Справа №: 343/481/25
Провадження №: 2/343/343/25
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

09 червня 2025 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Тураша В. А.,

секретаря Лукань О.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного не проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 , звернувшись 10.03.2025 в Долинський районний суд Івано-Франківської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного не проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, просить ухвалитирішення, яким:

встановити факт постійного не проживання відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у квартирі АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 та після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Свої вимоги мотивує тим, що її батьками були - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу її батьки 17.06.1967 зареєстрували шлюб у виконкомі Новичківської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області. Мати до одруження носила прізвище « ОСОБА_7 ». Батьки її померли.

У її мами ОСОБА_8 була рідна сестра ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка 09.02.1968 уклала шлюб із ОСОБА_10 . Їх шлюб був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області. Після одруження ОСОБА_9 взяла прізвище чоловіка « ОСОБА_11 ».

У спільному житті у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який 30.06.1987 уклав шлюб із ОСОБА_12 , яка після одруження взяла прізвище чоловіка " ОСОБА_11 ".

У цьому шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_2 , батьками якого згідно витягу із Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 4 від 6.02.2025 записані ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Згідно з витягом про реєстрацію осіб у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_3 з 23.09.2016 по 07.07.2021, ОСОБА_4 з 14.03.2003 по 31.10.2023, ОСОБА_2 з 8.11.2016 року і по даний час.

ОСОБА_4 , його дружина ОСОБА_3 та син ОСОБА_2 , проживали у квартирі АДРЕСА_1 , вказана квартира була приватизована.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , помер, про що свідчить повторне свідоцтво про його смерть серії НОМЕР_1 від 6.02.2025 .

Його дружина ОСОБА_3 померла раніше - 07 (06).07.2021 , проте Долинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Калуському районі на адвокатський запит відмовив у видачі свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , так як відсутній родинний зв`язок між нею та ОСОБА_3 - вони не є родичами.

ОСОБА_2 приблизно 10-12 року тому назад , не знявшись з реєстрації у квартирі АДРЕСА_1 , виїхав на постійне місце проживання у російську федерацію, де разом зі своєю сім`єю і проживаєдотепер. Конкретно місце його проживання невідоме.

Після смерті ОСОБА_3 спадщину , як спадкоємець першої черги , прийняв її чоловік ОСОБА_4 . Він проживав одиноко у своїй квартирі та помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . За життя він не склав заповіту на випадок своєї смерті.

Ст. 1220 ЦК України зазначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, а часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Оскільки вона є спадкоємцем третьої черги за законом, то за її заявою Долинською державною нотаріальною конторою 11.05.2024 заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_4 .

Проте листом завідувачка Долинською державною нотаріальною конторою від 20.11.2024 зазначила, що згідно ст. 1263 та п. 4 ст. 1266 ЦК України вона є спадкоємцем третьої черги - після смерті ОСОБА_4 .

Згідно ч. 2 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що спадщину прийняв, якщо протягом встановленого ст. 1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї. Також зазначено, що згідно довідки Долинської міської ради від 13.05.2024, на день смерті ОСОБА_4 значиться зареєстрований і ОСОБА_2 . Проте вона може бути закликана до спадкування у разі подання документів,які свідчать про не прийняття спадщини спадкоємцями 1-4 черги.

Враховуючи ,що ОСОБА_2 більше 10 років проживає у російській федерації, на час смерті батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 постійно з ними у квартирі не проживав , у строк до 6 місяців після їх смерті не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини , а тому є підстави встановити факт постійного не проживання його із спадкодавцями на час відкриття спадщини та втрати права на спадщину (а.с.1-2).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.03.2025 цивільна справа № 343/481/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного не проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини передана на розгляд судді Турашу В.А. (а.с.30).

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 12.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 343/481/25 за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного не проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Призначено підготовче судове засідання.

У вказаній ухвалі визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Роз`яснено відповідачу, що згідно ст. 193 ЦПК України, він має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву (а.с.32).

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 02.04.2025, закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного не проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.37).

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 08.05.2025 заяву представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Дуткевича Михайла Васильовича про витребування доказів задоволено.

Витребувано з Долинського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Витяг з Державного реєстру про смерть ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 РНОКПП: НОМЕР_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Витребувано з Державної прикордонної служби України інформацію про перетин державного кордону України громадянином України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 01 січня 2017 року по день надання відповіді .

Витребувано з Долинської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 . В разі заведення такої іншим нотаріусом надати витяг із спадкового реєстру щодо заведення спадкової справи.

Витребувано з Долинської міської ради Калуського району Івано-Франківської області інформацію: коли та на кого була приватизована квартира АДРЕСА_1 ; хто був зареєстрований у вказаній квартирі на час смерті ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) ; ким та коли був знятий з реєстрації у вказаній квартирі ОСОБА_2 .

Судове засідання відкладено на 06 червня 2025 року (а.с.58).

Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Дуткевич М.В. (ордер серії АТ №1049472 а.с.8) в судове засідання не з`явилися, хоч про дату, час та місце слухання справи були повідомлені у встановленому Законом порядку, про що свідчить телефонограма (а.с.61). Представник позивачки адвокат Дуткевич М.В., 08.06.2025 подав в Долинський районний суд заяву в якій просить розгляд даної справи здійснювати у його та позивачки відсутність. Позовні вимоги підтримують в повному об`ємі. Не заперечують проти ухвалення заочного рішення (а.с.91)

Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання на неодноразові виклики не з`явився, причини своєї неявки не повідомив, хоча про час та місце їх проведення був належним чином повідомлений судом шляхом надсилання рекомендованої кореспонденції (а.с.33,42) за адресою його реєстрації - АДРЕСА_2 (а.с.71), а також шляхом розміщення оголошення про виклик в судове засідання на сайті Долинського районного суду (а.с.39-40). Судові повістки, які направлялись відповідачу за місцем його реєстрації, повернулись в Долинський районний суд з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.44-45,47-48). Відзиву на позов відповідачем не подано.

Враховуючи те, що відповідачем ОСОБА_2 , у встановлений Законом строк відзиву на позовну заяву до суду не подано, суд, відповідно до положень ст.280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів .

Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

При цьому з урахуванням того, що завершення розгляду справи відбулось за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення у справі є дата складання повного судового рішення, що відповідає вимогам ч.ч. 4,5 ст. 268 ЦПК України та не є порушенням прав сторін щодо участі у ролзгляді справи, про що зазначив Верховний Суд у постанові від 05.09.2022 у справі № 1519/2-5034/11.

Суд, дослідивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних для її вирішення. Позов підставний і підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Згідно зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які

мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Ч. 1 ст. 315 ЦПК України, визначено перелік справ по встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав

фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Тобто у даній частині ст. 315 ЦПК України, ідеться про умови, за яких можливе встановлення інших юридичних фактів, крім тих, які перераховані у ч. 1 ст. 315 ЦПК. До таких умов віднесено: 1) встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; 2) якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 (із змінами та доповненнями), суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

Положеннями ч.ч.1, 6 ст.29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Згідно з вимогами ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, а місце перебування - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.23 Постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», будь-яка особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину.

Аналіз наведених норм права дає підстави стверджувати, що сама по собі реєстрація місця проживання разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини не може свідчити відповідно до ч.2 ст.1268 ЦК України про своєчасність прийняття спадщини.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд при ухваленні Постанови від 27.02.2019 у справі №471/601/17.

Відповідно до п. 2. постанови №7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Згідно з ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Ч. 1 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Ст.1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що

належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадщина належить спадкоємцеві, незалежно від часу прийняття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У відповідності до вимог ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно зі ст.1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до положень ч.2 ст.1275 ЦК України, якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № витягу 7 від 29.05.2025 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , дружина ОСОБА_4 - померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , про що 07.07.2021 зроблено актовий запис №558 (а.с.89-90).

Копія повторного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 06.02.2025, підтверджує , що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_9 (а.с. 20).

Після його смерті відкрилася спадщина за законом.

Сторони по справі позивачка ОСОБА_1 , як двоюрідна сестра спадкодавця має право на спадкування за правом представлення на ту частку спадщини, яка належала б за законом її матері, якби вона була живою на час відкриття спадщини (спадкоємець третьої черги) та відповідач ОСОБА_2 , як дитина спадкодавця ( спадкоємець першої черги).

Родинні відносини між померлим ОСОБА_4 та позивачкою ОСОБА_1 підтверджуються копією повторного свідоцтва про народження ОСОБА_1 НОМЕР_4 від 28.09.1999, де в графі батько записаний ОСОБА_5 , мати ОСОБА_13 (а.с.9); Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133,135 Сімейного кодексу України, № витягу:1 від 05.02.2025 відповідно до якого ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , відомості про батька: ОСОБА_10 , відомості про матір: ОСОБА_14 (а.с.15); копією архівної довідки №С-162(Ц)/06-06 від 25.11.2024 з якої вбачається, що ОСОБА_15 народилася ІНФОРМАЦІЯ_10 , батько: ОСОБА_16 , мати: ОСОБА_17 (а.с.13); Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № витягу: 3 від 05.02.2025, відповідно до якого ОСОБА_18 , після укладення шлюбу з ОСОБА_5 , присвоєно прізвище « ОСОБА_19 » (а.с.19); копією архівної довідки №С-162(Ц)/06-06 від 25.11.2024, з якої вбачається, що ОСОБА_9 народилася ІНФОРМАЦІЯ_11 , батько: ОСОБА_16 , мати: ОСОБА_17 (а.с.14); Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя, № витягу: 9 від 05.02.2025, відповідно до якого ОСОБА_9 , після укладення шлюбу з ОСОБА_4 , присвоєно прізвище « ОСОБА_11 » (а.с.16).

Родинні відносини між померлим ОСОБА_4 та відповідачем ОСОБА_2 підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133,135 Сімейного кодексу України, № витягу:4 від 06.02.2025 відповідно до якого ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про батька: ОСОБА_4 , відомості про матір: ОСОБА_3 (а.с.17); Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя, № витягу: 9 від 06.02.2025, відповідно до якого ОСОБА_12 ,

після укладення шлюбу з ОСОБА_4 , присвоєно прізвище « ОСОБА_11 » (а.с.18).

Копія Витягу про осіб місце проживання яких зареєстровано або було зареєстровано в період з 14.03.2003 по 30.10.2023 за адресою: АДРЕСА_2 свідчить про те, що за вказаною адресою були зареєстровані :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з 23.09.2016 до 07.07.2021; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 08.11.2016 по теперішній час; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 14.03.2003 до 31.10.2023 (а.с.22).

Позивачка в листопаді місяці 2024 року звернулася до державного нотаріуса Долинської державної нотаріальної Ігнатової Т.О. із заявою про прийняття спадщини.

Згідно повідомлення вих.№666/02-14 державного нотаріуса Долинської державної нотаріальної Ігнатової Т.О., після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_1 , було подано заяву про прийняття спадщини.

Згідно довідки № 13/05-24/2469, виданої Долинською міською радою 13.05.2024, на день смерті ОСОБА_4 , разом з ним був зареєстрований його син - ОСОБА_2 .

В такому випадку, ОСОБА_1 , може бути закликані до спадкування у разі подання документів, що свідчать про не прийняття спадщини спадкоємцями 1-4 черги (а.с.24).

Позивачка ОСОБА_1 , зазначила, що відповідач ОСОБА_2 на час відкриття спадщини після смерті батька, ОСОБА_4 , хоч і був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , але не проживав, оскільки фактично проживає в російській федерації.

Згідно відповіді №14/05-28/3029 від 22.05.2025, наданої Долинською міською радою Калуського району Івано-Франківської області на виконання ухвали про витребування доказів Долинського районного суду Івано-Франківської області від 08.05.2025, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На день смерті за даною адресою зареєстрований: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 по даний час.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , набув право власності 04.02.2015 за адресою АДРЕСА_2 (а.с.84).

У відповідності до відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України наданої на виконання ухвали про витребування доказів Долинського районного суду Івано-Франківської області від 08.05.2025, щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України у період з 08.11.2017 по 14.05.2025 , ОСОБА_20 востаннє в`їжджав в Україну 27.01.2020 та виїхав 29.01.2020. Інших даних про перетин кордону не зафіксовано (а.с.85).

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач ОСОБА_2 , із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, батька - не звертався. Спадкова справа заведена на підставі заяви про прийняття спадщини позивачки , що підтверджується копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, номер витягу: 76923610 від 11.05.2024 (а.с.23).

Верховний Суд зауважує, що якщо особа (спадкоємець) не проживала постійно із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджено належними доказами, то сама по собі реєстрація місця проживання особи разом із спадкодавцем не може свідчити, відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, про своєчасність прийняття спадщини, оскільки не є беззаперечним доказом постійного проживання особи на момент смерті із спадкодавцем за адресою реєстрації (аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 19 травня 2021 року у справі № 937/10434/19-ц, від 10 квітня 2020 року у справі № 355/832/17-ц та від 27 лютого 2019 року у справі № 471/601/17-ц).

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов до висновку, що на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , його син, відповідач ОСОБА_2 постійно не проживав разом із спадкодавцем, хоч і був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , а також у визначений законом строк не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

У відповідності до положень ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і

обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалюючи рішення у даній справі, суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, зокрема у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі ст.ст. 392, 1218, 1261, 1263, 1265, 1268, 1270,1275 ЦК України, керуючись ст.ст. 141, 258, 259,264, 265, 268, 280-282, 315,352,354,355 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного не проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини задоволити.

Встановити факт, постійного не проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_12 та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 , на час відкриття спадщини по АДРЕСА_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , РНОКПП НОМЕР_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .

Суддя Долинського районного суду В. А. Тураш