ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/1418/24
провадження № 2/691/217/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2025 року м. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області у складі: головуючого судді Подороги Л.В., за участю секретаря судових засідань Гергель М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Городищенського районного суду, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Білозірської сільської ради, про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 на малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач у судовому засіданні зазначила, що у період часу із 17.09.2016 до 13.09.2022 вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Від шлюбу мають трьох малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . На даний час вона народила від ОСОБА_2 четверту спільну дитину - ОСОБА_6 . Оскільки відповідач веде аморальний спосіб життя, дитину вона зареєструвала на своє прізвище. За час перебування у шлюбі ОСОБА_2 виявився не дуче хорошим батьком, вона придбала будинок, а він не хотів проживати разом із нею та дітьми. ОСОБА_2 був призваний на військову службу, але потім його звільнили, оскільки він був батьком 3 дітей. Під час перебування у складі ЗСУ йому заплатили кошти у сумі 700000 грн., однак він не дав грошей на утримання дітей, має заборгованості зі сплати аліментів, нічим не допомагає, батьківські обов`язки не виконує, життям дітей не цікавиться, участі у їх вихованні не приймає. Періодично він приїжджає до них додому вночі з невідомими особами, у стані алкогольного або наркотичного сп`яніння, погрожує їй фізичною розправою та вимагає негайно привести до неї дітей, щоб провести з ними час. 24.02.2024 він залишив у піску, що знаходився на території її подвір`я, запал від гранати, який знайшли діти. Згодом він пояснив свій вчинок, що таким чином хотів її злякати та змусити відмовитися від стягнення з нього аліментів. Такі дії ОСОБА_2 свідчать про його неадекватну поведінку, яка становить ризик для життя її та дітей. Їх старший син не бажає спілкуватися з батьком, середній син ще трохи спілкується, оскільки після повернення з війни ОСОБА_2 залякував їх.

Позивачка вважає, що вказані дії є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав щодо малолітніх дітей.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволені позову. На даний час він не спілкується з дітьми, оскільки колишня дружина йому заборонила. Він знає, що у нього наявна заборгованість зі сплати аліментів, але на даний час він офіційно працевлаштований і виконавча служба може стягувати з нього аліменти. Дружину свою він кохає, діти також його люблять, запал від гранати до неї на подвір`я він не підкидав.

Представник ВК Білозірської сільської ради у судове засідання не з`явився, подавши клопотання про розгляд справи без його участі, щодо вирішення спору поклався на розсуд суду.

Вислухавши сторін, врахувавши думку третьої особи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Згідно свідоцтв про народження, ОСОБА_2 являється батьком малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 13.09.2022, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Заочним рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 28.01.2022, з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_4 , до досягнення дітьми повноліття.

Згідно довідки - розрахунку Городищенського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 13.06.2024, розмір заборгованості ОСОБА_2 щодо сплати аліментів на утримання дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_4 , у розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку, за період з 29.11.2021 по 01.06.2024, становить 7175 грн. 50 коп.

За довідкою - розрахунком Городищенського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 13.06.2024, розмір заборгованості ОСОБА_2 щодо сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 , у розмірі 1/8 частини усіх видів заробітку, за період з 29.11.2021 по 10.05.2024, становить 805 грн. 00 коп.

Згідно довідки - розрахунку Городищенського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 14.08.2024, розмір заборгованості ОСОБА_2 щодо сплати аліментів на утримання дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_4 , у розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку, за період з 29.11.2021 по 01.08.2024, становить 6025 грн. 30 коп.

За довідкою - розрахунком Городищенського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 26.02.2025, розмір заборгованості ОСОБА_2 щодо сплати аліментів на утримання дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_4 , у розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку, за період з 29.11.2021 по 26.02.2025, становить 47478 грн. 03 коп.

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 14.04.2025, задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та стягнено з останнього неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів у сумі 47478 грн. 03 коп.

За довідкою КНП «Центр ПМСД» Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області № 167/01-19 від 08.08.2024, ОСОБА_2 здоров`ям дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_4 , з часу їх декларування установою, не цікавився.

Згідно довідки ЗДО «Червона Шапочка» Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області № 48/01 від 07.08.2024, ОСОБА_4 відвідує даний заклад, його батько ОСОБА_2 участь у вихованні дитини не приймає.

За довідкою Білозірського ліцею ОЗЗСО Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області № 138 від 06.08.2024, за час навчання ОСОБА_3 , ОСОБА_2 був присутній на святі 01.09.2023, потім останній не з`являвся, оскільки був у складі ЗСУ. З класним керівником спілкувався за допомогою додатку «Вайбер». У 2024 був присутній на батьківських зборах, приводив дитину до школи.

Згідно витягу з ЄРДР № 0000675, 24.02.2024 о 08.29 год. надійшло повідомлення від ОСОБА_1 про те, що дитина заявниці ОСОБА_3 , граючись у піску, знайшов предмет, схожий на запал від гранати РГД-5, який може належати її колишньому чоловіку.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області, затвердженого рішенням ВК Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 25.06.2024 № 110, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 стосовно малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до ст. 150, 155 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, тобто здійснювати батьківські права, які не можуть суперечити інтересам дитини.

Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007, передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки.

Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.

Умовою по ухиленню від обов`язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п. 2. ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками.

Пунктом 18 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України передбачено право суду, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось з батьків з урахуванням характеру, особи батька, а також конкретних обставин справи, відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність зміни ставлення до виховання дітей, поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1, 4 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Як вбачається із висновку органу опіки та піклування Білозірської сільської ради, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 стосовно його малолітніх дітей, указане питання розглядалося за зверненням ОСОБА_1 .

18.03.2024 ОСОБА_2 особисто звернувся до Служби у справах дітей Білозірської сільської ради із запереченням щодо позбавлення його батьківських прав за безпідставністю.

27.03.2024 у ході проведеного засідання комісії з питань захисту прав дитини, було розглянуто питання щодо неналежного виконання ОСОБА_2 батьківських обов`язків та доцільності позбавлення його батьківських прав, та надано останньому термін 2 місяці з метою виправлення ситуації.

20.06.2024 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини було прийнято рішення про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 виключно в інтересах дітей. Останній на засідання комісії особисто не з`явився.

Таким чином, питання невиконання відповідачем ОСОБА_2 батьківських обов`язків було винесено на розгляд Комісії два рази і на останнє засідання ОСОБА_2 не з`явився.

У висновку зазначено, що ОСОБА_2 на телефонні дзвінки не відповідав.

Комісія не відклала розгляд указаного питання у зв`язку неявкою ОСОБА_2 та розглянула звернення ОСОБА_1 , прийнявши рішення про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 . Будь-яких дій, спрямованих на встановлення причини неявки останнього на засідання не проведено. Доказів про належне повідомлення ОСОБА_2 про час і місце проведення засідання комісії, суду не надано.

В обґрунтування висновку зазначено, що ОСОБА_2 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не скористався можливістю виправитися та продовжує ухилятися від піклування про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, спілкування з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, надання дитині доступу до культурних та інших цінностей, сприяння засвоєння нею загальновизнаних норм моралі, виявлення інтересу до її внутрішнього світу, створення умов для отримання ними освіти.

Разом із тим, у висновку комісії не зазначено яким саме чином притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, негативно вплинуло на його дітей.

При цьому суд вважає, що діти, через свій малолітній вік, взагалі не здатні надати оцінку правомірності поведінки свого батька, чи якимось чином отримати доступ до постанови суду, ознайомитися із нею та зрозуміти її зміст.

Одночасно комісії слід було звернути увагу й на те, що створення негативного відношення до батька могло мати місце у разі, коли саме мати дітей - позивач у справі ОСОБА_1 , розповідала дітям про неправомірну поведінку батька. Що може свідчити про те, що саме мати налаштовує дітей проти батька.

Інші висновки комісії є абстрактними, комісія не ставила ОСОБА_2 жодних конкретних вимог, яким чином він повинен змінити свою поведінку, а тому висновки про те, що останній не скористався можливістю виправитися є надуманими.

Крім того, зі змісту акта оцінки потреб сім`ї КЗ «ЦНСП Білозірської сільської ради» від 27.01.2025 вбачається, що ОСОБА_3 з батьком спілкується інколи по телефону, ОСОБА_4 сумує за батьком, шукає зустрічі, спілкується з ним по телефону, ОСОБА_4 любить маму й тата, сумує за батьком, шукає зустрічі, щодня спілкується з ним по телефону.

Такий зміст акта оцінки потреб сім`ї повністю суперечить висновкам органу опіки та піклування, оскільки якщо діти спілкуються з батьком та сумують за ним, тоді які ж інтереси дітей враховував насамперед орган опіки і піклування, коли вважає за доцільне позбавити можливості їх спілкування.

Відповідно до ч. 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Таким чином, дослідивши та оцінивши вище зазначені обставини щодо змісту висновку органу опіки та піклування Білозірської сільської ради щодо доцільності позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, суд приходить до висновку про недостатність вказаних висновків як доказу у справі, оскільки в ньому не наведено підстав і аргументів, які саме інтереси малолітніх дітей враховано.

Саме до такого висновку прийшов Верховний Суд у своїй постанові від 26.01.2023, у справі 164/812/21, провадження № 61-4527св22.

Позивачем надано суду дві постанови суддів у справах про адміністративні правопорушення від 13.06.2024 та від 27.05.2024 та ухвалу суду від 17.03.2014 про застосування примусових заходів медичного характеру, однак вони виготовлені з системи «Судова влада України» та інформація щодо осіб, яких стосуються судові рішення, є прихованою, а тому встановити взаємозв`язок між відповідачем ОСОБА_2 і вказаними судовими рішеннями не виявляється за можливе. Тому такі докази не є належними і допустимими.

Внесення відомостей до ЄРДР про те, що дитина знайшла в піску запал від гранати не свідчить про причетність до цього відповідача ОСОБА_2 .

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 , станом на 26.02.2025, дійсно має заборгованість зі сплати аліментів у сумі 47478,03 грн. Однак слід врахувати і те, що починаючи з 29.11.2021, відповідач сплатив аліменти в розмірі 581666,83 грн. Тому незначна заборгованість зі сплати аліментів не є підставою для позбавлення його батьківських прав.

Дивною для суду є і поведінка позивача, яка стверджує про те, що пів року тому народила ще одну дитину від відповідача не перебуваючи з ним у шлюбі, і разом із цим просить позбавити його батьківських прав на попередніх трьох дітей.

У ході розгляду цивільної справи у суду склалося враження, що причиною подачі позову є не захист інтересів малолітніх дітей, а намагання позивача зашкодити інтересам відповідача, помститися йому, зробити боляче.

А тому суд приходить до висновку, що позивач не навела в суді достатніх підстав, які були б підтверджені належними і допустимими доказами, для позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав щодо його неповнолітніх дітей.

Керуючись ст. 150, 155, 164 Сімейного Кодексу України, ст. 5, 6, 12, 13, 14, 81, 258, 259, 263, 265, 273Цивільно - процесуального Кодексу, суд

в и р і ш и в :

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Білозірської сільської ради, про позбавлення батьківських прав - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду, протягом 30 днів, з дня його проголошення.

Суддя Л. В. Подорога