Справа № 953/3713/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 року Київський районного суду м. Харкова в складі:

головуючого судді Шаренко С.Л.,

за участю секретаря судового засідання Реуцької Н.В.,

розглянувши цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

УСТАНОВИВ:

03.05.2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», яке Рішенням № 251124/1 єдиного учасника ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 року змінило найменування ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на нове найменування ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» обґрунтовує тим, що 16.01.2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» укладено електронний договір № 3510109 про надання споживчого кредиту, сума кредиту складала 15000 гр. Кредитний Договір укладено відповідно до Правил надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту, затверджених наказом №53-ОД від 16.01.2020 року, розміщених на їх сайті https://creditplus.ua/ru/documents. Строк кредиту складає 30 днів. Дата повернення кредиту 17.03.2021 року. Строк кредиту може бути продовжений в порядку та на умовах п.1.4. Договору. Позивач за умовами договору свої зобов`язання виконав, в повному обсязі, шляхом перерахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. Відповідно до п.1.5 Договору процентна ставка знижена та становить 0,57% в день. 15.02.2021 року відповідач здійснив оплату на рахунок кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 2565 гр. В зв`язку з чим, у відповідності до п. 1.4 та п.4.2. кредитного договору відбулося продовження строку кредиту ще на 30 днів, до 17.03.2021 року, з стандартною процентною ставкою 1,90% в день. 17.03.2021 року відповідач свої зобов`язання не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії кредитного договору, у зв`язку із чим, на підставі п. 4.3. Договір було автопролонговано, а строк користування кредитом було продовжено на 90 календарних днів.

Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед кредитором 13.09.2021 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як клієнтом, та ТОВ «Українські фінансові операції», як фактором, було укладено Договір факторингу № 13/09/2021, у відповідності до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступив право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за Договором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» повідомило відповідача шляхом направлення на електрону пошту ІНФОРМАЦІЯ_2

24.04.2024 року між ТОВ «Українські фінансові операції», як клієнтом, та ТОВ «Фінансова компанія» Фінтраст Україна»», як фактором укладено Договір факторингу №24-04/24-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за Договором ТОВ «Українські фінансові операції» повідомило відповідача шляхом направлення на електрону пошту ІНФОРМАЦІЯ_2

Неналежне виконання відповідачем договору призвело до заборгованості перед фінансовою установою. Таким чином, до ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» відповідно до укладеного договору факторингу перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі 49 199 гр., з яких: 15000 гр. - тіло кредиту, 34199 гр. - нараховані проценти. Позивач вказав, що боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також, три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Інфляційні втрати склали 2958,97 гр., три проценти річних склали 1019,03 грн.

04.07.2024 до суду від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Васюка М.М. надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити в задоволенні позовних вимог, зважаючи на наступне. Зазначає, що ОСОБА_1 не укладав жодного договору про надання споживчого кредиту із ТОВ «Авентус Україна», а примірник договору, який наданий позивачем не може бути належним доказом виникнення прав та обов`язків між ОСОБА_1 та ТОВ «Авентус Україна». Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання відповідного засобу електронного підпису всіма сторонами правочину. У разі невиконання цієї умови, електронний договір може бути підписаний сторонами за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатора або використанням аналогів власноручного підпису. Аналогами власноручного підпису можуть бути факсимільне відтворення підпису за допомогою засобів механічного чи іншого копіювання або інші засоби, що відтворюють власноручний підпис. При цьому обов`язковою є письмова згода сторін, у якій повинні бути вказані зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Позивачем до суду надані докази щодо укладення договору про надання споживчого кредиту, а саме: копія договору № 3510109 від 16.01.2021 року про надання споживчого кредиту; паспорт споживчого кредиту, де зазначено, що їх підписання здійснено клієнтом за допомогою електронного підпису.

Разом з тим, з наданих суду позивачем доказів не вбачається, що відповідач вчинив певну сукупність дій, спрямованих на отримання кредиту від ТОВ «Авентус Україна». Зокрема, відсутні докази реєстрації ОСОБА_1 в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, який надав таку пропозицію; відсутні докази отримання повідомлення від суб`єкта електронної комерції (в даному випадку від ТОВ «Авентус Україна») з одноразовим ідентифікатором та прийняття цієї пропозиції (оферти) шляхом використання (підписання) надісланого одноразового ідентифікатора, не надано доказів, що ідентифікаторМ160381налижить саме ОСОБА_1 , а не іншій особі.

Також не надано доказів, що підтверджують факт подання Відповідачем заявки на отримання кредиту через офіційний веб-сайт або іншу інформаційно-комунікаційну платформу ТОВ «Авентус Україна», чи підтвердження згоди на умови кредитування. Відсутність таких доказів свідчить про те, що ОСОБА_1 не здійснював будь-яких дій, які б могли бути розцінені як намагання отримати кредит.

Отже, вважає, що наданих позивачем доказів недостатньо для підтвердження факту здійснення ОСОБА_1 .

Крім того, з огляду на те, що позивачем не надано доказів перерахування кредитних коштів ОСОБА_1 , як-то первинних бухгалтерських документів, а розрахунок заборгованості не може бути беззаперечним доказом виконання кредитором зобов`язань щодо перерахування кредитних коштів, заявлені вимоги не підлягають задоволенню.

Надана позивачем довідка ТОВ «ФК «Контрактовий Дім», не є належним доказом перерахування коштів ОСОБА_1 , оскільки матеріали справи не містять доказів щодо наявності зобов`язальних правовідносин між ТОВ «ФК «Контрактовий Дім» та ТОВ «Авентус Україна» згідно яких остання доручила ТОВ «ФК «Контрактовий Дім» здійснити перерахування коштів за договором №3510109.

Також зазначає, що не погоджується з розміром витрат на професійну правничу допомогу. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. ОСОБА_1 вважає, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 гр. є способом надмірного збагачення ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» разом з адвокатом і є по суті додатковим способом отримання доходу.

ОСОБА_1 наголошує, що неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу полягає в тому, шо ціна даної позовної заяви складає 53 177,00 гр. та є типовою для даної категорії справ. З огляду вищевикладеної інформації Відповідач вважає, витрати на професійну правничу допомогу Позивача не підлягають повному задоволенню, адже перевищують 10% від ціни позову, та такий розмір не є співмірним та обґрунтованим.

В своєму відзиві представник відповідача зазначає, що попередній розрахунок судових витрат за договором про надання правової допомоги орієнтовно складає 15 000 гр. Судові витрати просить покласти на позивача.

Крім того, 04.07.2024 від представника відповідача - адвоката Васюка М.М. до суду надійшло клопотання про призначення у справі судово-економічної експертизи.

08.07.2024 до суду від представника позивача - адвоката Городніщевої Є.О. надійшла відповідь на відзив, якій адвокат зазначає, що з доводами відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву, позивач не погоджується, вважає їх такими, що не відповідають дійсності та вимогам чинного законодавства з наступних підстав. Зазначає, що електронна форма договору прирівнюється до письмової, проте з певними особливостями щодо укладення таких договорів. Сторони вільні обрати форму правочину, в т.ч. електронну. Тож електронний договір не може бути визнаний недійсним виключно через те, що він має електронну форму. На підтвердження укладання договору про надання споживчого кредиту з ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», позивачем надано електронний доказ в паперовій формі, який було підписано шляхом зазначення одноразового ідентифікатора «М160381», який відповідно до вимог чинного законодавства був власноручно введений відповідачем для електронного підпису, що свідчить про те, що відповідач ознайомився та погодився з умовами договору, а тому сторони досягли усіх істотних умов та уклали в належній формі Кредитний договір.

Переказ коштів, виданих в рамках Кредитного договору здійснено шляхом перерахування на банківську картку № НОМЕР_1 , яку відповідачем вказано особисто в заяві на отримання кредиту та підтверджується копією довідки платіжного провайдера.

Також зазначає, що 15.02.2021 відповідач здійснив оплату на рахунок кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 2565.00 гр. В зв`язку з чим, у відповідності до п. 1.4 та п. 4.2. Кредитного договору відбулося продовження строку кредиту, ще на 30 днів (до 17.03.2021) з стандартною процентною ставкою 1,90% в день. 17.03.2021 відповідач свої зобов`язання перед Кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії Кредитного договору, в зв`язку з чим, а також керуючись пунктами 4.3. Кредитного договору Кредитний договір було автопролонговано, а строк користування кредитом було продовжено на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль.

Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед кредитором 24.04.2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК«ФІНТРАСТ Україна» було укладено Договір факторингу № №24-04/24-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за Кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за Кредитним договором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» повідомило Відповідача шляхом направлення на електронну пошту зазначену при укладенні Кредитного договору відповідного повідомлення.

Крім того, 08.07.2025 від представника позивача до суду надійшло клопотання про зменшення суми витрат на оплату правничої допомоги. В обґрунтування клопотання зазначає, що в відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначає розмір витрат на правничу допомогу в розмірі 15000.00 гр. На виконання робіт по даній справі адвокатом не витрачено багато часу, що підтверджується матеріалами справи. Зазначає, що зазначена вартість робіт за надання правової допомоги у малозначній та типовій справі є явно завищеними для професіонала в галузі права з вищою юридичною освітою, яким є адвокат відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». При визначенні суми відшкодування витрат на правничу допомогу необхідно виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру. Заявлений розмір витрат на правничу допомогу представником позивача є явно завищеним та неспівмірним і беручи до уваги обставини цієї справи за умови надання належних підтверджуючих документів, щодо оплати послуг адвоката, не може бути більшим 1000.00 гр. Окрім того зазначає, що представником відповідача не надано жодних документів, підтверджуючих понесення витрат, та не заявлено попереднього розрахунку понесених відповідачем витрат, що підтверджує обсяг та вартість наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

19.07.2025 року від представник позивача до суду надійшли заперечення, в обґрунтування яких він зазначає, що не погоджується з доводами які викладенні в відповіді на відзив та вважає позовну заяву необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Невідомо, з якими саме умовами ОСОБА_1 нібито був ознайомлений на сайті https://creditplus.ua/ru/documents щодо кредитного договору, начебто укладеного відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», затверджених наказом № 53-ОД від 16.01.2020 року. Додані до позовної заяви документи могли містити зовсім інші умови, зокрема щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, їхніх розмірів та порядку нарахування.

Таким чином, відсутні підстави вважати, що ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» дотрималося вимог Закону України «Про захист прав споживачів» стосовно повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження саме тих умов, які вважав узгодженими позивач. Враховуючи їх мінливий характер, доступ до таких умов має лише Позивач, який у будь-який момент може їх змінити на своєму сайті, а тому позовна заява не підлягає задоволенню.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 23.07.2024 року клопотання представника позивача ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Каптілал»» про витребування доказів задоволено. Витребувано у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформацію щодо підтвердження факту належності платіжної картки НОМЕР_1 ОСОБА_1 , а також підтвердження факту зарахування коштів 16.01.2021 року на дану платіжну картку банком-емітентом якої є АТ КБ «ПРИВАТБАНК», у сумі 15 000 гр. від ТОВ «АВЕНТУС Україна».

На виконання ухвали Київського районного суду м. Харкова від 23.07.2024 року про витребування доказів, 23.08.2024 року до суду надійшла відповідь від супервайзера з обробки звернень клієнтів й держорганів А.С. Косенко , зі змісту якої вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 , на яку 16.01.2021 року здійснено переказ коштів на суму 15 000 гр.

В судове засідання представник позивача не з`явилась, про день та час судового засідання повідомлена належним чином. В матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без участі представника позивача.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник в судове засідання не з`явились, про день та час судового засідання повідомлялись судом належним чином, про причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу.

Згідно положень ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Як передбачено ст. 627 Цивільного кодексу України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до положень ст. ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а згідно ст. 629 Цивільного кодексу України - договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Також, статтею 204 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Судом встановлено, що 16.01.2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» укладено електронний договір № 3510109 про надання споживчого кредиту (а.с. 21-24).

Зазначений договір укладено відповідно до Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та розміщених на сайті https://creditplus.ua/ru/documents.

За умови п.1.2 кредитного договору, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки передбачені договором.

Сума кредиту (загальний розмір) складає 15000,00 гр (п. 1.3. Кредитного договору).

Строк кредиту - 30 днів. Дата повернення кредиту (17.03.2021 року) вказується в Графіку платежів, що є Додатком №1 до цього Договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього Договору (п. 1.4. Кредитного договору).

ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем за Кредитним договором виконано та надало йому кредит в сумі 15000,00 гр., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 (а.с. 65).

Відповідно до п.п. 1.5., 2 кредитного договору, стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується : у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п. 4.2 договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п.4.3 Договору. Знижена процентна ставка становить 0,57% в день.

15.02.2021 року відповідач здійснив оплату на рахунок кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 2565 гр. В зв`язку з чим, у відповідності до п. 1.4 та п.4.2. кредитного договору відбулося продовження строку кредиту ще на 30 днів, до 17.03.2021 року, з стандартною процентною ставкою 1,90% в день.

У матеріалах справи наявна копія Паспорту споживчого кредиту, підписаного відповідачем електронним підписом, з якого вбачається, що відповідач був повідомлений про всі умови кредитування, валютою кредиту, процентною ставкою, умовами повернення кредиту та іншими важливими правовими аспектами (а.с. 26-27).

Відповідач станом на 17.03.2021 року не виконав своїх зобов`язань перед кредитором, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії кредитного договору, у зв`язку з чим, керуючись п. 4.3 Кредитного договору кредитний договір автопролонговано, а строк користування кредитом було продовжено на 90 календарних днів.

Згідно розрахунку заборгованості (а.с. 35-41) ОСОБА_1 має заборгованість за договором № 3510109 про надання споживчого кредиту у розмірі 49199 гр., яка складається з:

- сума кредиту - 15000 гр.,

- сума процентів за користування кредитом - 34199 гр.

Крім того, ст. 1077 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника.

Відповідно до ст.ст. 1080, 1084 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги.

13.09.2021 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як клієнтом та ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ», як фактором, укладено договір факторингу № 13/09/2021, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором (а.с. 76-80).

Згідно із Актом прийому-передачі реєстрів боржників до договору факторингу клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників, після чого до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с. 80, зворотній бік).

Відповідно до реєстру боржників від 13.09.2021 року ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 49199, 00 гр. (а.с.34).

Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» повідомило відповідача, шляхом направлення на електронну пошту відповідача зазначену при укладенні кредитного договору відповідного повідомлення (а.с. 33).

24.04.2024 року між ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ», як клієнтом та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна»», як фактором, укладено договір факторингу № 24-04/24-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором (а.с. 61-64).

Згідно із Актом прийому-передачі реєстрів боржників до договору факторингу клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників, після чого до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с. 64, зворотній бік).

Відповідно до реєстру боржників від 24.04.2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна»» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 (а.с. 73).

Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» повідомило відповідача, шляхом направлення на електронну пошту відповідача зазначену при укладенні кредитного договору відповідного повідомлення (а.с. 31).

Рішенням № 251124/1 єдиного учасника ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 року змінено найменування ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на нове найменування ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», що підтверджується відповідною Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань № 010062201 від 10.12.2024 року.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Як передбачено ст. 627 Цивільного кодексу України, відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до положень ст. ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а згідно ст. 629 Цивільного кодексу України - договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 514, ч.1 ст.516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з умовами договорів факторингу, Фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання якого належить клієнту.

Відповідач не надав своєчасно кредитору грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав.

Згідно ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Відповідно до Указу Президенту № 64/2022 року від 24.02.2022 року до теперішнього часу на території України введений воєнний стан, а тому в цій частині позовних вимог відповідачі на період воєнного часу звільняються від відповідальності передбаченої ст. 625 ЦК України, а тому, не підлягають стягненню інфляційні втрати та 3% річних в період з 24.02.2022 року.

Позивач просить суд стягнути інфляційні втрати в розмірі 2958,97 гр. (з липня 2021 року по лютий 2022 року (до 23.02.2022 р.)) та 3% річних в розмірі 1019,03 гр. (з 16.06.2021 по 23.02.2022), посилаючись на умови договору та загальні норми цивільного права.

Що стосується стягнення з відповідача судових витрат на сплату судового збору та на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, для подання даної позовної заяви позивач звернувся за правовою допомогою до адвоката Городніщевої Є.О., з якою було укладено Договір про надання правової допомоги 28.03.2024 № 28/03-2024 (а.с. 74-75).

Звіт про надання правничої (правової) допомоги згідно Договору №28/03-2024 від 28.03.2024, з якого вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст капітал»» прийняв від авдвоката Городніщевої Є.О. наступну правову допомогу:

1. збір та аналіз доказів і документів для подання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором №3510109;

2. складення позовної заяви в справі про стягнення заборгованості за кредитним договором №3510109;

3. подання до Київського районного суду м. Харкова позовної заяви в інтересах клієнта (а.с. 30).

Також в матеріалах справи містить рахунок на оплату №2847-29/04-2024 від 29.04.2024 року на суму 10 000 гр. (а.с. 32)

За п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст.137ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони допускається виключно у випадках, визначених Законом, та можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам.

Суд зазначає, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат в зазначеному розмірі, адже цей розмір має бути не лише доведений та документально обґрунтований, але й відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Схожі висновки викладено в постановах Верховного Суду від 02.07.2020 у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19) та від 31.07.2020 року у справі № 301/2534/16-ц (провадження № 61-7446св19).

Враховуючи складність справи, обсяг наданої адвокатом правової допомоги, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, слід дійти висновку про необхідність зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 5000,00 гр.

Таким чином, на підставі ч. 2 ст. 137, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 5000,00 гр.

Крім того, за змістом статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу для встановлення фактів, які мають значення для справи.

Цивільно-процесуальне законодавство також встановлює окрему відповідальність учасника справі за ухилення від участі у експертизі, призначеної судом.

Зокрема, за змістом статті 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 23.07.2024 року у справі призначено судово-економічну експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання: чи обґрунтовуються документально та вимогами чинного законодавства операції ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» з надання кредиту, повноти нарахування і сплати відсотків за користування кредитом позичальником ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту № 3510109 від 16.01.2021?; чи відповідає наявний у матеріалах справи № 953/3713/24 розрахунок заборгованості ОСОБА_1 (по сплаті простроченого боргу, прострочених процентів, строкових процентів за кредит та погашенню основної суми боргу) перед ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» умовам договору про надання споживчого кредиту № 3510109 від 16.01.2021?; який реальний розмір заборгованості ОСОБА_1 по сплаті простроченого боргу, прострочених процентів, строкових процентів за кредит та погашенню основної суми боргу перед ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» умовам договору про надання споживчого кредиту № 3510109 від 16.01.2021?

На час проведення експертизи провадження у справі зупинене.

05.12.2024 року до суду з Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса» надійшов лист за підписом заступника директора з експертної роботи В. Міненка , в якому він повідомляє, що судово-економічна експертиза №7287 знята з виконання, у зв`язку з не проведенням оплати.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 20.01.2025 року у справі повторно призначено судово-економічну експертизу за клопотанням представника відповідача. Провадження у справі на час проведення експертизи зупинене.

09.04.2025 року до суду з Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса» надійшов лист за підписом заступника директора з експертної роботи В. Міненка , в якому він повідомляє, що судово-економічна експертиза знята з виконання, у зв`язку з не проведенням оплати.

За таких обставин, встановивши ухилення від проведення експертизи з боку відповідача, суд відмовляє відповідачу у встановленні факту, для з`ясування якого експертиза була призначена.

Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а саме, стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» суми заборгованості у розмірі 49199,00 гр., яка складається з суми кредиту - 1500,00 гр., суми процентів за користування кредитом - 34199,00 гр., а також, інфляційних втрат у розмірі 2958,97 гр., трьох відсотків річних у розмірі 1019,03 гр., та витрат на правову допомогу у розмірі 5000,00 гр.

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати зі сплати судового збору, які підтверджені платіжною інструкцією №4744 від 01.05.2024 року (а.с. 16), у розмірі 2422,40 гр.

Керуючись ст.ст.12, 13, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 267, 268, 273, 274-279 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 533, 611, 625, 651, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» суму заборгованості в розмірі 49 199 (сорок дев`ять сто дев`яносто дев`ять) гривень, а також, інфляційні втрати у розмірі 2958 (дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят вісім) гривень 97 копійок, та три відсотки річних у розмірі 1019 (одна тисяча дев`ятнадцять) гривень, 03 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» витрати на правову допомогу у розмірі 5000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» судовий збір в розмірі 2422, 40 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал»» (місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Загородня, буд. 15, офіс 118/2, );

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 )

Суддя С.Л. Шаренко