Житомирський апеляційний суд
Справа №289/3071/23 Головуючий у 1-й інст. Кириленко О. О.
Категорія 10 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Талько О.Б., Григорусь Н.Й.

з участю секретаря

судового засідання Драч Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №289/3071/23 за позовом ОСОБА_1 до Вишевицької сільської ради Житомирського району Житомирської області про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 30 квітня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Кириленка О.О.

в с т а н о в и в:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернулася із вказаним позовом до Вишевицької сільської ради Житомирського району Житомирської області, в якому просила визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 від 10.11.2003 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Вказувала, що 10.11.2003 року вона з мешканцем с. Вишевичі Житомирського району ОСОБА_2 уклала угоду, а саме договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 . Вказаний правочин був оформлений в приміщенні Вишевицької сільської ради та у вигляді письмового документу, а саме розписки, також передано ключі від житлового будинку та правовстановлюючі документи на будинок. Під час укладання правочину продавець ОСОБА_2 взяв на себе зобов`язання підготувати усі документи для нотаріального оформлення купівлі-продажу будинку, зокрема виготовити оновлений технічний паспорт на житловий будинок, у тому числі на присадибну земельну ділянку до цього будинку та ніші оригінали документів для нотаріального оформлення купівлі-продажу житлового будинку разом з господарськими спорудами. Позивач вселилася у житловий будинок за АДРЕСА_1 на підставі письмової розписки ОСОБА_2 . Позивач неодноразово зверталася до ОСОБА_2 з проханням з`явитись до нотаріуса для укладення договору купівлі-продажу житлового будинку, однак останній під приводом різних причин відкладав до прибуття нотаріуса та ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. Після його смерті спадкова справа не заводилася, спадкоємців немає, спір про спадкове майно відсутній.

Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 30 квітня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповноту з`ясування обставин справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що власник житлового будинку покійний ОСОБА_2 розпорядився своєю власністю, відчуживши її позивачу за грошові кошти. На даний час вона вже більше 20 років проживає та користується спірним житловим будинком господарськими спорудами. Після його смерті спадкова справа не заводилася, спадкоємців немає, спір про спадкове майно відсутній.

Суд першої інстанції не врахував позицію формального відповідача власника нерухомого майна померлого ОСОБА_2 Вишевицької сільської ради Радомишльського району, яка у письмовій заяві до суду просила задовольнити позовну заяву. Також суд, розглядаючи по суті позовну заяву не зважив на судову практику судів інших областей.

Відповідач правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористався.

У судовому засіданні позивач доводи апеляційної скарги підтримала, просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позов.

Представник Вишевицької сільської ради Житомирського району Житомирської області в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав до суду клопотання, в якому просив проводити розгляд справи без участі представника сільської ради.

За приписами статті 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом під час розгляду справи встановлено, що 10.11.2003 року ОСОБА_2 написана розписка, відповідно до якої останній отримав від ОСОБА_1 гроші в сумі 1 000 грн. за житловий будинок (а.с.7).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 05.01.2015 року (а.с.23).

Відповідно до довідки, виданої 16.05.2023 року за №345 Виконавчим комітетом Вишевицької сільської ради Житомирського району Житомирської області, ОСОБА_1 дійсно уклала угоду з ОСОБА_3 (заплатила за будинок 1000 руб), який знаходиться на території Вишевицької сільської ради за адресою: АДРЕСА_1 , угоду укладено в приміщенні Вишевицької сільської ради по розписці (а.с.8).

Згідно матеріалів справи право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого виконкомом Вишевицької сільської ради 04.10.1990 року за №188 (а.с.22).

Відповідно до виписки з погосподарської книги Вишевицької сільської ради Житомирського району Житомирської області, а саме за 1986-1990 роки, 1991-1995 роки голова сім`ї ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та з цього часу голова сім`ї ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 2003 року голова домогосподарства ОСОБА_1 (а.с.9).

Згідно довідки Виконавчого комітету Вишевицької сільської ради Житомирського району Житомирської області №343 від 16.05.2023 року, позивач проживає за адресою: АДРЕСА_1 , веде особисте селянське господарство, обробляє землю, доглядає за обійстям, сплачує комунальні послуги (а.с.10).

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив із того, що звернувшись з позовними вимогами до Вишевицької сільської ради Житомирського району Житомирської області, позивач не залучила до участі у справі інших відповідачів або ж співвідповідачів, не зважаючи на те, що вона була обізнана про власника спірного житлового будинку, а також про смерть особи, яка на думку позивача, ухилилась від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку за розпискою від 10.11.2003. До того ж позивачем не доведено, що спадщина після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_2 визнана відумерлою, тому належним відповідачем є Вишевицька сільська рада Житомирського району Житомирської області. Отже, спірні правовідносини стосуються прав та обов`язків вищевказаних осіб, однак позивач не залучила їх до участі у цій справі як співвідповідачів, тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову у зв`язку з неналежним суб`єктним складом у справі.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначено частиною другою вказаної статті.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України).

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами (частини перша, друга і третя статті 202 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з пунктами 4, 5 частини третьої статті 2 ЦПК України одними із основних засад (принципів) цивільного судочинства є змагальність сторін та диспозитивність.

Відповідно до частини першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц вказала, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Частиною першою статті 48 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Згідно статей 51, 175 ЦПК України на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому суд при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. Суд не вправі з власної ініціативи і без згоди позивача замінювати первісного відповідача належним відповідачем або ж залучати до участі у справі співвідповідачів та зобов`язаний вирішити справу за пред`явленим позовом щодо тих відповідачів, які в ньому зазначені. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача, суд відмовляє у задоволенні позову.

Відповідач це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

За результатами розгляду справи суд приймає рішення, в якому, серед іншого, робить висновок про задоволення позову чи відмову в задоволенні позову вирішуючи питання про права та обов`язки сторін (позивача та відповідача).

Відповідно до частин першої - четвертої статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

Визначення у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад (правовий висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року у справі № 761/23904/19, від 20 січня 2021 року у справі 203/2/19).

Якщо заявлені позивачем вимоги безпосередньо стосуються прав та обов`язків іншої особи, яка не залучена до участі у справі в якості відповідача, не можуть бути розглянуті судом, оскільки лише за наявності належного складу відповідачів у справі суд у змозі вирішувати питання про обґрунтованість позовних вимог та вирішити питання про їх задоволення, без залучення таких належних відповідачів позовні вимоги вирішені бути не можуть.

Встановивши, що позов заявлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє в позові до такого відповідача (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 40), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (пункт 50), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (пункт 37, 54), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.10), від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (пункт 39), від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 (пункт 75)).

У справі, що переглядається, зміст і характер спірних правовідносин між учасниками справи, встановлені судом обставини справи свідчать про те, що належними відповідачами є сторони оспорюваного договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями або їх правонаступники.

Судом апеляційної інстанції під час розгляду справи встановлено, що право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , було зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого виконкомом Вишевицької сільської ради 04.10.1990 року за №188 (а.с.22).

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 помер, що вбачається із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 24.10.1993 року (а.с.120).

Після його смерті щодо його майна була заведена 14 травня 2004 року спадкова справа №257/2004 за заявою його сина ОСОБА_2 (а.с.116,118).

14 травня 2004 року завідуючим Радомишильською державною нотаріальною конторою Михальовим Г.І. було видано ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за законом, яке зареєстроване в реєстрі за №1-810 (а.с.122).

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 05 січня 2015 року (а.с.144 зворот).

22 січня 2015 року за заявою дружини ОСОБА_2 ОСОБА_6 була заведена спадкова справа №9/2015 (а.с.144).

Згідно довідки Виконавчого комітету Вишевицької сільської ради №34 від 20.01.2015 року вбачається, що ОСОБА_2 на день смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) постійно проживав за адресою: АДРЕСА_2 . Крім померлого в цьому будинку постійно проживала та була зареєстрована на день смерті та протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця його дружина ОСОБА_6 . Крім вище перерахованих більше ніхто постійно не проживав і не був зареєстрований в будинку спадкодавця (а.с.145).

Із спадкової справи вбачається, що дочка ОСОБА_2 ОСОБА_7 та його син ОСОБА_8 відповідно до заяв від 21.02.2015 року відмовилися від прийняття спадщини після смерті їх батька (а.с.148 зворот, 150).

06 серпня 2015 року та 15 березня 2019 року ОСОБА_6 дружині ОСОБА_2 приватним нотаріусом Радомишльського нотаріального округу Житомирської області Мельниченко Н.С. видані свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.155).

ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 09.12.2019 року (а.с.207 зворот).

08 лютого 2020 року за заявою сина ОСОБА_6 ОСОБА_8 була заведена приватним нотаріусом Радомишльського районного нотаріального округу Камінською Л.В. спадкова справа №43/2020 щодо майна померлої (а.с.204, 206).

Згідно довідки Виконавчого комітету Вишевицької сільської ради №60 від 24.01.2020 року вбачається, що ОСОБА_6 на день смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ) постійно проживав за адресою: АДРЕСА_2 . Крім померлої в цьому будинку ніхто постійно не проживав та не був зареєстрований на день смерті та протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця (а.с.208).

Відповідно до поданої 08.02.2020 року заяви дочки ОСОБА_6 ОСОБА_7 , остання відмовилася від прийняття спадщини після смерті матері (а.с.210 зворот).

11 червня 2020 року сину ОСОБА_6 ОСОБА_8 приватним нотаріусом Радомишльського районного нотаріального округу Камінською Л.В. видані свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.225-226).

Отже, належним відповідачами в даній справі мають бути правонаступники продавця ОСОБА_2 , який продав набутий у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 будинок та отримав кошти від покупця ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 та його дружини ОСОБА_6 , яка була спадкоємицею після смерті свого чоловіка, є їх син ОСОБА_8 .

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями впливає на спадкові права ОСОБА_8 , тому останній мав бути залучений до участі у справі як відповідач.

Позивач у цій справі клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем чи про залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача не заявляла.

Колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що Вишевицька сільська рада Житомирського району Житомирської області могла бути відповідачем у дані справі лише у випадку визнання відумерлою спадщини після смерті ОСОБА_2 , чого не було встановлено в ході судового розгляду.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Вишевицької сільської ради Житомирського району Житомирської області про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями у зв`язку з неналежним суб`єктним складом сторін.

Оскільки позивачем пред`явлено позов та зазначено неналежний суб`єктний склад, що є безумовною підставою для відмови в його задоволенні, тому апеляційний суд не аналізує інші доводи апеляційної скарги щодо суті спору.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 30 квітня 2024 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 06 червня 2025 року.

Головуючий Судді