Справа № 510/2783/24
Провадження № 2/510/911/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.05.25 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді Бошков І.Д.,

за участю секретаря Березенко С.П.

розглядаючи у підготовчому відкритому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Відповідачі позовні вимоги визнали, щодо їх задоволення не заперечували, просили розглянути справу у їх відсутності, про що надав письмову заяву.

Позивач на задоволенні позовних вимог наполягав, просив розглянути справу у його відсутності, про що надав заяву.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Ухвалою суду від 11.04.2025р. було відкрите провадження по справі та призначене підготовче судове засідання 15.05.2025 року на 09:15 год.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько сторін по справі - ОСОБА_4 . За життя йому належало: житловий будинок з господарськими та надвірними будівлями і спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 30.06.2007; присадибна земельна ділянка площею 0,2500, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №714084 від 07.07.2009 року; земельна ділянка,площею 1,7492 га, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД №066961, земельна ділянка на праві спільної сумісної власності , загальною площею 113,0375 га, яка належала ОСОБА_4 як співвласнику (без визначення його частки земельної ділянки), на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №085802.

Після його смерті відкрилась спадщина на зазначене майно. На випадок смерті ОСОБА_4 не розпорядився належним йому майном, заповіт не залишив. Тому спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємцями першої черги після його смерті були його діти сторони по справі та його дружина ОСОБА_5 . У встановлений законодавством строк позивач звернувся до нотаріусу із заявою про прийняття спадщини, а відповідач ОСОБА_2 із заявою про відмову від спадщини. За зверненням позивача була відкрита спадкова справа № 331/2022. Треба зазначити, що дружина спадкодавця ОСОБА_5 прийняла спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, однак на неї не претендувала за життя. Відповідач ОСОБА_3 не вчинив жодних дій щодо прийняття спадщини, більш того на неї не претендує не заперечує щоб спадщину оформив позивач на своє ім`я. Таким чином, позивач прийняв спадщину у вигляді вищевказаного майна та не заявив про відмову від неї.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла матір сторін по справі ОСОБА_5 . За життя їй належало: земельна ділянка, площею 1,7267 га, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД №066962, земельна ділянка, площею 2,000 га, на підставі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, земельна ділянка на праві спільної сумісної власності , загальною площею 113,0375 га, яка належала ОСОБА_4 як співвласнику (без визначення його частки земельної ділянки), на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №085802.

Після її смерті відкрилась спадщина на зазначене майно. На випадок смерті ОСОБА_5 не розпорядилась належним їй майном, заповіт не залишила. Тому спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємцями першої черги після її смерті були її діти сторони по справі. У встановлений законодавством строк ніхто із спадкоємців не звернувся до нотаріусу із заявами про прийняття спадщини. Спадкова справа не заводилась. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. На момент відкриття спадщини, її син позивач ОСОБА_1 проживав разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області від 15.10.2024р. Таким чином, ОСОБА_1 прийняв спадщину у вигляді вищевказаного майна та не заявив про відмову від неї.

Враховуючі ці обставини, позивач пізніше звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину, однак йому в цьому було відмовлено та державний нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 09.12.2024р., посилаючись на те, що на спадкове майно відсутні оригінали правовстановлюючих документів. Після смерті ОСОБА_5 це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на спадкове майно, як на об`єкти спадщини, може звернутися тільки спадкоємець. Таким чином, позивач фактично прийняв спадщину, що залишилася після померлої матері і вважає, що має всі законні підстави для визнання за ним права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інші спадкоємці на неї не претендують.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України).

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.ст. 1270 ЦК України, він не заявив відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як було встановлено судом, сторони по справі та дружина спадкодавця були спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 . Позивач прийняв спадщину після його смерті відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України та не заявив про відмову від неї. Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. Після смерті матері ОСОБА_5 позивач прийняв спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Відповідачі на спадщину не претендують не заперечують щоб спадщину оформив позивач на своє ім`я. Таким чином, позивач прийняв спадщину після померлих батьків та не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що позивач є суб`єктом набуття права власності на спадкове майно з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України.

З урахуванням викладених позивачами та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити його вимоги щодо визнання за ним права власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст.12, 76 - 81, 200, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 15, 328, 1217, 1223, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на:

житловий будинок з господарськими та надвірними будівлями і спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 ;

земельну ділянку, площею 0,250 га, з кадастровим номером: :02:002:0016, призначена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована по АДРЕСА_1 ;

земельну ділянку,площею 1,7492 га, з кадастровим номером: :01:002:0437, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області (колишня Котловинська сільська рада Ренійського району Одеської області);

право спільної сумісної власності на земельну ділянку, загальною площею 113,0375 га, з кадастровим номером: :01:005:0057, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована: масив № НОМЕР_2 на території Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області (колишня Котловинська сільська рада Ренійського району Одеської області).

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 право приватної власності на:

земельну ділянку площею 1,7267 га, з кадастровим номером: :01:002:0436, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області (колишня Котловинська сільська рада Ренійського району Одеської області);

земельну ділянку, площею 2,0000 га, з кадастровим номером: :01:003:1040, ве призначена для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: Одеська область Ізмаїльський район, Ренійська міська рада (колишня Котловинська сільська рада) (за межами населеного пункту);

право спільної сумісної власності на земельну ділянку, загальною площею 113,0375 га, з кадастровим номером: :01:005:0057, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована: масив № НОМЕР_2 на території Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області (колишня Котловинська сільська рада Ренійського району Одеської області).

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Д. Бошков