Справа № 148/200/25
Провадження № 22-ц/801/1384/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Саламаха О. В.
Доповідач:Голота Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 рокуСправа № 148/200/25м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Голоти Л. О. (суддя доповідач),

суддів Копаничук С. Г., Оніщука В. В.,

розглянув у порядку письмового провадження справу № 148/200/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 8.04.2025, ухвалене у складі судді Саламахи О. В. в приміщенні суду в м. Тульчин, -

в с т а н о в и в :

20.01.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС» (далі - ТОВ «ФК «ЕЙС») звернувся до суду з позовом (вх № 667/25) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просило стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором № 00-10805831 від 3.01.2024 в розмірі 30870 грн та понесені судові витрати: судовий збір 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу 7000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 3.01.2024 між ТОВ «Качай Гроші» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 00-10805831, у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Зокрема, відповідач за допомогою мережі Інтернет, перейшов на офіційний сайт первісного кредитора - https://kachay.com.ua/ та ознайомився з актуальною редакцією Правил надання грошових коштів у позику. Договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора. Відповідно до умов договору кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії в розмірі 7000 грн. на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування кредитодавцем зі свого поточного рахунку на карту позичальника, емітовану банком України. За надання кредиту, позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю одноразову комісію у розмірі 5,00 % від суми кредиту, що складає: 350 грн. Первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти у розмірі 7000 грн, виконав в повному обсязі. Всупереч умов договору № 00-10805831 від 3.01.2024, відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, що створило заборгованість у розмірі 30870 грн, яка складається з: 7350 грн заборгованість по кредиту; 23520 грн заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом.

22.01.2024 між ТОВ «Качай Гроші» та ТОВ «Макс Кредит» укладено договір факторингу № 22-01/2024 згідно умов якого, ТОВ «Макс Кредит» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 00-10805831 від 3.01.2024.

16.08.2024 між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу №16082024-МК/ЕЙС, згідно умов якого ТОВ «ФК «ЕЙС» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 00-10805831 від 3.01.2024.

Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 8.04.2025 позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором № 00-10805831 від 3.01.2024 в розмірі 30870 грн, з яких: 7350 грн сума заборгованості за тілом кредиту; 23520 грн сума заборгованості за відсотками. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» судові витрати з оплати судового збору в сумі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Шелудько О. О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу (вх. № 667 від 20.01.2025) в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповноту з`ясування обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог; стягнути з позивача на користь відповідача судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3633,60 грн.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що судом першої інстанції не було враховано, що наданий позивачем розрахунок заборгованості не містить відсоткової ставки за якою нараховано заборгованість, а тому суд позбавлений був можливості перевірити достовірність розрахунку заборгованості; у справі відсутні докази на підтвердження відступлення права вимоги за договором факторингу № 22/01-2024 від 22.01.2024, укладеного між ТОВ «Качай Гроші» та ТОВ «Макс Кредит»; ТОВ «ФК ЕЙС» є неналежним позивачем у спірних правовідносинах, оскільки товариство не набуло право вимагати від боржника ОСОБА_1 сплати заборгованості за кредитним договором, укладеним 3.01.2024 між ТОВ «Качай Гроші» та ОСОБА_1 ..

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 20.05.2025 відкрито апеляційне провадження у справі № 148/200/25 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 8.04.2025. Надіслано учасникам справи копію апеляційної скарги, роз`яснено право подати відзив на апеляційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 360 ЦПК України (з наданням доказів надсилання (надання) копії відзиву та доданих до нього документів заявнику) у 5-денний строк з моменту отримання копії цієї ухвали.

Копію ухвали суду від 20.05.2025 отримано ТОВ «ФК «ЕЙС» 20.05.2025, про що свідчить довідка про доставку документів в електронному вигляді /а. с. 145, 146/.

У строк встановлений судом відзив на апеляційну скаргу не надходив.

29.05.2025 до Вінницького апеляційного суду через систему «Електронний суд» надійшли письмові пояснення (вх № 6103) ТОВ «ФК «ЕЙС», в яких, посилаючись на необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. До письмових пояснень товариством додано копію платіжної інструкції від 22.08.2024 № 9 та від 27.08.2024 № 10 про сплату суми фінансування за реєстром боржників від 16.08.2024 до договору факторингу № 16082024-МК/ЕЙС від 16.08.2024.

Ознайомившись із поданими письмовими поясненнями (вх № 6103 від 29.05.2025), колегія суддів дійшла висновку про їх повернення без розгляду ТОВ «ФК «ЕЙС» з огляду на наступне:

Відповідно до частини восьмої статті 83 ЦПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

ТОВ «ФК «ЕЙС» подало письмові пояснення після спливу строку для подання відзиву на апеляційну скаргу, встановленого в ухвалі від 20.05.2025. Дозволу на їхнє подання не просило, а суд не визнавав їх подання необхідним.

Суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це за необхідне (частина п`ята статті 174 ЦПК України).

Вінницький апеляційний суд не визнав необхідним подання цих пояснень і не надав дозволу заявнику їх подати після спливу строку для подання відзиву.

У постанові Верховного Суду від 13.01.2021 у справі № 264/949/19 (провадження № 61-16692св19) зазначено, що: вирішуючи питання щодо дослідження доказів, які без поважних причин не подавалися до суду першої інстанції, апеляційний суд повинен врахувати як вимоги частини першої статті 44 ЦПК України щодо зобов`язання особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої права та виконувати процесуальні обов`язки, так і виключне значення цих доказів для правильного вирішення справи. Про прийняття та дослідження нових доказів, як і відмову в їх прийнятті, апеляційний суд зобов`язаний мотивувати свій висновок в ухвалі при обговоренні заявленого клопотання або в ухваленому судовому рішенні».

З огляду на те, що позивачем не повідомлено суду про наявність виняткових обставин пропуску строку подачі доказів (платіжні інструкції від 22.08.2024 № 9 та від 27.08.2024 № 10 про сплату суми фінансування за реєстром боржників від 16.08.2024 до договору факторингу № 16082024-МК/ЕЙС від 16.08.2024), а також враховуючи, що зазначений доказ не подано одночасно з відзивом, колегія суддів дійшла висновку про залишення письмових пояснень без розгляду та їх повернення ТОВ «ФК «ЕЙС».

Подані до письмових пояснень докази не приймаються з підстав, передбачених частиною восьмою статті 83 ЦПК України.

Щодо розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції.

Справа розглядається в порядку частини першої статті 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи. Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Шелудько О. О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу на рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 8.04.2025 у справі з ціною позову 30870 грн, що є менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (90840 грн).

Перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 367 ЦПК України).

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України).

Рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.

У справі встановлено наступні обставини.

Щодо укладання договору кредитної лінії № 00-10805831 від 3.01.2024.

3.01.2024 між ТОВ «Качай Гроші» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 00-10805831 у формі електронного документа. Сторони погодили суму кредитного ліміту 7000 грн, строк дії кредитної лінії 240 календарних днів, дата повернення кредиту 30.08.2024, знижену процентну ставку 1,2 %, стандартну процентну ставку 2,40 %, орієнтовну реальну річну процентну ставку за стандартною процентною ставкою - 1749,60 %, орієнтовну реальну річну процентну ставку за зниженою процентною ставкою 1602,96 %, орієнтовну загальну вартість кредиту за стандартною процентною ставкою 47670 грн, орієнтовну загальну вартість кредиту за зниженою процентною ставкою 45150 грн, кредит надається шляхом перерахування грошових коштів на платіжну картку позичальника НОМЕР_1 /а. с. зв. б. 11-15/.

Відповідач, за допомогою мережі Інтернет, перейшов на офіційний сайт ТОВ «Качай Гроші»-https://kachay.com.ua/та ознайомився з актуальною редакцією Правил надання грошових коштів у позику /а. с. 16-22/.

ТОВ «Качай Гроші» виконало свої зобов`язання, надавши відповідачу кредит у сумі 7000 грн, що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі Онлайн» № 204/09 від 09.09.2024, перерахування грошових коштів на платіжну картку позичальника НОМЕР_1 /а. с. зв. б. 23, 24/.

За договором № 00-10805831 від 3.01.2024 у ОСОБА_1 утворилася заборгованість у розмірі 30870 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 7350 грн, прострочена заборгованість за процентами 23520 грн, що підтверджується випискою з особового рахунку станом на 16.12.2024, а також детальними розрахунками заборгованості від 16.08.2024 /а. с. 32, 33/.

Щодо відступлення прав вимоги за договором факторингу № 22-01/2024 від 22.01.2024.

22.01.2024 між ТОВ «Качай Гроші» та ТОВ «Макс Кредит» укладено договір факторингу №22-01/2024, згідно умов якого, ТОВ «Макс Кредит» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 00-10805831 від 03.01.2024 /а. с. 34-38/.

Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу № 22-01/2024 від 22.01.2024 від ТОВ «Качай Гроші» до ТОВ «Макс Кредит» перейшло право вимоги до відповідача загальну суму 9030 грн /а. с. зв. б. 43, 44/.

Щодо відступлення прав вимоги за договором факторингу № 16082024-МК/ЕЙС від 16.08.2024.

16.08.2024 між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «ЕЙС» уклали договір факторингу № 16082024-МК/ЕЙС, згідно з умовами якого позивач набув право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 00-10805831 від 3.01.2024 /а. с. зв. б. 45-50/.

Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу № 16082024-МК/ЕЙС від 16.08.2024 від ТОВ «Макс Кредит» до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право вимоги боргу ОСОБА_1 на загальну суму 30870 грн /а. с. 55/.

На виконання ухвали суду від 24.03.2025, АТ «Універсал банк» надав інформацію про рух коштів по картці ОСОБА_1 , відповідно до якої 03.01.2024 о 20:39 год на картку № НОМЕР_2 надійшли грошові кошти у розмірі 7000 грн, деталі операції: payway1*tr5av. Кошти зараховувались не по реквізитах, а через платіжну систему, тому у банку відсутня інформація, щодо призначення платежу, рахунків відправників /а. с. 100-104/.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, а тому наявні правові підстави для їх задоволення.

Висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог зроблено за неповного з`ясування обставин справи, неправильного застосування норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права з огляду на наступне.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Зобов`язання виникають з підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема з договорів.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України).

Законодавство також передбачає порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) в зобов`язанні.

Підставою заміни учасника процесуальних правовідносин є факт набуття таким учасником відповідних прав, у даному випадку кредитора, у матеріальних правовідносинах.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору.

Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

За загальним правилом, наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому слід ураховувати, що у зв`язку з заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Статтею 1054 ЦК України визначено перелік осіб, які можуть бути кредитодавцями в кредитних правовідносинах. Такими є банк або інша фінансова установа. Цей перелік є вичерпним.

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Поряд з цим, право грошової вимоги до боржника може бути відступлене також на підставі договору факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги), за яким згідно з частиною першою статті 1077 ЦК України одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Статтею 1079 ЦК України визначено, що сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (частина друга статті 517 ЦК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 24.12.2019 у справі № 668/7544/15-ц зазначено, що за приписами частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина перша статті 519 ЦК України).

У постанові КЦС ВС від 3.11.2021 у справі № 755/10072/19 вказано, що суди не звернули уваги на те, що в матеріалах справи немає доказів на підтвердження обставин здійснення повної оплати за договором відступлення на час або після його укладення, тобто доказів, які підтверджували б належність виконання заявником своїх зобов`язань за договором від 26.03.2019 № 0002/19/5, а тому дійшли передчасного висновку про автоматичний перехід прав вимоги до нового кредитора. Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у складі суддів Об`єднаної палати КГС у постанові від 17.01.2020 у справі № 916/2286/16 (пункти 10.19 - 10.22).

Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона (пункт 21 постанови ВП ВС від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц).

Доведеність позовних вимог, розмір заборгованості, набуття новим кредитом права вимоги до боржника покладається процесуальним законом у справах цієї категорії на позивача.

Суд оцінює достовірність поданих на підтвердження факту правонаступництва матеріалів, зокрема, договорів, інших правочинів тощо. Для встановлення процесуального правонаступництва юридичної особи суд має визначити підстави такого правонаступництва, а також обсяг прав та обов`язків, який перейшов до правонаступника (постанова ВС від 5.04.2023 у справі № 2-13522/10).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження (пункти 1, 2 частини першої статті 264 ЦПК України).

У справі встановлено, що 22.01.2024 між ТОВ «Качай Гроші» та ТОВ «Макс Кредит» укладено договір факторингу № 22-01/2024, згідно умов якого, ТОВ «Макс Кредит» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 00-10805831 від 3.01.2024. Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу № 22-01/2024 від 22.01.2024 від ТОВ «Качай Гроші» до ТОВ «Макс Кредит» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 9030 грн.

Відповідно до погоджених сторонами умов договору факторингу : в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати (сплатити) клієнту суму фінансування в розпорядження клієнта за плату та умовах, визначених цим договором (пункт 2.1 розділу 2).

У наданій суду позивачем копії договору факторингу № 22-01/2024 від 22.01.2024 розділ 3 «порядок розрахунків сторонами» не містить відображення домовленостей сторін.

16.08.2024 між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу № 16082024-МК/ЕЙС, згідно з умовами якого позивач набув право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 00-10805831 від 3.01.2024. Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу № 16082024-МК/ЕЙС від 16.08.2024 від ТОВ «Макс Кредит» до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 на загальну суму 30870 грн.

Відповідно до погоджених сторонами умов договору факторингу : клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах права вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (підпункт 2.1 договору); фінансування сплачується фактором на банківський рахунок клієнта, зазначений у 3 розділі цього договору. Сума фінансування вважається отриманою після її зарахування на рахунок клієнта (підпункт 3.2 договору); клієнт зобов`язується надати документацію по боржниках, зазначених у реєстрі боржників протягом 60 робочих днів з моменту підписання акта прийому-передачі реєстру боржників, але в будь-якому разі не раніше дня сплати фактором ціни продажу заборгованості (підпункт 4.2.2 договору).

Колегія суддів зазначає, що ТОВ «ФК «ЕЙС» не надано доказів на підтвердження тієї обставини, шо (фактором) ТОВ «Макс Кредит» виконано зобов`язання з передачі (клієнтові) ТОВ «Качай Гроші» суми фінансування відповідно до договору факторингу № 22-01/2024 від 22.01.2024,а також, що (фактором) ТОВ «ФК «ЕЙС» виконано зобов`язання з передачі (клієнтові) ТОВ «Макс Кредит» суми фінансування відповідно до договору факторингу № 16082024-МК/ЕЙС від 16.08.2024, тобто доказів, які б підтверджували належність виконання ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «ЕЙС» своїх зобов`язань за договорами факторингу.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).

За таких обставин, оскільки ТОВ «ФК «ЕЙС» не доведено перехід права вимоги до відповідача за договором кредитної лінії № 00-10805831 від 3.01.2024 від ТОВ «Качай Гроші» до ТОВ «Макс Кредит» за договором факторингу № 22-01/2024 від 22.01.2024, а також від ТОВ «Макс Кредит» до ТОВ «ФК «ЕЙС» за договором факторингу № 16082024-МК/ЕЙС від 16.08.2024, відтак недоведеним є й набуття позивачем права вимоги до відповідача за договором кредитної лінії № 00-10805831 від 3.01.2024.

Суд першої інстанції не перевірив чи доведено позивачем набуття права вимоги за договором кредитної лінії № 00-10805831 від 3.01.2024, та вдався до оцінки доведеності укладення зазначеного договору між ТОВ «Качай Гроші»та відповідачем, проте оцінка цим обставинам надається в тому випадку коли доведено позивачем набуття права вимоги до боржника.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (пункт 1-4 частини першої статті 376 ЦПК України).

Виходячи з наведеного, аргументи апеляційної скарги заслуговують на увагу, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні позовних вимог з підстав недоведеності.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина тринадцята статті 141 ЦПК України).

Згідно з частиною першою, другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи зазначене, оскільки апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні позовних вимог, з позивача слід стягнути на користь відповідача судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3633,60 грн.

Керуючись частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 369, 374, 376, 382, 384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 8.04.2025 у даній справі скасувати та ухвалити нове.

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3633 (три тисячі шістсот тридцять три) гривні 60 копійок.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя Л. О. Голота

Судді: С. Г. Копаничук

В. В. Оніщук