ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3060/25 Справа № 180/1426/20 Суддя у 1-й інстанції - Нанічкіна Н. М. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
УХВАЛА

04 червня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів: Петешенкової М.Ю., Красвітної Т.П.,

за участю секретаря судового засідання - Гвоздєва М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі спільну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про затвердження мирової угоди по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Поставець Олександр Олексійович, на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2024 року у складі судді Нанічкіної Н.М. по справі № 180/1426/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_3 , про поділ майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ майна подружжя, визнання договору купівлі-продажу вдаваним та застосування правових наслідків удаваного правочину, та за позовом третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу та стягнення недоотриманих коштів, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року ОСОБА_2 подала через суд позовну заяву, згодом збільшивши позовні вимоги, пред`явлену до ОСОБА_1 , на предмет поділ майна подружжя.

Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2020 року до участі у справі за позовом ОСОБА_2 третьою особою залучено ОСОБА_3 .

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду в рамках позову ОСОБА_2 із зустрічною позовною заявою, пред`явленою до ОСОБА_2 , на предмет поділу майна подружжя, визнання договору купівлі-продажу вдаваним та застосування наслідків удаваного правочину.

У грудні 2020 року третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору - ОСОБА_3 подав позов, пред`явлений в рамках цієї справи до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу та стягнення недоотриманих коштів.

Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2024 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя задоволено частково.

Поділено між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 майно, що є спільною сумісною власністю подружжя.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , з житловою площею 61,7 кв.м і загальною площею 81,7 кв.м., і яка складається з: коридор 1-1=4,8 кв.м, житлова 1-2=14,5 кв.м, житлова 1-3=19,8 кв.м, житлова 1-4= 12,7 кв.м, комора 1-5=0,9 кв.м, туалет 1-6=1,2 кв.м, ванна 1-7=2,5 кв.м, кухня 1-8=7,0 кв.м, житлова 1-9=14,7 кв.м, коридор 1-10=3,6 кв.м, а 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 залишено у власності ОСОБА_1 .

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0032 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:017:0228, цільове призначення - для будівництва індивідуальних гаражів, а 1/2 частину вказаної земельної ділянки залишено у власності ОСОБА_1 .

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину гаражу загальною площею 30,7 кв.м, розташованого за адресою: гараж АДРЕСА_2 , на земельній ділянці кадастровий номер :01:017:0228, а 1/2 частину вказаного гаражу залишено у власності ОСОБА_1 .

Поділено між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 майно подружжя, що є у спільній сумісній власності - легковий автомобіль «MAZDA CX-5», 2018 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN - НОМЕР_2 , шляхом присудження ОСОБА_1 легкового автомобіля «MAZDA CX-5», 2018 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN - НОМЕР_2 та присудження грошової компенсації вартості 1/2 частини легкового автомобіля «MAZDA CX-5», 2018 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN - НОМЕР_2 ОСОБА_2 :

визнано за ОСОБА_1 право власності на легковий автомобіль «MAZDA CX-5», 2018 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN - НОМЕР_2 ;

припинено право власності ОСОБА_2 у спільному майні подружжя на легковий автомобіль «MAZDA CX-5», 2018 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN - НОМЕР_2 ;

стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості 1/2 частки легкового автомобіля «MAZDA CX-5», 2018 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в розмірі 309250 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, визнання договору купівлі-продажу вдаваним та про застосування правових наслідків удаваного правочину - відмовлено.

В задоволенні позову третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу та стягнення недоотриманих коштів - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 4908,50 грн, оплати вартості оцінки майна в розмірі 5000 грн та на правничу допомогу в розмірі 7000 грн.

Із вказаним рішенням ОСОБА_1 не погодився та 01 січня 2025 року через свого представника - адвоката Поставця О.О. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині поділу автомобіля та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення його зустрічних позовних вимог. 27 та 28 січня 2025 року скаржник ОСОБА_1 подав доповнення до апеляційної скарги, в яких просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині поділу автомобіля та ухвалити нове рішення в цій частині, визнавши за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право спільної сумісної власності у рівних частках по 1/2 за кожним на спірний транспортний засіб, визначивши та присудивши частки на грошове зобов`язання за договором позики (безвідсоткової) від 05 грудня 2018 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 її частку шляхом щомісячної сплати не менше ніж 4900 грн до повного погашення.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 04 лютого 2025 року відкрито провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 04 лютого 2025 року призначено справу до розгляду на 02 квітня 2025 року.

28 березня 2025 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 подали спільну заяву про затвердження мирової угоди, текст якої наданий до цієї заяви, визнання рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2024 року нечинним, закриття провадження у справі (а.с.177,178 Том ІV).

Умовами мирової угоди ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зазначено наступне.

Затвердити мирову угоду між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за умовами якої:

1. Спільна сумісна власність подружжя:

1.1. Квартира: Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 13, Опис об`єкта: загальна площа (кв.м.) /1,7, житлова площа (кв.м.) 61,7, в яка складається із: коридор 1-1 - 4,8 кв.м., житлова 1-2 - 14,5 кв.м., житлова 1-3 - 19,8 кв.м., житлова 1-4 - 12,7 кв.м., комора 1-5 - 0,9 кв.м., туалет 1-6 - 1,2 кв.м., ванна 1-7 - 2,5 кв.м., кухня 1-8 - 7,0 кв.м., житлова 1-9 - 14,7 кв.м., коридор 1-10 - 3,6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_3 .

1.2. Земельна ділянка: Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 113, кадастровий номер: :01:017:0228, опис об`єкта: площа (га) 0,0032, цільове призначення: для будівництва індивідуальних гаражів.

1.3. Гараж: Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 113, опис об`єкта: загальна площа (кв.м.) 30,7, за адресою: АДРЕСА_2 , земельні ділянки місця розташування, кадастровий номер: :01:017:0228, цільове призначення: для будівництва індивідуальних гаражів, площа (га) 0,0032, номер об`єкта в РПВН: 25644759.

2. Сторони визнають вказане в пункті 1 (підпункти 1.1., 1.2., 1.3.) майно спільною сумісною власністю подружжя.

3. Квартира, вказана в пункті 1 (підпункт 1.1.), переходить в цілому у власність ОСОБА_2 без обмеження права вільно володіти, користуватись та розпоряджатись нею згідно з чинним законодавством.

ОСОБА_1 зобов`язується передати оригінали правовстановлюючих та інших технічних документів на квартиру, а також ключі від квартири в день затвердження Мирової угоди судом апеляційної інстанції.

ОСОБА_1 втрачає усі права на квартиру, у тому числі, право на проживання та реєстрацію у ній.

4. Земельна ділянка та гараж на ній, вказані в пункті 1 (підпункти 1,2., 1.3.), залишаються в цілому у власності ОСОБА_1 без обмежень права вільно володіти, користуватись та розпоряджатись ними згідно з чинним законодавством.

ОСОБА_2 втрачає усі права на земельну ділянку та гараж на ній.

5. Інше майно, що заявлено сторонами в їх позовах, не є спільною сумісною власністю подружжя:

5.1. Транспортний засіб: автомобіль MAZDA CX-5, тип: загальний легковий - загальний універсал-В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , колір білий, рік випуску 2018.

5.2. Позика на суму 781 100,00 грн (Сімсот вісімдесят одна тисяча сто грн 00 коп) за Договором позики (безвідсоткової) від 05 грудня 2018 року.

5.3. Салон краси для перманентного макіяжу та манікюру.

5.4. ОСОБА_2 відмовляється у повному обсязі від позовних вимог про поділ автомобіля.

5.5. ОСОБА_1 відмовляється у повному обсязі від позовних вимог про поділ салону краси для перманентного макіяжу та манікюру, автомобіля та позики на його купівлю.

6. Судові витрати покладаються на ту сторону, яка їх понесла і іншою стороною не відшкодовуються.

Виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, у порядку та строки, передбачені мировою угодою.

Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом.

У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди, ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання у порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_3 , про поділ майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ майна подружжя, визнання договору купівлі-продажу вдаваним та застосування правових наслідків удаваного правочин - закрити.

Рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2024 року - визнати нечинним.

Колегія суддів, дослідивши заяву, умови мирової угоди сторін, доходить висновку про відмову у затвердженні мирової угоди ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та закритті провадження у справі з наступних підстав.

Так, колегією суддів встановлено, що предметом цієї справи, де ОСОБА_2 подала первісний позов про поділ майна подружжя, а ОСОБА_1 зустрічний позов про поділ майна подружжя, визнання договору купівлі-продажу вдаваним та застосування правових наслідків удаваного правочину, є спір про майнові права кожного з подружжя у поділі спільного сумісного майна. Вимоги позивачів, як первісного, так і зустрічного, мають правовий характер щодо переходу права власності, хоча б і в частинах, на спільне майно подружжя.

Крім того, у справі поданий позов третьої особи ОСОБА_3 , який заявляє самостійні вимоги на предмет спору. Вимоги ОСОБА_3 стосуються оскарження договору купівлі-продажу спірної квартири, яку він продав ОСОБА_1 , який перебував на той час у шлюбі з ОСОБА_2 , однак, оплати за продаж квартири не отримав, що, на думку третьої особи, порушує його майнові права.

Колегія суддів звертає увагу на те, що, в силу ч.1-4 ст. 207 ЦПК України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. Сторони можуть вийти за межі предмета спору лише у випадку, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

У відповідності до ч.5 ст. 207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо:

1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або

2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Вимогам ст. 207 ЦПК України умови мирової угоди не відповідають.

Колегія суддів наголошує, що сторонами цивільного провадження не було надано суду апеляційної інстанції беззаперечних доказів відсутності прав третіх осіб на нерухоме майно, враховуючи наявність у справі позову третьої особи ОСОБА_3 , який заявляє самостійні вимоги на предмет спору та відмова від позову якого судом апеляційної інстанції не прийнята, про що винесена ухвала суду від 04 червня 2025 року.

Колегія суддів вважає, що укладення мирової угоди щодо майна, яке було предметом спору має на меті перехід права власності від одного з подружжя до іншого.

Вирішуючи питання про затвердження мирової угоди, суд має врахувати, що умови мирової угоди не можуть суперечити закону, а також брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із таким затвердженням.

Метою мирової угоди є врегулювання спору між сторонами, а її умови можуть стосуватися лише прав та обов`язків сторін і предмету спору, тобто матеріально-правової вимоги позивача до відповідача, стосовно якої він просить постановити судове рішення. Не може визнаватися судом мирова угода, умови якої не пов`язані зі спірними правовідносинами.

Мирова угода є різновидом зобов`язання, яке виникає на підставі договору, укладеного за взаємною згодою сторін у письмовій формі та затвердженого судовим рішенням (ухвалою).

Укладення мирової угоди неможливе і в тих випадках, коли ті чи інші відносини одночасно врегульовані законом і не можуть змінюватись волевиявленням сторін.

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в ухвалі від 01.08.2018 року у справі №760/15287/15-ц та у постанові від 30.05.2018 року у справі №759/4103/16-ц.

У відповідності до ст. 373 ЦПК України, в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Як встановлено колегією суддів, зміст мирової угоди стосується і вимог ОСОБА_3 щодо оскарження переходу права власності на квартиру, яку просять поділити між ними ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що врегульовано нормами ЦК України та Сімейного кодексу України і не може бути вирішено шляхом затвердження мирової угоди, зокрема, в цій частині. Крім того, умови мирової угоди містять визначення як права власності на спірне майно, так і права проживання, що, зокрема, не було предметом цього спору. Також містить мирова угода і втрату усіх прав сторін за певними обставинами, що сторонами мирової угоди не конкретизовано, а підлягає доказуванню усіма сторонами шляхом розгляду справи по суті спору із заслуховуванням думки усіх сторін.

Так, колегія суддів наголошує, що справа до розгляду призначалась на 02 квітня 2025 року та 04 червня 2025 року. В обидва судових засідань жодна із сторін для розгляду справи не з`явилась, що підтверджується матеріалами справи (а.с.179,180 Том ІV).

Натомість, Дніпровський апеляційний суд належним чином, у відповідності до положень ст.128-130 ЦПК України, повідомляв учасників справи про день та час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 .

У відповідності до ч.3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Заявляючи про затвердження мирової угоди, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , яким належить в судовому засіданні особисто підтримати та підписати мирову угоду, не зазначали підстав неможливості особистої явки до суду та не наводили поважних причин своєї неявки в судові засідання, що унеможливлює заслуховування їх думки щодо умов мирової угоди, з`ясування думки ОСОБА_3 , який також не з`явився до суду без поважних причин, а тому і неможливо з`ясувати волевиявлення сторін на зазначені у тексті мирової угоди умови.

За таких обставин, враховуючи, що жодна із сторін справи в судове засідання не з`явилась без поважних причин, умови мирової угоди не відповідають вимогам ст. 207 ЦПК України, тому спільна заява ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не може бути прийнята судом із затвердженням мирової угоди та закриттям провадження у справі.

Керуючись ст. 207,208,256,372,373,374,377,381,382,384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні спільної заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про затвердження мирової угоди - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Вступна та резолютивна частини ухвали проголошені "04" червня 2025 року.

Повний текст ухвали складено "09" червня 2025 року.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: М.Ю. Петешенкова

Т.П. Красвітна