Справа № 301/682/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" червня 2025 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в складі головуючої Даруда І.А., при секретарі Сатін Н.М., за участі представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Довжанської сільскої ради про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися в Іршавський районний суд Закарпатської області з позовом до Довжанської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, стверджуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , яке видане виконавчим комітетом Довжанської сільської ради, актовий запис № 31.

Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається із житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою : АДРЕСА_1 .

Спадкодавець ОСОБА_4 на випадок своєї смерті залишив заповіт, яким все своє майно заповів позивачці ОСОБА_2 . Заповіт складено 11.01.2022 року, посвідчено Попик В.Б., зареєстровано в реєстрі за № 1.

Спадщину за померлим ОСОБА_4 (дядьком позивача) ОСОБА_2 прийняла, так як на день його смерті проживала разом з ним у спадковому будинку, хоча зареєстрована за іншою адресою.

ОСОБА_3 є сином померлого ОСОБА_4 , спадщину за померлим прийняв також, так як на день смерті проживав разом з ним у спадковому будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Інших спадкоємців майна померлого не має.

Спадкодавець ОСОБА_4 був власником спадкового будинку з надвірними спорудами згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, яке видано 07.06.2012 року на підставі рішення виконкому Бронківської сільської ради сільської ради № 29 від 29.05.2012 року.

Позивачі стверджують, що не можуть оформити спадщину в нотаріальному порядку, так як на даний час відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно, а тому приватний нотаріус Хустського нотаріального округу рекомендувала їм звернутись до суду для вирішення питання визнання права власності на спадщину.

Між позивачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 спадкоємцями померлого ОСОБА_4 досягнута згода про набуття спадщини в рівних частинах.

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, натомість подали до суду заяви в яких позовні вимоги підтримали, а справу просив розглянути без їхньої участі.(а.с. 35 та 42)

Представник позивачів ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала та просила суд такий задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача Довжанської сільської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений своєчасно і належним чином. Натомість, подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутності, також зазначив, що вирішення питання стосовно заявлених позовних вимог залишає на розсуд суду.

Суд, всебічно та в повному обсязі дослідивши матеріали справи прийшов до наступних висновків.

Судом під час судового засідання було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , яке видане виконавчим комітетом Довжанської сільської ради, актовий запис № 31.(а.с. 4)

Спадкодавець ОСОБА_4 на випадок своєї смерті залишив заповіт, яким все своє майно заповів позивачці ОСОБА_2 . Заповіт складено 11.01.2022 року, посвідчено Попик В.Б., зареєстровано в реєстрі за № 1.(а.с. 8)

Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається із житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою : АДРЕСА_1 . ОСОБА_4 був власником спадкового будинку з надвірними спорудами згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, яке видано 07.06.2012 року на підставі рішення виконкому Бронківської сільської ради сільської ради № 29 від 29.05.2012 року. (а.с. 9)

Позивач ОСОБА_3 є сином померлого ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 10), також судом встановлено, що Між позивачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 спадкоємцями померлого ОСОБА_4 досягнута згода про набуття спадщини в рівних частинах. Інших спадкоємців майна померлого не має, що стверджується листом Іршавської державної нотаріальної контори за №153/01-16 від 13 травня 2025 року (а.с. 47).

При ухваленні рішення, суд також враховує, що позивачем ОСОБА_2 було надано технічний паспорт на житловий будинок садибного типу, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 36-41).

Згідно позовної заяви, при зверненні до приватного нотаріуса у оформленні спадщини позивачам було відмовлено, так як відсутній належний правовстановлюючий документ на спадкове майно, у зв`язку з чим останні змушені звернутися до суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст. 1223 ЦК Кодексу, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з частинами першою-третьою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Також, суд бере до уваги те, що відповідачем Довжанською сільською радою не надано до суду жодних заперечень, проти задоволення позову чи письмових доказів, які б спростовували доводи позивачів.

Зважаючи на те, що надані позивачами докази є належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, при цьому, судом не встановлено обставин, які б свідчили про порушення прав, свобод та інтересів інших осіб, внаслідок ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог, тому на переконання суду позовні вимоги викладені в даній позовній заяві підлягають до задоволення в повному обсязі.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).

Керуючись ст. ст. 4,12,19,83, 175,177,184, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 16, 392, 1216, 1220, 1223 , 1268 ЦК України, суд, -

Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Довжанської сільскої ради про визнання права власності на спадкове майно- задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , власником спадкового майна, що складається із 1/2 частини житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою : АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , власником спадкового майна, що складається із 1/2 частини житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою : АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 12.06.2025

Суддя: І.А. Даруда