Справа № 361/6001/25
Провадження № 2-о/361/133/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.06.25

10 червня 2025 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі головуючої судді Писанець Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження без виклику сторін цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до Броварського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2025 року заявник звернулась до суду із вище вказаною заявою, обґрунтовуючи її тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово окупованій території України в м. Судак, Автономна Республіка Крим помер її батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця: м. Душанбе, Таджикистан.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідне заявнику для державної реєстрації смерті померлої особи, проведеної державним органом України та в подальшому для можливості подати до нотаріальних органів України заяву про вступ у спадщину за законом після померлого батька. Батьку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 належить на праві власності квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

10 червня 2025 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Писанець Н.В. прийнято до розгляду в порядку окремого провадження без виклику сторін.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово окупованій території України в м. Судак, Автономна Республіка Крим помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець: м. Душанбе, Таджикистан, який проживав за адресою: АДРЕСА_2 , причина смерті інфаркт міокарда трасмуральний передньої стінки.

Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово окупованій території України в м. Судак, Автономна Республіка Крим, що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_1 , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, Україна, актовий запис № 234.

З копії медичного свідоцтва про смерть серії 35 № 125011952 від 15.05.2025 року, вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець: м. Душанбе, Таджикистан, який проживав за адресою: АДРЕСА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово окупованій території України в м. Судак, Автономна Республіка Крим, причина смерті інфаркт міокарда трасмуральний передньої стінки.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичнез начення.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

У п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення вказано, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішенняу справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

За змістом статті 17 Закону України Про державну реєстрацію актів цивільного стану державна реєстрація факту смерті, встановленого у судовому порядку, проводиться за заявою осіб, що були позивачами при розгляді судом справи, а також спадкоємців померлого при поданні рішення суду.

Згідно ст. 17 Закону України Про державну реєстрацію актів цивільного стану, державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Згідно із ст. 9 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами як джерело права, необхідно враховувати висновки суду у справах протии Туреччини (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001 року), Молдови та Росії (Mozer v. The Republicof Moldova and Russia, 23.02.2016 року), де наголошено, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони (тобто є окупованою). Цей висновок в контексті сформульованого у Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого намібійського винятку, який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватись недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованих територіях, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цих територій при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать. При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту смерті для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, суд вважає можливим, як виняток, взяти до уваги відомості, зазначені у медичному свідоцтві про смерть серії 35 № 125011952 від 15.05.2025.

На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця: м. Душанбе, Таджикистан, який проживав за адресою: АДРЕСА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово окупованій території України в м. Судак, Автономна Республіка Крим у віці 55 років.

Керуючись статями 263 - 265, 317, 319, 430 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця: м. Душанбе, Таджикистан, який проживав за адресою: АДРЕСА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово окупованій території України в м. Судак, Автономна Республіка Крим у віці 55 років.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Писанець Н.В.