09.06.2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа 642/3126/25

Провадження 2/642/1245/25

09 червня 2025 року

м.Харків

Суддя Холодногірського районного суду м.Харкова Петрова Н.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Міністерства оборони України про встановлення юридичного факту, визнання членом сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця, визнання права на отримання одноразової грошової допомоги, -

ВСТАНОВИВ:

02.06.2025 до Холодногірського районного суду м. Харкова звернувся представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Калмикова Л.К., яка діє на підставі ордеру на надання правничої допомоги від 03.02.2025, з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та Міністерства оборони України про встановлення юридичного факту, визнання членом сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця, визнання права на отримання одноразової грошової допомоги, в якій вона просить встановити юридичний факт, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

проживали однією сім`єю як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу, в період часу з жовтня 2022 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто до дня його смерті; визнати ОСОБА_1 , членом сім?ї загиблого (померлого) військовослужбовця ОСОБА_4 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання обов`язків військової служби; визнати за ОСОБА_1 , право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XI, у зв`язку з загибеллю (смертю) військовослужбовця

ОСОБА_4 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання обов`язків військової служби.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.06.2025 справа надійшла в провадження судді Петрової Н.М.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви на предмет дотримання цивільного процесуального законодавства під час звернення до суду, суддя дійшов висновку, що зазначена заява підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно з частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований Цивільним процесуальним кодексом України. Подання позовної заяви має відбуватись з дотриманням певних умов.

Згідно статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом. Тобто, подання позовної заяви має відбуватись з дотриманням певних умов.

Так, відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

В пункті 2 ч.3 ст.175 ЦПК України зазначено, що позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти, відомості про навність або відсутність електронного кабінету сторін та інших учасників справи.

Згідно чинного законодавства України, командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) розглядає протягом 15 днів подані документи та приймає рішення щодо виплати або відмови у виплаті грошового забезпечення, про що повідомляється заявнику в письмовій формі (Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Кодекс адміністративного судочинства України, Постанова Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року № 884 "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх", Наказ Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам».

Разом з тим, право на отримання членами сім`ї військовослужбовця грошового забезпечення військовослужбовця, який зник безвісти або помер передбачено у ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», та відповідно до ст.23 цього Закону, фінансове забезпечення витрат, пов`язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів, що передбачаються в Державному бюджеті України на відповідний рік для Міністерства оборони України, розвідувальних органів України та інших центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування та правоохоронні органи, інших джерел, передбачених законом.

Пунктом 4 статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", визначено що військовослужбовець має право скласти в письмовій довільній формі особисте розпорядження на випадок своєї загибелі (смерті) про виплату одноразової грошової допомоги особі (Особам) за його вибором, визначивши розмір частки таких осіб у відсотках (далі - особисте розпорядження). Справжність підпису військовослужбовця на розпорядженні засвідчується командиром військової частини або нотаріусом, та особисте розпорядження подається командуванню.

Вирішення питання, хто та яку частку виплати отримає, залежить від того, чи склав військовослужбовець особисте розпорядження.

Суду не надано інформації, чи складав загиблий ОСОБА_4 особисте розпорядження на випадок своєї смерті. Цей документ надзвичайно важливий, оскільки він діє як своєрідний заповіт, значно спрощуючи родичам процес отримання належних коштів.

Складання такого документу передбачено діючим законодавством України, а саме: постановою КМ України від 28.02.2022 № 168" Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".

Звертаючись до суду з позовом про встановлення юридичного факту, визнання членом сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця, визнання права на отримання одноразової грошової допомоги позивачем не залучено до участі в справі військову частину НОМЕР_1 (55-та окрема артилерійська бригада " ІНФОРМАЦІЯ_3 "), де проходив військову службу померлий (загиблий) ОСОБА_4 , оскільки ВЧ НОМЕР_1 володіє важливою інформацією щодо найближчих родичів, яких загиблий зазначив для отримання одноразової грошової допомоги у випадку його смерті.

Крім того, в позовній заяві міститься вимога про визнання права позивача ОСОБА_1 на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця ОСОБА_4 . Зазначене право на отримання одноразової грошової допомоги є майновим правом.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Всупереч зазначеного, матеріали справи не містять інформації щодо ціни позову, що унеможливлює визначення точної суми судового збору, яка підлягає сплаті. Це створює перешкоди для подальшого розгляду справи, оскільки суд не може перевірити правильність сплати судового збору.

До того ж, відповідно до п. 6 ст. 175 ЦПК України, в позовній заяві повинно бути зазначені відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Однак, в матеріалах позовної заяви відсутні докази, що підтверджують виконання вимог щодо звернення позивача ОСОБА_1 до командування військової частини НОМЕР_1 , де служив загиблий ОСОБА_3 .

Також, в позові відсутня інформація щодо звернення позивача з запитом щодо виплати одноразової грошової допомоги як цивільної дружини та отримання відмови від органів, уповноважених приймати документи від осіб, які можуть звернутися для отримання такої допомоги, що передбачені Наказом Міністерства Оборони України від 25.01.2023 № 45, яким затверджено порядок і умови призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану.

Разом з тим, право на отримання членами сім`ї військовослужбовця грошового забезпечення військовослужбовця, який зник безвісти передбачено у ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», та відповідно до ст.23 цього Закону, фінансове забезпечення витрат, пов`язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів, що передбачаються в Державному бюджеті України на відповідний рік для Міністерства оборони України, розвідувальних органів України та інших центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування та правоохоронні органи, інших джерел, передбачених законом.

Тобто, позивач ОСОБА_1 , заявляючи позовні вимоги до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Міністерства оборони України не зазначила, яким чином відповідачі порушили її права, а також не обґрунтувала, які саме дії чи бездіяльність відповідачів призвели до порушення її законних інтересів.

Крім того, відповідно до п. 8 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Позовна заява не містить належних юридичних документів, що підтверджують викладені факти. Зокрема, не надано копію свідоцтва про смерть загиблого військовослужбовця ОСОБА_3 , а також будь-якого іншого офіційного документа, що підтверджує його смерть під час проходження військової служби.

Також, представник позивача не посилається на дані актового запису цивільного стану, на підставі якого органи ДРАЦС видають свідоцтво про смерть. Крім того, відсутні докази її звернення до органів ДРАЦС з приводу отримання такого документу.

Згідно ч.5 ст.177 Цивільного процесуального кодексу України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Вимогами ч.1, 2ст. 84 ЦПК України передбачено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У клопотанні повинно бути зазначено, який доказ вимагається; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття заходів та (або) причин неможливості самостійного отримання цього доказу.

Від змісту заяви залежать дії судді при вирішенні питання про відкриття провадження у справі і проведення подальших підготовчих дій для розгляду справи у судовому засіданні та при її розгляді по суті, у тому числі і про її судову юрисдикцію та підсудність, про визначення обставин, що мають значення для її вирішення, про залучення в процес інших осіб, дослідження доказів тощо.

До того ж, ч. 4 ст. 177 ЦПК визначено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру, фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом з цим, відповідно до п.п. 2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 1211,20 грн.

Частиною 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 08 листопада 2019 року у справі № 400/100/19 (К/9901/29662/19) та постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 761/11472/15-ц (61-2367св18).

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

В позовній заяві, поданою представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Калмиковою Л.К., заявлено дві немайнові позовні вимоги - встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю, як чоловік і дружина без реєстрації шлюбу та визнання членом сім`ї загиблого, тому сума судового збору за заявлені немайнові вимоги, яка підлягає до сплати становить 2 422, 40 грн. (1211, 20 х2 =2422,40).

Зазначене право на отримання одноразової грошової допомоги є майновим правом.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року. За подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб дорівнює 3028,00 грн.

Однак, враховуючи той факт, що позовна заява містить низку позовних вимог майнового та ннмайнового характеру, в порушення вимог п.3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачем не зазначено ціну позову, що в свою чергу унеможливлює встановлення суми судового збору, який необхідно сплатити останній за позовні вимоги майнового характеру.

Вказані недоліки підлягають усуненню позивачем шляхом визначення ціни позову та сплати судового збору за заявлені нею майнові та немайнові позовні вимоги.

Виклавши у позовній заяві зміст позовних вимог, а саме визначити за позивачем право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XI, у зв`язку з загибеллю (смертю) військовослужбовця ОСОБА_4 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання обов`язків військової служби, розмір яких встановить суд після витребування доказів, позивач не конкретизувала свої позовні вимоги, зокрема, які саме виплати підлягають стягненню з відповідачів та в якій сумі. Суд, у даному випадку не наділений правом визначати їх розмір.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

В даному випадку прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998, «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 (п. 53), відповідно до якого право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист, залишення позовної заяви без руху жодним чином не перешкоджає позивачу у доступі до правосуддя після усунення недоліків позову.

Зважаючи на вищевикладене, позивачу необхідно виправити вищевказані недоліки.

За таких обставин, в силу ч.1 ст.185 ЦПК України, вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху, надавши позивачу строк п`ять днів з дня вручення даної ухвали для усунення вказаних недоліків.

Таким, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві, що встановлено положеннями ч. 3 ст.185 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.1-19,23,33,34,49,174-177,184,185,352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Міністерства оборони України про встановлення юридичного факту, визнання членом сім`ї загиблого(померлого військовослужбовця, визнання права на отримання одноразової грошової допомоги - залишити без руху, надавши позивачу строк п`ять днів з дня отримання копії ухвали, для усунення зазначених недоліків.

Роз`яснити позивачу, що в разі, якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Вебадреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Суддя Наталя ПЕТРОВА