Справа №522/5615/25-Е
Провадження №2/522/4665/25
УХВАЛА

13 червня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд міста Одеси у складі головуючої судді Косіциної В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» про збільшення/зменшення розміру позовних вимог,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

11 червня 2025 Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» про збільшення/зменшення розміру позовних вимог, до якого було долучено позовну заяву у новій редакції, де у прохальній частині позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором від 16.04.2021 року №1809329 у розмірі 22 960,00 гривень.

Заява мотивована тим, що після направлення позову та відкриття провадження у справі було виявлено технічну помилку, зокрема, в прохальній частині позовної заяви зазначено некоректну суму та номер кредитного договору щодо стягнення заборгованості.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви (частина третя статті 49 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 09 липня 2020 року у справі № 922/404/19 зазначено, що «під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви. Така ж правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 10 грудня 2019 року у справі 923/1061/18, від 19 грудня 2019 року у справі № 925/185/19, від 23 січня 2020 року у справі № 925/186/19».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 18 травня 2022 року у справі № 570/5639/16-ц (провадження № 61-19440св21) зазначено, що «зміна предмета позову можлива, зокрема, у такі способи:

1) заміна одних позовних вимог іншими;

2) доповнення позовних вимог новими;

3) вилучення деяких із позовних вимог;

4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

Колегія суддів Верховного Суду не погоджується із висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо повернення заяви про зміну предмета позову і вважає, що позивач має право на уточнення позовних вимог, враховуючи приписи статей 13, 175, 197 ЦПК України, якими передбачено виключне право позивача на визначення предмета та підстав спору, а також способу захисту порушеного права та інтересу. У цьому випадку суди не врахували вимоги статті 189 ЦПК України, за якими одним із завдань підготовчого провадження є остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті».

Верховний Суд зазначає, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог, або заявлення «додаткових» позовних вимог.

Тому в разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову; збільшення або зменшення розміру позовних вимог; об`єднання позовних вимог; зміну предмета або підстав позову.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Отже, зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки у разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.

Не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні у ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Предмет позову кореспондується із способами захисту права, які визначені, зокрема, у статті 16 ЦК України, а тому зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного/обраних способу/способів захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин.

Необхідність у зміні предмета позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не повною мірою забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів.

При цьому збільшити або зменшити розмір позовних вимог можна лише тоді, коли вони виражені у певному цифровому еквіваленті, наприклад, у грошовому розмірі. Доповнення позовних вимог новими відбувається шляхом зміни предмета позову, а не через збільшення розміру позовних вимог.

Зі змісту позовної заяви, яка була долучена до змісту клопотання про збільшення/зменшення позовних вимог вбачається, що позивач збільшив розмір заявлених до стягнення позовних вимог.

При цьому, зі змісту первісного позову вбачається, що ціна позову становить 22 960,00 гривень, тобто, сума, що заявлена до стягнення у позовній заяві з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог.

В тексті первинного позову мова іде про укладений між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та ОСОБА_1 кредитний договір №1809329, за яким позивач просить стягнути заборгованість з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог.

Додатки до позовної заяви містять зазначений кредитний договір.

Зазначене у своїй сукупності свідчить про те, що під час подання позову у прохальній частині позову дійсно було допущено помилку, а саме, в частині номеру кредитного договору за яким позивач просив стягнути заборгованість та розміру заявленої до стягнення заборгованості.

У рішенням Верховний Суд не одноразово робив висновки про те, що надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції.

ЄСПЛ у своїх рішеннях наголошував, що, застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірної гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства (рішення у справі «Волчлі проти Франції» (Walchli v. France), заява № 35787/03, пункт 29, від 26 липня 2007 року). Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення ЄСПЛ від 28 жовтня 1998 року у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії»).

Оскільки, зі змісту первісного позову вбачається, що розмір заборгованості, яка мала б бути заявлена позивачем становить 22 960,00 гривень, при цьому, така заборгованість мала б бути стягнута за кредитним договором №1809329, проте, під час подання позову у прохальній частині була допущена помилка, з метою уникнення надмірного формалізму під час розгляду справи та забезпечення права на справедливе провадження та доступ до правосуддя в цілому, суд доходить до висновку про наявність підстав для прийняття до провадження заяви про збільшення розмір позовних вимог.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 43, 51, 222, 353 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Прийняти до розгляду заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» про збільшення/зменшення розміру позовних вимог та викласти позовні вимоги у наступній редакції:

- стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 22 960,00,00 гривень;

- здійснити розподіл судових витрат.

Встановити відповідачеві п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог).

Роз`яснити, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішуватиме справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України у строк для подання відзиву відповідач має право пред`явити зустрічний позов.

Сторони можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://pm.od.court.gov.ua/sud1522/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Косіцина В.В.