Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2820/25
Провадження №: 2-н/332/202/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 р. м. Запоріжжя

Суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Завіновська А.П. розглянувши заяву Комунального підприємства «Запоріжремсервіс» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості по оплаті послуг з утримання будинку та прибудинкової території,

встановила:

Комунальне підприємство «Запоріжремсервіс» звернулося до Заводського районного суду м. Запоріжжя із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості по оплаті послуг з утримання будинку та прибудинкової території на суму 11 661, 72 грн.

Перевіривши подану заяву та додані до неї матеріали, вважаю, що у видачі судового наказу слід відмовити з таких підстав.

Наказне провадження - це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою про видачу судового наказу особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Порядок вирішення справ в наказаному провадженні законодавцем визначено у розділі ІІ «Наказне провадження» ЦПК України (статті 160-173).

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

За приписами п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Виходячи з п. 4, 5 ч. 2 та п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

За вимогами статті 257 ЦК України загальна позовна давність складає три роки та застосовується до вимог про стягнення заборгованості з житлово-комунальних послуг.

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає із моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право у примусовому порядку через суд.

При цьому слід враховувати, що у наказному провадженні можливе задоволення лише документально підтверджених і безспірних вимог, тобто таких, що випливають із повністю визначених і неоспорюваних цивільно-правових відносин.

Із заяви вбачається, що Комунальним підприємством «Запоріжремсервіс» заявлено вимогу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості по оплаті послуг з утримання будинку та прибудинкової території у сумі 11 661, 72 грн., яка утворилась за період з 01.06.2022 по 01.05.2025 року.

Натомість, з доданого до заяви розрахунку по особовому рахунку № НОМЕР_1 вбачається, що станом на червень 2022 року по вказаному особовому рахунку вже існувала заборгованість у сумі 6 703, 62 грн., до якої в подальшому додавалися поточні нарахування за період з червня 2022 року по травень 2025 року.

Отже, сума заборгованості, що заявлена до стягнення з боржника, включає в себе також заборгованість, право вимоги за якою виникло більше трьох років тому.

Відповідно до пунктів 1, 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суд відмовляє у видачі судового наказу якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу та якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

За таких обставин, слід відмовити Комунальному підприємству «Запоріжремсервіс» у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості по оплаті послуг з утримання будинку та прибудинкової території.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись статтями 160, 165, 166, 258-261 ЦПК України,

постановила:

Відмовити Комунальному підприємству «Запоріжремсервіс» у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості по оплаті послуг з утримання будинку та прибудинкової території на суму 11 661, 72 грн.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвалу може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: А.П. Завіновська