Справа № 308/7870/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

27 травня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Джуги С.Д., Собослоя Г.Г.

з участю секретаря судового засідання: Савинець В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Оболонь Інвест Плюс» на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 липня 2023 року та додаткове рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 серпня 2023 року, ухвалені головуючою суддею Крегул М.М. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Морган Кепітал» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості

встановив:

У серпні 2020 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Морган Кепітал» (ТОВ «Фінансова компанія «Морган Кепітал) звернулося в суд з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Позов мотивований тим, що 15 березня 2007 року між ЗАТ «Промінвестбанк», правонаступником якого є ПАТ «Промінвестбанк», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 29/7-07, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 500 000,00 грн.

17 грудня 2012 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» ПАТ Промінвестбанк було укладений договір про відступлення прав вимоги, за умовами пунктів 2.1, 2.2 якого, до нового кредитора перейшли усі права первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення, у тому числі за кредитним договором. За користування кредитом відсоткова ставка становила 17 % річних. У випадку порушення позичальником строку погашення кредит він сплачує проценти у розмірі 19 % річних від простроченої суми згідно ст. 625 ЦК України.

Відповідно до виконавчого листа, виданого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області справа 308/19401/13-ц від 22.04.2016 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи», у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 15 березня 2007 року № 29/7-07, яка станом на 01 жовтня 2013 року становить 846 733,72 грн, із яких: заборгованість за кредитом 500.000,00 грн; заборгованість за відсотками - 311 860,61 грн, та пені - 34873,11 грн, звернуто стягнення на предмети іпотеки, а саме: на земельну ділянку, площею 0,0998 кв. м, розташовану на території Оноківської сільської ради, автодорога Об`їзна Ужгородського району Закарпатської області, кадастровий номер :01:001:005 на користь ТОВ Кредитні ініціативи шляхом проведення прилюдних торгів згідно із Законом України Про виконавче провадження, за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. На виконання даного рішення позичальником було сплачено кошти в сумі 166 500,00 грн. а тому сума заборгованості за рішенням суду становить 680 233.72 грн.

Позивач також зазначає, що оскільки заборгованість за кредитним договором 29/7-07 від 15.03.2007 була стягнута станом на 01.10.2013, ТОВ «Кредитні ініціативи» вважає, що за період прострочення виконання рішення суду, стягувач на підставі ст. 625 ЦК України, має право стягнути з боржника 3 % річних та інфляційні витрати в межах строку позовної давності (відповідно до п. 6.8 кредитного договору - 10 років).

З врахуванням наведеного, ТОВ «Кредитні ініціативи» просило суд стягнути з ОСОБА_1 2 293 230.24 грн з яких: 680 233,72 грн. заборгованість по кредитному договору; 645 078,37 грн. заборгованість з оплати, 19 % річних по ст. 625 ЦК України за тілом кредиту, 63 962,77 грн, заборгованість з оплати 3 % річних на суму заборгованості за відсотками та пенею; 541 000.00 грн заборгованість інфляційних витрат на суму тіла згідно рішення суду; 362 955,39 грн заборгованість інфляційних втрат ст. 625 ЦК України на суму відсотків і пені.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 02.06.2023 замінено позивача ТОВ «Кредитні ініціативи» на його правонаступника ТОВ Фінансова компанія «Морган Кепітал».

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 липня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Додатковим рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 серпня 2023 року стягнуто з ТОВ «Фінансова компанія «Морган Кепітал» на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну (правничу) правову допомогу в розмірі 20 000,00 грн.

У апеляційній скарзі ТОВ Фінансова компанія «Морган Кепітал» яке змінило назву на ТОВ «Фінансова компанія «Оболонь Інвест Плюс» просить рішення та додаткове рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Вказує, що у цивільній справі 308/19401/13-ц судовим рішенням яке набрало законної сили було зафіксовано наявність заборгованості відповідача у розмірі 846 733,72 грн. Таким чином, дана обставина не підлягає доказуванню в силу вимог частини 4 статті 82 ЦПК України. На виконання рішення суду у справі №308/19401/13-ц відповідачем було сплачено кошти в сумі 166 500.00 грн і відповідачем вказана обставина не заперечувалась. Таким чином сума боргу складає 680 233,72 грн. А тому висновок суду про недоведеність суми заборгованості відповідача є помилковим.

Також, в такому випадку підлягають до задоволення й інші похідні позовні вимоги.

Доводи апеляційної скарги щодо оскарження додаткового рішення зводяться до того, що представником відповідача не доведено фак. Того, що він брав участь у 23 судових засіданнях та адвокатом не надано попереднього розрахунку судових витрат, що ж підставною для відмови у відшкодуванню таких.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави апеляційних скарг, вважає що такі підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно приписів ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 15 березня 2007 року між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» ( далі - банк) та ОСОБА_1 (далі - позичальник) укладено договір про іпотечний кредит №29/7-07, у відповідності до предмету якого , позичальник отримав кредит у сумі 500000,00 грн., за користування яким сторонами договору погоджено процентну ставку в розмірі 17 % річних, а кінцевий термін повернення кредиту та відсотків за ним визначено не пізніше 14 березня 2022 р. (п.п. 2.1. 2.3. розділу 2 договору про іпотечний кредит).

Згідно з п.п. 2.4. договору про іпотечний кредит погашення кредиту та процентів за ним здійснюється позичальником щомісячно у відповідності до графіку (Додаток №1), який є невід`ємною частиною цього договору.

Договором про іпотечний кредит №29/7-07 від 15.03.2007 визначено обов`язок позичальника погасити заборгованість по кредиту та процентах перед банком відповідно до розробленого графіка погашення, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, суми неустойки і збитків в порядку, передбаченому цим договором (п.п. 5.2.1., 5.2.3. договору).

Крім того, у пункті 6.2. вказаного договору сторони узгодили розмір пені, що сплачується позичальником банку за несвоєчасну сплату сум кредиту та/або процентів за користування кредитом та/чи процентів за неправомірне користування кредитом, яка обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у період прострочення, та нараховується щоденно.

Згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 квітня 2016 року у справі №308/19401/13-ц позов ТОВ «Кредитні ініціативи» було задоволено. У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 15 березня 2007 року № 29/7-07, яка станом на 01 жовтня 2013 року становила суму 846 733,72 грн, із яких: заборгованість за кредитом - 500 000,00 грн; заборгованість за відсотками - 311 860,61 грн, пеня - 34 873,11 грн, було звернуто стягнення на предмети іпотеки, а саме: на земельну ділянку, площею 0.0998 кв. м, розташовану на території Оноківської сільської ради, автодорога Об`їзна Ужгородського району Закарпатської області, кадастровий номер :01:001:005, на користь ТОВ Кредитні ініціативи шляхом проведення прилюдних торгів згідно із Законом України Про виконавче провадження, за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною 1 статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до пункту 8.35 постанови від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19), Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Такі висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18).

У пункті 8.22 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 зазначено, що загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Одним з принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою.

При цьому компенсаторний характер процентів, передбачених статтею 625 ЦК України, не свідчить про те, що вони є платою боржника за «користування кредитом» (тобто можливістю правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Такі проценти слід розглядати саме як міру відповідальності. На відміну від процентів за «користування кредитом», до процентів річних, передбачених зазначеною статтею, застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність.

Отже, в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказаний висновок сформульований Великою Палатою Верховного Суду у пункті 54 постанови від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) та пункті 6.19. постанови від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16 (провадження № 12-142гс19).

Звертаючись у суд 10.08.2020 року з позовними вимогами станом на 16 липня 2020 року, які зараз переглядаються апеляційним судом, позивач виходив з обставин, які встановлено рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 22.04.2016 р. у справі 308/19401/13-ц у тому числі й те, що станом на 01.10.2013 року ОСОБА_1 має перед ТОВ «Кредитні Ініціативи» правонаступником якого являється ТОВ «ФК «Оболонь Інвест Плюс» кредитну заборгованість договору про іпотечний кредит №29/7-07 від 15.03.2007 року на загальну суму 846733,72 грн. з якої: 500000,00 грн. за тілом кредиту; 311860,61 по процентам і 34873,11 грн. по пені.

Тож, відповідно до вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду в цивільній справі 308/19401/13-ц стосовно наявності у ОСОБА_1 кредитної заборгованості за договором про іпотечний кредит №29/7-07 від 15.03.2007 року яке набрало законної сили не підлягають доказуванню в даній справі, яка переглядається апеляційним судом.

Більше того на виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду від 22.04.2016 р. у справі 308/19401/13-ц, ОСОБА_1 у період з 14.03.2018 р. по 02.07.2020 р. було сплачено загальну суму боргу на погашення процентів у розмірі 166 500,00 грн., а тому сума загальної заборгованості за кредитним договором зменшилась та зараз становить суму 681 233,72 грн., якою ТОВ «ФК «Оболонь Інвест Плюс» оперує та просить стягнути з ОСОБА_1 .

Відтак, твердження суду першої інстанції, що зазначена сума не підлягає задоволенню є безпідставним так-як суперечить наведеним обставинам.

Як вище уже зазначалось колегією суддів, у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 не повернув кредитні кошти позивачу то в останнього у зв`язку із цим наявні правові підстави для нарахування відповідачу інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України. Які є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Зокрема, пунктом 6.5. договору про іпотечний кредит №29/7-07 визначено, що у випадку порушення позичальником строку погашення одержаного ним кредиту, він сплачує проценти в розмірі 19 % річних від простроченої суми згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених частиною 2 статті 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і три проценти річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Слід зазначити, що рішення Ужгородського міськрайонного суду від 22.04.2016 р. у справі 308/19401/13-ц яке стосувалось звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №29/7-07 від 15.03.2007 року, що станом на 01.10.2013 року становила загальну суму 846733,72 грн. на предмет іпотеки, яким виступала земельна ділянка площею 0,0998 м.кв. з кадастровим номером :01:001:005 на користь ТОВ «ФК «Оболонь Інвест Плюс» як правонаступника ТОВ «Кредитні ініціативи» не було виконано станом на тепер, оскільки земельна ділянка з таким кадастровим номером :01:001:005 не існує в Державному земельному кадастрі, через що судове рішення і не могло бути виконане.

Оскільки рішення суду від 22.04.2016 р. у справі 308/19401/13-ц не було реалізовано, то за цієї обставини у ТОВ «ФК «Оболонь Інвест Плюс» як правонаступника ТОВ «ФК «Морган Кепітал» виникло право на стягнення кредитної заборгованості за договором №29/7-07 від 15.03.2007 року, яка станом на 01.10.2013 року становила загальну суму 846 733,72 грн. Крім цього, через те, що ОСОБА_1 не виконував належним чином свої зобов`язання з погашення кредитної заборгованості, та допустив прострочення виконання грошового зобов`язання, то зазначене дає право кредитору захистити свої інтереси в порядку вимог частини 2 статті 625 ЦК України та вимагати у боржника сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором.

Та на випадок порушення грошового зобов`язання сторонами даних правовідносин у пункті 6.5. Договору №29/7-07 від 15.03.2007 року передбачено, що у випадку порушення Позичальником строку погашення одержаного ним кредиту, він сплачує проценти в розмірі 19 % річних від простроченої суми згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Позаяк сторонами кредитного договору на виконання приписів ч. 2 ст. 625 ЦК України визначено проценти у розмірі 19 % річних то дане положення узгоджується з правилами статті 627 ЦК України так-як сторони є вільними у визначенні умов договору.

Враховуючи той факт, що за користування кредитом встановлена процентна ставка в розмірі 17 % річних (п.2.3. Договору) то визначення сторонами правочину у випадку порушення Позичальником строку погашення отриманого ним кредиту як міри відповідальності за порушення грошового зобов`язання, процентної ставки у розмірі 19 % річних є свідченням того, що така домовленість сторін відповідає вимогам розумності та справедливості.

Відтак, у колегії суддів відсутні підстави не враховувати положення пункту 6.5. Договору №29/7-07 від 15.03.2007 року, оскільки такий є чинним та не оскаржувався Позичальником.

Колегія суддів звертає увагу також на правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, який наведено в постанові від 05 квітня 2023 року в справі № 910/4518/16 в якому Велика Палата виснувала, що у разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за «користування кредитом» (стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором, п.141.

Тож, дії ТОВ «ФК «Оболонь Інвест Плюс» як правонаступника ТОВ «ФК «Морган Кепітал» по заявленню позовних вимог щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання процентів за порушення грошового зобов`язання відповідає зазначеному правовому висновку та пункту 6.5. Договору №29/7-07 від 15.03.2007 року.

У зв`язку із цим висновок суду першої інстанції з приводу того, що позивач не набув права на отримання процентів у розмірі визначеному в Договорі №29/7-07 від 15.03.2007 року за порушення грошового зобов`язання є неправомірним.

Колегія суддів не погоджується також з висновком суду першої інстанції в частині того, що позивачем не заявлялись вимоги про стягнення кредитної заборгованості і судове рішення з цього приводу відсутнє.

Так за матеріалами справи, а саме уточненої позовної заяви від 13.05.2021 року, яка ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.02.2023 року прийнята до розгляду, та з прохальної частини позовної заяви вбачається вимога про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» правонаступником якого є ТОВ «ФК «Оболонь Інвест Плюс» заборгованість за кредитним договором №29/7-07 від 15.03.2007 року в сумі 680 233,72 грн. та за ст. 625 ЦК України інфляційні втрати і проценти за порушення грошового зобов`язання.

Відтак, ТОВ «Кредитні ініціативи» заявило позовні вимоги як про стягнення заборгованості за кредитним договором так і про стягнення інфляційних втрат і процентів за порушення грошового зобов`язання. А відтак, суд першої інстанції виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства здійснює розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до норм ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, оскільки учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Вище колегією суддів уже зазначалось, що позивач просив стягнути з відповідача кредитну заборгованість, яка станом на 01.10.2013 року становила загальну суму 846733,72 грн. з якої: сума 500000,00 грн. за тілом кредиту; сума 311860,61 грн. по процентам і сума 34873,11 грн. по пені. Зазначений розмір заборгованості договору про іпотечний кредит №29/7-07 від 15.03.2007 року встановлено рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 22.04.2016 р. у справі 308/19401/13-ц та згідно положень ч. 4 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню в даній справі, яка переглядається апеляційним судом. Проте, протягом періоду з 14.03.2018 р. по 02.07.2020 р. ОСОБА_1 на виконання рішення суду від 22.04.2016 р. було сплачено проценти в загальній сумі 166 500,00 грн., тому сума 311 860,61 грн. процентів зменшилась на сплачену суму та звідси залишок непогашених процентів становить суму 145 360,61 грн. Тож, загальна сума кредитної заборгованості у розмірі 846733,72 грн. зменшилась на суму 166500,00 грн., та до стягнення підлягає загальна сума 680 233,72 грн., кредитної заборгованості.

Оскільки колегією суддів встановлено, що ОСОБА_1 має кредитну заборгованість за Договором про іпотечний кредит №29/7-07 від 15.03.2007 року на загальну суму 680 233,72 грн., яку ТОВ «ФК «Оболонь Інвест Плюс» як правонаступник позивача просить стягнути з відповідача то зазначене доводить ту обставину, що з боку ОСОБА_1 перед ТОВ «ФК «Оболонь Інвест Плюс» має місце прострочення грошового зобов`язання.

У зв`язку із цим позивачем заявлено до відповідача позовні вимоги з підстав приписів ч. 2 ст. 625 ЦК України про стягнення інфляційних втрат і процентів за порушення грошового зобов`язання.

До позовної заяви, а також під час апеляційного розгляду долучено позивачем розгорнуті розрахунки по видам платежів, а саме: за період з 02.10.2013 р. по 16.07.2020 р. здійснено розрахунок процентів річних із 19 % за ч.2 ст.625 ЦК України по заборгованості за тілом кредиту в сумі 500 000,00 грн., що становить загальний розмір 645 078,37 гривень;

за період з жовтня місяця 2013 р. по червень місяць 2020 р. здійснено розрахунок індексу інфляції за ч.2 ст.625 ЦК України на тілом кредиту в сумі 500 000,00 грн., що становить загальний розмір 541 000,00 гривень;

за період з жовтня місяця 2013 р. по червень місяць 2020 р. здійснено розрахунок індексу інфляції за ч.2 ст.625 ЦК України на проценти за користування кредитом, які в цей період були частково погашені із суми 311 860,61 грн. до суми 152 860,61 грн., тому загальний розмір інфляції становить суму 325 222,68 гривні;

за період з жовтня місяця 2013 р. по червень місяць 2020 р. здійснено розрахунок індексу інфляції за ч.2 ст.625 ЦК України на пеню в сумі 34 873,11 грн., що становить загальний розмір 37 732,71 000,00 гривень.

У ході апеляційного розгляду ТОВ «ФК «Оболонь Інвест Плюс» відмовилось від вимог апеляційної скарги в частині задоволення відхилених вимог щодо стягнення 3 % річних на проценти і пеню за статтею 625 ЦК України на загальну суму 63 962,77 гривні. Зазначена вимога ТОВ «ФК «Оболонь Інвест Плюс» була прийнята ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 27.05.2025 року та апеляційне провадження в цій частині закрито.

За наведених обставин з ОСОБА_1 внаслідок порушення ним грошового зобов`язання на користь ТОВ «ФК «Оболонь Інвест Плюс» підлягають стягненню за ч. 2 ст. 625 ЦК України борг за процентами на тіло кредиту в сумі 645 078,37 гривень; по інфляційним втратам на тіло кредиту в сумі 541 000,00 гривень; по інфляційним втратам на проценти за користування кредитом і нарахованою пенею в загальній сумі 362 955,39 (325 222,68 + 37 732,71) гривень.

Відтак, вимоги ТОВ «ФК «Оболонь Інвест Плюс» в цій частині вимог є підставними, тому підлягають задоволенню.

Стосовно строку позовної давності, то з цього приводу колегія суддів виходить з наступного.

Статтею 256 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За загальним правилом цивільного судочинства передбаченим статтею 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Однак, частиною 1 статті 259 ЦК України передбачено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

На виконання цієї норми сторони Договору про іпотечний кредит №29/7-07 від 15.03.2007 року в пункті 6.8. обумовили між собою, що будь-які протиріччя, що можуть виникнути між Сторонами при виконанні умов цього договору, вирішуються шляхом переговорів між ними, а у випадку недосягнення згоди у судовому порядку відповідно до чинного законодавства України. При цьому строк позовної давності встановлюється тривалістю у 10 років.

З конверту Укрпошти Експрес вбачається, що ТОВ «Кредитні Ініціативи» 06.08.2020 року надіслало до суду позовну заяву, Т.1, а.с. 45.

ТОВ «Кредитні Ініціативи» заявило до ОСОБА_1 позовні вимоги в тому числі й щодо стягнення кредитної заборгованості, яка утворилась станом на 01 жовтня 2013 року на загальну суму 846 733,72 грн. А вимоги за ч. 2 ст. 625 ЦК України по стягненню боргу за індексом інфляції та процентам заявлено за період з 02.10.2013 р. по 16.07.2020 року.

Оскільки ТОВ «Кредитні Ініціативи» звернулось у суд з даним позовом 06 серпня 2020 року то для останнього початком перебігу 10 річного строку позовної давності було 07 серпня 2010 року.

Відтак, колегія суддів констатує, що звернення ТОВ «Кредитні Ініціативи» з позовом до суду 06.08.2020 року про стягнення кредитної заборгованості на суму 846 733,72 грн. і боргу за порушення грошового зобов`язання за ч.2 ст.625 ЦК України не свідчить про сплив позовної давності.

Стосовно нарахування кредитної заборгованості та боргу за порушення грошового зобов`язання, колегія суддів виходить з наступного.

Законом України «Про внесення змін до Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України щодо недопущення нарахування штрафних санкцій за кредитами (позиками) у період дії карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19» від 16.06.2020 року за № 691-IX розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено пунктом 15 такого змісту:

"15. У разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення".

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 р. за № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з 12.03.2020 р. до 22.05.2020 р. на всій території України карантин. В подальшому дія карантину в Україні неодноразово продовжувалась.

Колегія суддів зазначає, що кредитна заборгованість на загальну суму 846733,72 гривні була визначена станом на 01.10.2013 року та її розмір не збільшувався, тобто задовго до встановлення в Україні карантину пов`язаного з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

За змістом пунктом 15 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України - позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення.

Однак у переглядаємій справі ТОВ «ФК «Оболонь Інвест Плюс» як правонаступник позивача просило стягнути з ОСОБА_1 борг за порушення грошового зобов`язання за ч.2 ст.625 ЦК України, тобто індекс інфляції та проценти.

Оскільки на стягнення боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 19 % річних від простроченої суми не поширюється дія пункту 15 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК Україну, а також те, що такі нараховано за період з 02.10.2013 р. по 16.07.2020 р., тому зазначене свідчить про правомірне нарахування індексу інфляції за весь час прострочення, а також 19 % річних від простроченої суми.

У даній справі 15 серпня 2023 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області ухвалено Додаткове рішення, яким заяву представника ОСОБА_1 адвоката Шпуганича В.П. про стягнення судових витрат, задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «ФК «Морган Кепітал» на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 20 000,00 гривень витрат на правничу допомогу.

Оскільки вимоги апеляційної скарги ТОВ «ФК «Оболонь Інвест Плюс» є підставними та у зв`язку із цим позовні вимоги підлягають задоволенню, тому Додаткове рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 серпня 2023 року підлягає скасування.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення.

Отже, рішення суду підлягає скасуванню та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Оскільки рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 липня 2023 року підлягає скасуванню, а тому і додаткове рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 серпня 2023 року щодо стягнення судових витрат також належить скасувати.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13 статті 141 ЦПК України).

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 34 398,45 грн за подання позовної заяви, Том 1, а.с. 1.

При зверненні до суду з апеляційною скаргою ТОВ «Фінансова компанія «Оболонь Інвест Плюс» сплачено суму 51 597,67 грн. судового збору, Том 2, а.с. 226.

За таких обставин з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Оболонь Інвест Плюс» підлягає стягненню загальна сума 85 996,10 грн., судового збору.

Враховуючи наведене та керуючись нормами статей 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України апеляційний суд

у х в а л и в:

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Оболонь Інвест Плюс», задовольнити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 липня 2023 року та додаткове рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 серпня 2023 року, скасувати та постановити у даній справі постанову про задоволення позову.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Оболонь Інвест Плюс», , адреса: 04176, м. Київ, вулиця Набережно-Рибальська, будинок 3, приміщення 139, заборгованість за Кредитним договором №29/7-07 від 15 березня 2007 року в розмірі 680 233,72 гривні, з якої: 500 000,00 гривень, тіла кредиту; 145 360,61 гривень, відсотків за користування кредитом і 34 873,11 гривні пені;

заборгованості за невиконання грошового зобов`язання за тілом кредиту в розмірі 19 % річних згідно частини 2 статті 625 ЦК України в розмірі 645.078,37 гривень;

заборгованість за невиконання грошового зобов`язання з урахуванням індексу інфляції за тілом кредиту згідно частини 2 статті 625 ЦК України в розмірі 541 000,00 гривень;

заборгованість за невиконання грошового зобов`язання з урахуванням індексу інфляції за відсотками і пенею кредиту згідно частини 2 статті 625 ЦК України в розмірі 362 955,39 гривень;

та судові витрати у розмірі 85 996,10 гривень за подання позовної заяви та апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 06 червня 2025 року.

Суддя-доповідач:

Судді: