УХВАЛА

іменем України

10 червня 2025 року місто Сколе

Сколівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Микитина В.Я.,

з участю секретаря судового засідання Корнути Т.Б.,

учасники справи:

заявниця ОСОБА_1 ,

заінтересована особа ОСОБА_2 ;

зміст клопотання про визнання в Україні рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню;

розглянувши дане клопотання у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні суду, що по вул. Д. Галицького, 8, з повідомленням заявниці та заінтересованої особи, за відсутності усіх учасників справи, -

в с т а н о в и в:

Описова частина із зазначенням суті питання, що вирішується ухвалою.

Заявниця ОСОБА_1 у порядку представництва, котре здійснює адвокат Пинзар І.В., сформувавши документ у системі «Електронний суд», 04.03.2025 року звернулася у Конотопський міськрайнний суд Сумської області із клопотанням, що було зареєстроване в діловодстві зазначеного суду за вх. № 2686, в якому просить постановити ухвалу про визнання в Україні рішення Окружного суду в м. Бероун Чеської Республіки, ухваленого 11.07.2007 року у справі № 7С 18/2007 19, позивачки ОСОБА_1 проти відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, котре 05.09.2007 року набуло чинності.

Ухвалою судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області Ярмак О.М. від 13.03.2025 року, після отримання відомостей про зареєстроване місце проживання (перебування) заінтересованої особи ОСОБА_2 , справу за єдиним унікальним номером 577/1177/25, за клопотанням ОСОБА_1 , з участю заінтересованої особи ОСОБА_2 , про визнання в Україні рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, передано за підсудністю на розгляд Сколівського районного суду Львівської області.

Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області Микитина В.Я. від 02.05.2025 року прийнято до розгляду клопотання ОСОБА_1 , з участю заінтересованої особи ОСОБА_2 , про визнання в Україні рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню. Повідомлено заінтересовану особу ОСОБА_2 про надходження вищевказаного клопотання про визнання в Україні рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, та запропоновано йому у місячний строк подати можливі заперечення проти цього клопотання у письмовій формі. Дату, час і місце судового розгляду вищевказаного клопотання про визнання в Україні рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, по становлено визначити після подання заінтересованою особою ОСОБА_2 заперечень у письмовій формі або у разі його відмови від подання таких заперечень, а також якщо у місячний строк з часу повідомлення заінтересованої особи ОСОБА_2 про одержане судом клопотання заперечення не подано.

Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області Микитина В.Я. від 13.05.2025 року, клопотання ОСОБА_1 , з участю заінтересованої особи ОСОБА_2 , про визнання в Україні рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, призначено до судового розгляду. Розгляд вищевказаного клопотання про визнання в Україні рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, постановлено здійснювати у приміщенні Сколівського районного суду Львівської області за адресою: вул. Д. Галицького, 8, м. Сколе, Стрийський район, Львівська область, 82600, у судовому засіданні 10.06.2025 року о 11:00 год.. Про дату, час і місце призначеного судового засідання для розгляду вищевказаного клопотання про визнання в Україні рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, повідомлено заявницю ОСОБА_1 , її представника адвоката Пинзара І.В., та заінтересовану особу ОСОБА_2 .. Копію ухвали про призначення клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, до судового розгляду, постановлено надіслати заявниці ОСОБА_1 та заінтересованій особі ОСОБА_2 , з урахуванням вимог, встановлених ч. 5 ст. 128 ЦПК України, для відома.

У призначене судове засідання ніхто з учасників цієї справи не з`явився.

Заявниця ОСОБА_1 у порядку представництва, котре здійснює адвокат Пинзар І.В., сформувавши документ у системі «Електронний суд», 10.06.2025 року подав у Сколівський районний суд Львівської області заяву, в якій просила розгляд цієї справи проводити за її відсутності та за відсутності її представника, а за результатами розгляду цієї справи постановити ухвалу про визнання в Україні рішення Окружного суду в м. Бероун Чеської Республіки, ухваленого 11.07.2007 року у справі № 7С 18/2007 19, позивачки ОСОБА_1 проти відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, котре 05.09.2007 року набуло чинності.

У відповідності до ч. 5 ст. 473 ЦПК України, неявка без поважних причин у судове засідання заінтересованих осіб або їх представників, стосовно яких суду відомо про своєчасне вручення їм повістки про виклик до суду, не є перешкодою для розгляду клопотання, якщо будь-якою із заінтересованих осіб не було порушено питання про перенесення його розгляду.

З огляду на вказане вище, суд вважав за необхідне розглянути цю справу за відсутності усіх її учасників та без фіксування судового засідання технічними засобами.

Закон, джерела права та роз`яснення, котрими керувався суд, постановляючи дану ухвалу.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору України. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із ст. 82 Закону України «Про міжнародне приватне право», визнання та виконання рішень, визначених у ст. 81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України.

Згідно із ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право», в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Частиною 1 ст. 471 ЦПК України передбачено, що рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, визнається в Україні, якщо його визнання передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Договору між Україною та Чеською Республікою про правову допомогу у цивільних справах від 28.05.2001 року, ратифікованого Законом України «Про ратифікацію Договору між Україною та Чеською Республікою про правову допомогу в цивільних справах» від 10.01.2002 року за № 2927-ІІІ, громадяни однієї Договірної Сторони мають право вільно та безперешкодно звертатися до органів юстиції другої Договірної Сторони, до компетенції котрих належать цивільні справи, можуть захищати у цих органах свої права на таких же умовах, як і громадяни іншої Договірної Сторони. Приписами ч. 1 ст. 18 вказаного Договору визначено, що документи, складні або засвідчені компетентним органом однієї Договірної Сторони та підтверджені підписом уповноваженої особи й офіційною печаткою, є дійсними на території другої Договірної Сторони без подальшого засвідчення. Те саме стосується і засвідчення підпису громадянина, копій і перекладів документів, засвідчених компетентним органом.

Договірні Сторони за умов, установлених цим Договором, визнаватимуть і виконуватимуть на своїй території рішення, прийняті відповідними органами юстиції другої Договірної Сторони у цивільних справах визначених у ст. 1 цього Договору, майнового та немайнового характеру, які були постановлені компетентними органами юстиції, у тому числі рішення судів в частині судових витрат у справах, визначених у цьому підпункті (підпункт «а» ч. 1 ст. 52 Договору між Україною та Чеською Республікою про правову допомогу у цивільних справах від 28.05.2001 року).

Своєю чергою, у ч. 1 ст. 53 Договору між Україною та Чеською Республікою про правову допомогу у цивільних справах від 28.05.2001 року передбачено, що клопотання про дозвіл виконання рішення подається правомочною особою безпосередньо компетентному суду Договірної Сторони, на території якої має бути визнане і виконане рішення або за правилами пункту 2 ст. 3 цього Договору.

Так, за змістом ст. 472 ЦПК України, клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, подається заінтересованою особою до суду в порядку, встановленому статтями 464-466 цього Кодексу для подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, з урахуванням особливостей, визначених цією главою. До клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, додаються такі документи: 1) засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про визнання якого порушується клопотання; 2) офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили, якщо це не зазначено в самому рішенні; 3) засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У пунктах 12 та 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.12.1999 року «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражі і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» містяться роз`яснення, згідно з котрими клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни. Рішення про розірвання шлюбу є таким, яке не потребує виконання.

Згідно з частинами 6 та 7 ст. 473 ЦПК України, за наслідками розгляду клопотання, а також заперечення, у разі його надходження, суд постановляє ухвалу про визнання в Україні рішення іноземного суду та залишення заперечення без задоволення або про відмову у задоволенні клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню. У визнанні рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, може бути відмовлено з підстав, встановлених ст. 468 цього Кодексу.

Своєю чергою, згідно з частинами 1, 2 ст. 468 ЦПК України, клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду не задовольняється у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, такі випадки не передбачено, у задоволенні клопотання може бути відмовлено: якщо рішення іноземного суду за законодавством держави, на території якої воно постановлено, не набрало законної сили; якщо сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду, була позбавлена можливості взяти участь у судовому процесі через те, що їй не було належним чином повідомлено про розгляд справи; якщо рішення ухвалене у справі, розгляд якої належить виключно до компетенції суду або іншого уповноваженого відповідно до закону органу України; якщо ухвалене рішення суду України у спорі між тими самими сторонами, з того ж предмета і на тих же підставах, що набрало законної сили, або якщо у провадженні суду України є справа у спорі між тими самими сторонами, з того ж предмета і на тих же підставах до часу відкриття провадження у справі в іноземному суді; якщо пропущено встановлений міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та цим Законом строк пред`явлення рішення іноземного суду до примусового виконання в Україні; якщо предмет спору за законами України не підлягає судовому розгляду; якщо виконання рішення загрожувало б інтересам України; в інших випадках, встановлених законами України.

Встановлені судом обставини цієї справи та висновок суду за результатами вирішення клопотання про визнання в Україні рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб на бланку серії НОМЕР_1 , виданого повторно 11.07.2018 року Могилів-Подільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (копія міститься у справі, а. с. 4), громадяни України ОСОБА_2 та ОСОБА_3 18.02.1995 року зареєстрували шлюб у Конотопському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у сумській області, актовий запис про шлюб № 92, прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка « ОСОБА_4 », дружини « ОСОБА_4 ».

Згідно рішення Окружного суду в м. Бероун Чеської Республіки, ухваленого 11.07.2007 року у справі № 7С 18/2007 19, позивачки ОСОБА_1 проти відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, котре 05.09.2007 року набуло чинності (копія із перекладом з чеської мови на українську мову із нотаріальним засвідченням справжності підпису перекладача ОСОБА_5 міститься у справі, а. с. 7-10), ухвалено шлюб, що був укладений 18.02.1995 року у РАЦСі Конотопського міського виконавчого комітету Сумської області, Україна, між позивачем ОСОБА_6 та відповідачем ОСОБА_2 , вважити розірваним. Ніхто з учасників процесу не має права на компенсацію процесуальних витрат.

Згідно штампа Окружного суду в м. Бероун Чеської Республіки, яким засвідчено вказане рішення, одночасно засвідчено, що ухвалене у справі № 7С 18/2007 19 судове рішення, набуло чинності 05.09.2007 року.

Оскільки, на виконання вимог ст. 472 ЦПК України, заявницею ОСОБА_1 подано у компетентний суд копію рішення іноземного суду, котре засвідчене у встановленому законом порядку, із відміткою у такому про набрання ним законної сили та засвідчений відповідно до законодавства переклад необхідних документів українською мовою, а визначених у ст. 468 ЦПК України підстав для відмови у задовленні клопотання про визнання такого рішення іноземеного суду на території України, що не підлягає примусовому виконанню, немає, то суд дійшов висновку про необхідність визнання на території України рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, а саме рішення Окружного суду в м. Бероун Чеської Республіки, ухваленого 11.07.2007 року у справі № 7С 18/2007 19, позивачки ОСОБА_1 проти відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, котре 05.09.2007 року набуло чинності.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 3, 208, 247, 257-258, 260-261, 471-473 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_1 , з участю заінтересованої особи ОСОБА_2 , про визнання в Україні рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, - задовольнити.

Визнати на території України рішення Окружного суду в м. Бероун Чеської Республіки, ухваленого 11.07.2007 року у справі № 7С 18/2007 19, позивачки ОСОБА_1 проти відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, котрим ухвалено шлюб, що був укладений 18.02.1995 року у РАЦСі Конотопського міського виконавчого комітету Сумської області, Україна, між позивачкою ОСОБА_7 та відповідачем ОСОБА_2 , актовий запис про шлюб № 92, вважити розірваним, та котре 05.09.2007 року набуло чинності.

Строк і порядок набрання ухвалою суду законної сили та її оскарження.

Ухвала, в силу положень ч. 2 ст. 261 ЦПК України, набирає законної сили з моменту її складення та підписання суддею, однак може бути оскаржена учасниками цієї справи у строк подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення та підписання суддею.

Учасник цієї справи, якому ухвала не була вручена у день її складення та підписання суддею, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Дата складення ухвали та її підписання суддею: 10 червня 2025 року.

Суддя Володимир МИКИТИН