Справа № 570/2620/25
Номер провадження 2-н/570/393/2025
СУДОВИЙ НАКАЗ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді Красовського О.О., розглянувши в м. Рівне заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів та судових витрат за надання професійної правничої допомоги з ОСОБА_2 , встановив, що сторони є батьками малолітнього сина: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ). Дитина проживає разом з мамою та перебуває повністю на її утриманні. Батько не надає належної матеріальної допомоги на утримання дитини, тому заявниця вимушена звернутись до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення зОСОБА_2 аліментів на утримання сина у розмірі 1/4 доходу боржника, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. За положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно Сімейного законодавства України, обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним. Відповідно до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі одну дитину - однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.
Тому заява про видачу судового наказу в частині стягнення аліментів підлягає до задоволення.
Надалі суд зазначає наступне.
Частиною 1 ст. 160 ЦПК України визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог. Частиною 1 ст.161 ЦПК України встановлено вичерпний перелік вимог за якими може бути виданий судовий наказ.
Відповідно до ч. 3 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.
Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких також належать і витрати на професійну правничу допомогу. Зі змісту ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України випливає, що розмір судових витрат може бути зменшений за клопотанням іншої сторони, якщо така особа доведе неспівмірність таких витрат. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Таким чином, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 167 ЦПК України розгляд справи в порядку наказного провадження проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.
З огляду на викладене, відшкодування витрат на правничу допомогу можливе у справах позовного провадження. У справах наказного провадження судові витрати не відшкодовуються.
Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 25.03.2020 у справі № 607/1219/18, про те, що відшкодування витрат на правничу допомогу можливе у справах позовного провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.п. 3-6 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами в позовному порядку.
Отже, стягнення витрат на професійну правничу допомогу за правилами наказного провадження є неможливим, оскільки така справа розглядається без повідомлення та виклику сторін, а боржник, при цьому, позбавлений права довести неспівмірність заявлених вимог.
З огляду на наведене, вимога про стягнення витрат на правову допомогу не підлягає розгляду в порядку наказного провадження.
Керуючись п.5. ч.1 ст. 161 ЦПК України, -
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 ) на користь:
? ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканки: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання малолітнього сина: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03.06.2025 року, і до досягнення дитиною повноліття.
Під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті. Відповідно до ч.1 та ч.7 статті 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.
В даному випадку судовий наказ скасуванню не підлягає. Боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.
Відмовити у видачі судового наказу в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн., роз`яснивши, що заявниця у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами в позовному порядку.
Суддя Рівненського районного суду
Рівненської області Красовський О.О.
Судовий наказ набрав чинності 06 червня 2025 року
Строк пред`явлення судового наказу для виконання до ___ _______ 20____ року
Дата видачі судового наказу __ _______________ 20 __ року
Суддя Рівненського районного суду
Рівненської області ____________ Красовський О.О.
Місце печатки суду
Відмітки про виконання судового наказу
Дата надходження судового наказу на виконання Повне найменування установи, підприємства, організації, в якому знаходився судовий наказ на виконанні Загальна сума, відрахована за судовим наказомДата повернення судового наказу до відділу державної виконавчої служби чи стягувачеві Підстава повернення судового наказуПідпис керівника установи, підприємства, організації (з прикладанням печатки) примітки