Справа № 346/2991/25
Провадження № 2-з/346/15/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Яремин М.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Полоз Ірина Володимирівна, про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» про захист прав споживача,-

ВСТАНОВИВ:

13.06.2025 року позивач, в інтересах якої діє адвокат Полоз І.В., звернулася до суду з названим позовом та вказаною заявою, в якій просить забезпечити позов шляхом заборони відповідачу вчиняти дії щодо припинення електроживлення електроустановок споживача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , до набрання законної сили рішенням в справі за її позовом до АТ «Прикарпаттяобленерго» про захист прав споживача.

В цій заяві вказано, що предметом спору в даній справі є оскарження протокольного рішення №39 від 11.03.2025 року та позивач просить визнати такою, що не підлягає виконанню вимогу відповідача до неї про облаштування окремого комерційного обліку споживання електричної енергії на непобутові потреби за вищевказаною адресою; визнати дії відповідача неправомірними щодо перерахування обсягів розподіленої електричної енергії, спожиті з 12.08.2024 року до 01.03.2025 року по об`єкту житловий будинок (виробниче приміщення) ЕІС -62Z099 за зазначеною адресою, а також щодо віднесення обсягів розподіленої електричної енергії, спожиті з 01.03.2025 року на не побутові потреби.

Посилаючись на п. 7.6. ПРРЕЕ, позивач вважає, що відповідач після розгляду на засіданні комісії 11.03.2025 року акту про порушення № 092953 від 29.01.2025 року та прийняття рішення, оформлене протоколом №39 від 11.03.2025 року, які є предметом судового оскарження, має право без попередження споживача, починаючи з 11.04.2025 року здійснити припинення електроживлення електроустановок споживача за вказаною адресою, яке використовується останньою у власних побутових цілях, як споживачем на підставі укладеного договору.

16.04.2025 року постачальник ТОВ «Прикарпатенерготрейд» на електронну пошту та засобами телефонного зв`язку направили позивачу рахунок на оплату за спожиті послуги, обраховані по тарифу для не побутових потреб, сума, яка підлягає сплаті, становить 816 032,26 грн. 30.05.2025 року на її поштову адресу надійшло попередження від 12.05.2025 року про припинення постачання електричної енергії, а 06.06.2025 року відповідач через мобільний за стосунок «Viber» повідомив про те, з 25.06.2025 року заплановано припинення електропостачання до її помешкання.

Враховуючи те, що позивач проживає та зареєстрована за вищевказаною адресою, використовує зазначений житловий будинок для власних побутових потреб, реалізація викладених вище прав відповідача у спірних правовідносинах щодо припинення постачання електричної енергії побутовому споживачу спричинить порушення її прав власника житла на отримання комунальної послуги від АТ «Прикарттяобленерго», не зважаючи на оскарження нею прийнятого рішення щодо порушення порядку споживання електричної енергії та необхідності укладання іншої угоди щодо використання електричної енергії саме за умовами облікування комерційними обліками. Невжиття зазначених заходів може ускладнити виконання рішення суду, як і призвести до порушення прав позивача, що стане перешкодою у ефективному поновленні її прав.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

З урахуванням приписів ч. 1 ст.153 та ч. 2 ст.247 ЦПК України розгляд заяви здійснюється без виклику сторін та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно з положеннями ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто, однією із причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення.

При цьому закон не вимагає надання будь-яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у вигляді, передбаченому ч. 1 ст. 149 ЦПК України.

З точки зору закону, значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Види забезпечення позову передбачені ст. 150 ЦПК України. Зокрема зазначеною нормою визначено, що позов може бути забезпечено і шляхом забороною вчиняти певні дії (пп. 2 ч. 1).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 року за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в пунктах 4, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням, зокрема, такого: наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Предметом спору в даній справі є вимоги позивача про визнання такою, що не підлягає виконанню вимога відповідача до неї про облаштування окремого комерційного обліку споживання електричної енергії на непобутові потреби за адресою: АДРЕСА_1 ; визнання неправомірними дій відповідача щодо перерахування обсягів розподіленої електричної енергії, спожиті з 12.08.2024 року до 01.03.2025 року по об`єкту житловий будинок (виробниче приміщення) ЕІС - 62Z099 за вказаною адресою, а також щодо віднесення обсягів розподіленої електричної енергії, спожиті з 01.03.2025 року на не побутові потреби.

Згідно зі змістом поданого позову позивач не погоджується з рішенням (вимогами) відповідача про те, що нею споживається електрична енергія в комерційних цілях, та як наслідок не погоджується з тим, що має укласти угоду на умовах, визначених відповідачем.

При цьому, в силу закону відповідач може у будь-який час призупинити надання послуг споживачу з постачання електричної енергії, у разі невиконання вимог останнього.

Так, відповідно до п. 7.6. ПРРЕЕ припинення електроживлення електроустановок споживача здійснюється оператором системи без попередження споживача після оформлення у встановленому цими правилами порядку акта про порушення у разі не усунення споживачем або повторного виявлення оператором системи порушення в частині споживання побутовим споживачем електричної енергії на не побутові потреби.

З урахуванням вищевикладеного, беручи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів сторони позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, наявності зв`язку між заходом забезпечення позову і предметом позовної заяви, та обґрунтованих підстав стверджувати, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду та ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася до суду, суд вважає, що наявні передбачені законом підстави для застосування зазначеного заходу забезпечення позову до ухвалення рішення у справі, а отже для задоволення поданої заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149, 150, 151-153, 247, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

заяву задовольнити.

Заборонити акціонерному товариству «Прикарпаттяобленерго» вчиняти дії щодо припинення електроживлення електроустановок споживача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , до набрання законної сили рішенням суду в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» про захист прав споживача.

Згідно зі ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_1 .

Відповідач: АТ «Прикарпаттяобленерго», 76014, м. Івано-Франківськ, вул. Індустріальна, 34, .

Суддя: Яремин М. П.