Справа № 308/3324/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2025 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючої судді Голяни О.В., за участю секретаря судового засідання Газій А.Ю., представника позивача Павленка Д.О., представника відповідача адвоката Піци М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

04.03.2025 через підсистему «Електронний суд» ТОВ «Споживчий центр» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.05.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір (оферти) №01.05.2024-100002543 від 01.05.2024.

Зазначає, що відповідачем належним чином взяті на себе зобов`язання, які визначені вказаним кредитним договором, не виконуються, що є підставою для стягнення заборгованості у сумі 34 520,88 грн., яка складається з наступного: 13 000,00 грн. заборгованість по тілу кредиту, 14 560,00 грн. заборгованість по відсотках, 460,88 грн. комісія, 6 500,00 грн. неустойка.

07.05.2025 відповідачем ОСОБА_1 та її представником адвокатом Піцою М.М. подано до суду спільний відзив на позовну заяву, зміст якого зводиться до того, що наданий позивачем розрахунок заборгованості є некоректним, відповідач частково погасила заборгованість по кредитному договору на загальну суму 5 779,12 грн.

Інші процесуальні дії у справі.

05.03.2025 за протоколом автоматизованого розподілу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області судової справи між суддями вищевказану справу передано на розгляд судді Голяни О.В.

Ухвалою суду від 06.03.2025 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 09.05.2025 в задоволенні клопотання відповідача про перехід від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження відмовлено; витребувано у ТОВ «Споживчий центр»: детальний розрахунок заборгованості по кредитному договору (оферти) №01.05.2024-100002543 від 01.05.2024 року, укладеному між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 , із зазначенням дати та суми фактичних платежів на погашення тіла кредиту; залишку основного боргу після кожного платежу; дати та суми нарахованих процентів за кожен період; фактично сплачених процентів; дати та суми платежів та інших зарахувань за договором.

Ухвалою суду від 28.05.2025 визнано обов`язковою явку представника позивача ТОВ «Споживчий центр» у судове засідання.

Заяви та клопотання.

21.04.2025 представником відповідача адвокатом Піцою М.М. подано до суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи.

07.05.2025 стороною відповідача заявлено клопотання про витребування від ТОВ «Споживчий центр» детального розрахунку заборгованості по електронному кредитному договору №01.05.2024-100002543 від 01.05.2024 та завірених копій платіжних документів щодо часткового погашення ОСОБА_1 частини боргу, а також клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

27.05.2025 через підсистему «Електронний суд» представником позивача подано до суду заяву на виконання ухвали суду від 09.05.2025.

04.06.2025 через підсистему «Електронний суд» представником позивача подано до суду заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

У судовому засіданні представником відповідача адвокатом Піцою М.М. заявлено усне клопотання про розстрочення виконання рішення суду щодо ОСОБА_1 у зв`язку з її тяжким матеріальним становищем, непрацевлаштованістю, необхідністю самостійного утримання малолітньої дитини, яка страждає на ряд захворювань, та загибеллю ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловіка, військовослужбовця ОСОБА_2 , внаслідок військових дій.

Позиції учасників справи надані в судовому засіданні.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Пояснив, що ОСОБА_1 здійснила два платежі за наданим ій кредитом, в тому числі 15.05.2024 на суму 3019,56 грн, з яких 1950 грн спрямовано на погашення відсотків, а 1069,56 грн на погашення комісії, та 27.05.2024 на суму 2759, 56 грн., з яких 1690 спрямовано на погашення відсотків, 1069,56 грн на погашення комісії, отже заборгованість відповідача по відсотках становить 12 255,61 грн. Не заперечив проти розстрочення виконання рішення суду строком на 6 місяців.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась. Її представник адвокат Піца М.М. в судовому засіданні визнав позов в частині стягнення тіла кредиту в розмірі 13 000,00 грн, відсотків в розмірі 12 255,61 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог просив відмовити.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 01.05.2024 було укладено кредитний договір №01.05.2024-100002543, який складається з Пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) від 01.05.2024, Заявки від 03.07.2024, відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) від 01.05.2024, Паспорту споживчого кредиту, які підписано позичальником шляхом застосування одноразового ідентифікатора Е433.

Сторони уклали договір на наступних умовах: сума кредиту - 13000 грн. Строк, на який надається кредит - 140 днів з дати його надання. Дата повернення (виплати) кредиту 17.09.2024. Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Денна процентна ставка - загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Розрахунок денної процентної ставки: 0,87%=(15895,61/1300) / 140 * 100%. Комісія, пов`язана із наданням кредиту 20% від суми кредиту та дорівнює 2600 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка за кредитом 7910,03 %. Орієнтована загальна вартість кредиту для споживача - 28895,61 грн. Загальні витрати за споживчим кредитом 15 895,61 грн. Неустойка 130 грн, що нараховується за кожен день невиконання /неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/ неналежно виконаного зобов`язання.

Відповідно до умов кредитного договору реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для перерахування коштів позичальнику - 5375-41хх-хххх-6821.

На виконання умов Договору, позивачем ТОВ «Споживчий центр» перераховано відповідачу грошові кошти у сумі 13000 грн., що підтверджується квитанцією «LiqPay» від 01.05.2024, отримувач: картка/рахунок НОМЕР_1 , призначення платежу: видача за договором кредиту №01.05.2024-100002543.

Відповідно до довідки розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №01.05.2024-100002543 від 01.05.2024 заборгованість ОСОБА_1 становить 34520,88 грн., яка складається з 13 000,00 грн заборгованість по тілу кредиту, 14 560,00 грн. заборгованість по відсотках, 460,88 грн комісії, 6500,00 грн. неустойки. Проценти за кредитом нараховані за період з 01.05.2024 по 17.09.2024.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ Споживчий центр» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а відповідач всупереч договірним зобов`язанням в установлені терміни не повернула належні грошові суми, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість, яка підтверджується довідкою розрахунком та не спростована відповідачем.

В судовому засіданні з відомостей, що зазначені в позовній заяві, та з пояснень представника позивача встановлено, що ОСОБА_1 здійснила два платежі за кредитним договором №01.05.2024-100002543, в тому числі 15.05.2024 на суму 3019,56 грн, з яких 1950 грн спрямовано на погашення відсотків, а 1069,56 грн на погашення комісії, та 27.05.2024 на суму 2759, 56 грн., з яких 1690 спрямовано на погашення відсотків, 1069,56 грн на погашення комісії, отже заборгованість відповідача по відсотках становить 12 255,61 грн.

28.05.2024 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис №350, що стверджується долученим до матеріалів справи оригіналом свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 28.05.2024.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , загинув від множинних розстрочень тіла, які отримав внаслідок військових дій спричинених іншими видами вибухів та уламків, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №383 від 09.04.2025 та свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 17.04.2025.

Оцінка Суду.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію).

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», моментом підписання електронного правочину є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідна позиція щодо застосування вказаних норм права викладена в постанові Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19.

Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Так, судом встановлено, що договір між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. Електронний кредитний договір ОСОБА_1 підписала шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором Е433, який надіслано відповідачу на його фінансовий номер та підписано 01.05.2024. Відповідач на веб-сайті позивача подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, після чого позивач надіслав відповідачу за допомогою засобів зв`язку на вказаний ним номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді CMC-повідомлення, який заявник використав для підтвердження підписання кредитного договору.

Відповідач був повністю ознайомлений з умовами кредитного договору до його підписання, інформаційно-телекомунікаційна система побудована таким чином, що без попереднього ознайомлення з умовами кредитного договору клієнт не може перейти до наступного етапу.

З урахуванням вказаного, встановивши, що без здійснення вказаних дій ОСОБА_1 кредитний договір не міг бути укладений сторонами, суд дійшов висновку, що цей правочин відповідно до Закону за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача.

Вищезазначене відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19, від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20, від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20, 18 червня 2021 року у справі № 234/8079/20.

Ураховуючи викладені обставини, суд вважає, що кредитний договір укладено в електронному вигляді з використанням електронного підпису, що відповідає вимогам ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», при укладенні договору сторони досягли згоди щодо усіх його істотних умов та у сторін, відповідно до приписів ст.11 ЦК України виникли права та обов`язки, які випливають із кредитного договору.

За змістом ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 ЦПК України, статтею 36 ГПК України та статтею 79 КАС України. Отже, подані позивачем паперові копії електронних документів є допустимими письмовими доказами відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідачем не надано доказів неотримання коштів чи не укладення договору.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ст. 610 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Зважаючи на викладене, вимоги про стягнення заборгованості по тілу кредиту в сумі 13000,00 грн та процентів в сумі 12 255,61 грн (з врахуванням суми сплачених відсотків в розмірі 3640,00 грн), комісії в розмірі 460,88 грн є обґрунтованими.

Що стосується стягнення неустойки, суд зазначає, що згідно пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, в подальшому його дія неодноразово продовжувалася.

Оскільки пеня (неустойка) нарахована у період дії в Україні воєнного стану, то відповідач як позичальник на підставі п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України в будь-якому випадку звільняється від обов`язку сплати на користь позивача, а тому в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Щодо розстрочення виконання рішення суду.

Представник відповідача в усній заяві просив розстрочити виконання рішення суду на 12 місяців. Позивач проти розстрочення виконання рішення суду строком на 6 місяців не заперечував.

Відповідно до ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

За таких обставин, враховуючи згоду позивача на розстрочення виконання рішення суду на шість місяців, суд вважає за можливе розстрочити виконання рішення шляхом зобов`язання відповідача сплачувати суму заборгованості рівними частинами щомісячно, а саме: 25 716,49 грн : 6 = 4286,08 грн кожного місяця.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову, судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем згідно платіжної інструкції №СЦ00006181 від 04.03.2025 року було сплачено 2 422,40 грн. судового збору.

Предметом позову є стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором, яка у загальному розмірі складає 34 520,88 грн.

Разом з тим, суд дійшов висновку про обґрунтованість стягнення з відповідача заборгованості за кредитом у загальному розмірі 25 716,49 грн.

За таких обставин, з урахуванням принципу пропорційності при розподілі судових витрат між сторонами, суд вважає, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума у розмірі 1 804,28 грн (2 422,40 грн. * 25 716,49/ 34 520,88).

З цих підстав, керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 81, 258-259, 263-265, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №01.05.2024-100002543 від 01.05.2024 в розмірі 25 716,49 грн, яка складається з 13 000,00 грн. заборгованість по тілу кредиту, 12 255,61 грн заборгованість по відсотках, 460,88 грн комісія.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Розстрочити виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованості за кредитним договором №01.05.2024-100002543 від 01.05.2024 в розмірі 25 716,49 грн терміном на 6 (шість) місяців рівними частинами з щомісячним платежем по 4286,08 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» 1 804,28 грн судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Сторони по справі:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», місцезнаходження: м. Київ, вул. Саксаганського, буд.133-А, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Суддя О.В. ГОЛЯНА