Справа № 134/755/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09 червня 2025 року с-ще Крижопіль

Крижопільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді Кантонистої О.О.

за участю: секретаря судового засідання Балух О.В.

представника позивачки адвоката Витвицької О.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Крижопіль в режимі відеоконференції в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

12 травня 2025 року до Крижопільського районного суду Вінницької області через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Витвицька О.Р., до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування заявленого позову представник позивачки вказує, що 27 жовтня 2013 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований у виконавчому комітеті Городківської сільської ради Крижопільського району Вінницької області, актовий запис № 19.

Від спільного проживання сторони мають двох неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Протягом останніх років відносини між сторонами почали погіршуватися, оскільки у кожного з них абсолютно різні погляди на сімейне життя, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. На даний час сторони спільного господарства не ведуть та проживають окремо. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стало неможливим та суперечить інтересам позивачки. Спору майнового характеру та щодо порядку виховання дітей між сторонами немає.

З огляду на викладене, представник позивачки просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між сторонами. Також просить вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 13 травня 2025 року у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 11 год. 00 хв. 09 червня 2025 року. Окрім того, задоволено заяву представника позивачки адвоката Витвицької О.Р. про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

29 травня 2025 року від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Козирєвої А.В. через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, у якому вона вказує, що до початку спільного проживання та реєстрації шлюбу між сторонами в позивачки була дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо якої відповідач, на прохання позивачки, визнав батьківство. ІНФОРМАЦІЯ_4 у сторін народилася дочка ОСОБА_6 . З 2025 року їхня сім`я проживає в м. Чорноморськ Одеської області, де відповідач мав намір працевлаштуватися. На даний час відповідач працює неофіційно, проводячи ремонт у навчальному закладі в Баштанському районі Миколаївської області, заробітну плату отримує нерегулярно. Відповідач не заперечує проти задоволення позову, оскільки позивачка бажає розірвати шлюб. Заявлені позивачкою витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 11000 грн. відповідач вважає неспівмірними зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт. Вважає, що відшкодуванню позивачці на правничу допомогу підлягає сума в розмірі не більше 1000 грн.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Витвицька О.Р. підтримала позов та просила його задовольнити. Вказала, що у наданні строку для примирення подружжя немає необхідності, оскільки сторони бажають розірвати шлюб.

Від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Козирєвої А.В. 03.06.2025 року через систему «Електронний суд» надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача та його представника. Не заперечує проти розірвання шлюбу. Просить зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, заявлений до стягнення позивачкою.

Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 27 жовтня 2013 року у виконавчому комітеті Городківської сільської ради Крижопільського району Вінницької області зареєстровано шлюб між позивачкою ОСОБА_7 та відповідачем ОСОБА_2 , актовий запис № 19, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 27 жовтня 2013 року.

Сторони мають двох дітей: дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , повторно видане 08 травня 2015 року), та дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 від 14 липня 2014 року).

Спільне життя у сторін не склалося через взаємне непорозуміння, різні характери та погляди на життя, внаслідок чого вони подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

У відповідності до ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність.

За приписами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Частиною 2 статті 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Враховуючи, що сторони наполягають на розірванні шлюбу, суд вважає, що даний шлюб слід розірвати.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивачка після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище « ОСОБА_8 ».

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При розподілі судових витрат суд виходить з положень ст. 141 ЦПК України і стягує з відповідача на користь позивачки понесені нею витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує наступне.

В обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу стороною позивача надано суду копії ордеру на надання правничої допомоги серії ВС № 1367770 від 09 травня 2025 року, свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЛВ № 002701 від 24 травня 2024 року, договору про надання правової (правничої) допомоги № 1 від 05 травня 2025 року, укладеного між позивачкою ОСОБА_1 та адвокатом Витвицькою О.Р., згідно якого замовник виплачує виконавцю гонорар за надання правової допомоги, яка включає такі послуги: надання усних консультацій з будь-яких правових питань та положень чинного законодавства України, що торкаються позову 500 грн./консультація; складання позовної заяви 500 грн./стор.; оформлення та подання позову через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему (ЄСІТС) 1000 грн.; складання заяв, клопотань, інших письмових документів процесуального характеру 500 грн./стор.; участь у суді на рівні однієї інстанції 3000 грн.; гонорар за прийняття рішення на користь позивача (гонорар успіху) 2000 грн. Замовник виплачує виконавцю гонорар протягом десяти днів з моменту отримання замовником відшкодування витрат на професійну правничу допомогу від відповідача.

Згідно детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, адвокат Витвицька О.Р. надала позивачці ОСОБА_1 наступні послуги: 1) надання усних консультацій з будь-яких правових питань та положень чинного законодавства України, що торкаються позову 1000 грн. за 2 консультації; 2) складання позовної заяви 3000 грн.; 3) складання заяви про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції 500 грн.; 4) складання клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін 500 грн.; 5) оформлення та подання позову через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему (ЄСІТС) 1000 грн.; 6) участь у суді першої інстанції 3000 грн.; 7) гонорар за прийняття рішення на користь позивача (гонорар успіху) 2000 грн. Загальна вартість наданої адвокатом правової допомоги з врахуванням гонорару за прийняття рішення на користь позивача (гонорару успіху) становить 11000 грн.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару адвоката та порядок його обчислення визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом на підставі укладеного ними договору, при цьому гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Склад і розмір судових витрат входить до предмета доказування у справі, тому особа, яка заявила про витрати на професійну правничу допомогу, має документально підтвердити та довести, що такі витрати є дійсними, необхідними та розумними.

При цьому, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

При визначенні розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача, суд враховує правові висновки, викладені Верховним Судом у постановах від 20.05.2020 у справі № 240/3888/19 та від 11.12.2019 у справі № 2040/6747/18, згідно яких суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, усі понесені витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, установить, що розмір гонорару, визначений стороною та адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору. Ураховуються такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо, які застосовуються за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів і обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Суд вважає, що розмір заявлених стороною позивача витрат на правничу допомогу в сумі 11000 грн. є завищеним, оскільки дана справа незначної складності, наявна стала судова практика щодо вирішення спорів, пов`язаних з розірванням шлюбу, у справі було одне засідання, у якому представник позивачки приймала участь в режимі відеоконференції.

Зважаючи на обсяг наданих правничих послуг та виконаних робіт, враховуючи принцип співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності правничих послуг, а також розумності їхнього розміру, беручи до уваги клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, яке він обґрунтовує тим, що дана справа є малозначною, виконані адвокатом роботи не є складними та не потребують значних затрат часу, зміст позовної заяви є типовим для такого виду правовідносин, у справі незначний обсяг наданих документів, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу позивачки ОСОБА_1 до 3000 грн. Саме такий розмір витрат на професійну правничу допомогу, на переконання суду, є справедливим та обґрунтованим, співмірним із складністю цієї справи та наданим адвокатом обсягом послуг, а також не суперечитиме принципу розумності судових витрат.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 141, 142, 263-265 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 27 жовтня 2013 року у виконавчому комітеті Городківської сільської ради Крижопільського району Вінницької області, актовий запис № 19, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити позивачці ОСОБА_1 прізвище « ОСОБА_8 ».

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1211,20 грн. судового збору та 3000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачка: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Повний текст рішення складено 12 червня 2025 року.

Суддя: