знято 28.11.2018 у зв`язку з вибуттям до нового місця проживання: АДРЕСА_1 (а. с. 44).

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені (ч.4 ст.82 ЦПК України).

Як встановлено рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.02.2020 по справі №212/10048/19, копія якого наявна в матеріалах справи, відповідач ОСОБА_1 , на підставі договору дарування №1-1844 від 11.04.1991 року, є власником будинку АДРЕСА_1 та є споживачем послуг з питного водопостачання, які надаються КП "Кривбасводоканал". В поданому до суду відзиві на позов відповідач також підтверджує дані обставини.

Вказаним рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області позов КП "Кривбасводоканал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги централізованого водопостачання та водовідведення, втрат від інфляційних процесів та 3 % річних задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП "Кривбасводоканал" заборгованість за отримані послуги з централізованого постачання холодної води в розмірі 33881,30 грн., 3% річних у розмірі 926,68 грн.. та витрати від інфляції у розмірі 2203,00 грн. (а. с. 19 - 26).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 18.06.2020 рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.02.2020 змінено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП "Кривбасводоканал" заборгованість за отримані послуги з централізованого постачання холодної води за період з 01.12.2017 року по 20.11.2019 року в сумі 27337,52 грн., 3% річних у розмірі 482,87 грн., витрати від інфляції у сумі 908,45 грн., та судові витрати по сплаті судового збору у сумі розмірі 1491,13 грн. (а. с. 27 - 33).

Окрім того Договір дарування №1-1844 від 11.04.1991 року на підставі якого ОСОБА_1 , є власником будинку АДРЕСА_1 зазначено і у Договорі №С-14-29/36 від 21.06.2012 про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення, укладеному між КП «Кривбасводоканал» ОСОБА_1 (а.с.13-15).

Судом встановлено, що між відповідачем ОСОБА_1 і позивачем було укладено Договір №С-14-29/36 від 21.06.2012 про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.9.2 цього Договору, договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 не звертався до позивача із заявою про розірвання цього Договору.

Окрім того, 01.05.2021 набрав чинності Закон України від 03.12.2020 №1060 «Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово-комунальних послуг (далі Закон №1060), яким внесено зміни, зокрема до Закону України від 09.11.2017 №2189 «Про житлово-комунальні послуги», Закону України №2119 від 22.06.2017 «Про комерційний облік енергії та водопостачання та ряду інших законів України.

Зокрема Законом №1060 внесено зміни до організації моделі договірних відносин, а саме запроваджено укладення публічного договору приєднання.

01 березня 2022 року на офіційному веб-сайті КП «Кривбасводоканал» було опубліковано типовий індивідуальний договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і цей Договір діє з 01.04.2022.

Типовий індивідуальний Договір на надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення між сторонами не укладався, однак відсутність такого договору не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг, оскільки укладення договору є обов`язком споживача.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, у постанові Верховного Суду від 18 травня 2020 року у справі № 176/456/17 (провадження № 61-63св18), а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 14-280цс18.

Статтею 9 Закону Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Частиною третьою статті дев`ятої Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року №2189-VIII визначено, що дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Отже, відповідно до зазначених норм, проживаючі та/або зареєстровані у квартирі (будинку) споживачі комунальних послуг зобов`язані вносити плату за їх використання.

Відповідач ОСОБА_1 є власником будинку до якого позивачем у зазначеному у позові періоді часу надавалася послуга з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, що підтверджено наданими позивачем доказами та не спростовано відповідачем (зокрема суду не надано доказів продажу будинку, або інших доказів, які підтверджують перехід права власності на будинок до іншої особи), а тому, як власник нерухомого майна має нести відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг, зокрема, з оплати послуг централізованого водопостачання та водовідведення.

Крім того, відповідно п.11 ч.2 ст.7 Закону Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року №2189-VIII індивідуальний споживач зобов`язаний інформувати виконавців комунальних послуг про зміну власника житла та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача.

Таким чином висновок суду першої інстанції про те, що позивачем не доведено що у період часу з 01.04.2020 по 31.01.2024 відповідач був власником нерухомого майна по АДРЕСА_1 , а відтак споживачем наданих позивачем послуг і тому не несе відповідальність з оплати житлово-комунальних послуг колегія суддів апеляційного суду вважає неправильним, таким, що не відповідає дійсним обставинам справи та наданим позивачем доказам.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання.

Згідно ст.162 ЖК України власники (споживачі) повинні щомісячно здійснювати оплату за отримані комунальні послуги у строки встановлені договором або законом.

Статтею 9 Закону Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Частиною 3 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року №2189-VIII визначено, що дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Отже, відповідно до зазначених норм, проживаючі та/або зареєстровані у житловому приміщенні споживачі комунальних послуг зобов`язані вносити плату за їх використання.

ОСОБА_1 як власник домоволодіння є споживачем послуг централізованого водопостачання, які надавало КП «Кривбасводоканал» за вищевказаною адресою.

Також згідно п.6 ч.1 ст.7 вказаного Закону споживач має право на несплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження.

Підтверджень звернення відповідача до КП «Кривбасводоканал» з відповідними заявами про тимчасове припинення нарахування плати за надання послуг з централізованого водопостачання на період тимчасової відсутності його або членів його родини у спірний період матеріали справи не містять.

Правильність нарахування суми боргу підтверджується особовим рахунком, яким підтверджено розмір боргу та факт не внесення за вказаний період оплати за послуги централізованого водопостачання та водовідведення, у зв`язку з чим колегія суддів погоджується з доводами позивача про наявність правових підстав для стягнення заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги з ОСОБА_1 за період з 01 квітня 2020 року по 01.08.2022 року, у визначеному позивачем розмірі, що становить 53 353,57 грн та заборгованість по абонентській платі за пріод з 01.04.2022 по 31.01.2024 у розмірі 226,60 грн.

Крім того, відповідно ст.526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.

Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом ч.1 ст.901, ч.1 ст.903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

З огляду на викладене, правовідносини, які склались між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч.1 ст.509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.

Тому на дані правовідносини поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України щодо сплати суми боргу із врахуванням індексу інфляції та 3 % річних, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Враховуючи наведене вище та ту обставину, що відповідач у встановлені законом строки не вносив плату за надані позивачем житлово-комунальні послуги, апеляційний суд погоджується з доводами позивача про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог КП «Кривбасводоканал» і в частині стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних за період прострочки виконання зобов`язань за період з 01.03.2021 по 31.01.2022, а саме: інфляційні втрати в сумі 1 143,10 грн та три відсотки річних в сумі 446,02 гривень, що разом із сумою боргу та заборгованістю з абонентської плати 226,60 грн складає 55 169,29 грн.

Відповідно до пунктів 3 та 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу позивача слід задовольнити, оскаржуване рішення скасувати на підставі п.п.3, 4 ст.376 ЦПК україни та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно п.п «в» п.4 ч.1 ст.382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Так позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір у розмірі 3 028,00 грн (а.с.1); при подачі апеляційної скарги 4542,00 грн (а.с.170), що разом складає 7 570,00 грн, який, у зв`язку з повним задоволенням позову підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за розгляд справи в судах першої і апеляційної інстанцій.

Керуючись статями 374,376,381-384 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу позивача Комунального підприємства «Кривбасводоканал» задовольнити.

Рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 листопада 2024 року скасувати, ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Позовні вимоги Комунального підприємства «Кривбасводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги централізованого водопостачання задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) на користь Комунального підприємства «Кривбасводоканал» (, місце знаходження: 50027, м.Кривий Ріг, вул.Джохара Дудаєва, 6А) заборгованість за отримані послуги з централізованого водопостачання в сумі 53 353,57 грн, заборгованість з абонентської плати в сумі 226,60 грн, 3% річних у розмірі 446,02 грн, інфляційні втрати у розмірі 1 143,10 грн, що разом складає 55 169,29 грн та витрати зі сплати судового збору за розгляд справи в судах першої і апеляційної інстанцій в загальному розмірі 7 570,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 10 червня 2025 року

Головуючий: Я.М. Бондар

Судді: В.П. Зубакова

О.І. Корчиста