КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/984/2025
УХВАЛА

05 червня 2025 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі головуючої судді Поліщук Н.В., розглянувши зауваження ОСОБА_1 щодо неправильності та неповноти протоколу судового засідання у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 29 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сліпченко Наталії Вікторівни, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Малиновської Олени Юріївни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Держзакупівлі.онлайн», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання договорів недійсними, зобов`язання виключити запис про заборону відчуження об`єкта нерухомого майна з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, визнання електронних торгів недійсними та відшкодування моральної шкоди, -

встановив:

В провадженні Київського апеляційного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сліпченко Наталії Вікторівни, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Малиновської Олени Юріївни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Держзакупівлі.онлайн», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання договорів недійсними, зобов`язання виключити запис про заборону відчуження об`єкта нерухомого майна з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, визнання електронних торгів недійсними та відшкодування моральної шкоди

із апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 29 березня 2024 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 травня 2024 року відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 24 червня 2024 року справу призначено до розгляду в судовому засіданні.

В судовому засіданні 21 травня 2025 року була присутня позивачка ОСОБА_1

30 травня 2025 року до Київського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшли зауваження на протокол судового засідання від 21 травня 2025 року.

Просить розглянути подані зауваження та посвідчити їх правильність в протоколі судового засідання від 21 травня 2025 року наступним:

1) виправити склад суду, а саме замінивши « Верланов С.М. » на « Желепа О.В. »;

2) доповнити протокол учасником справи, шляхом внесення запису «... Представник позивача ОСОБА_7 ...»;

3) доповнити протокол процесуальною дією, шляхом внесення запису «... Позивач ОСОБА_1: вимагаю забезпечити участь у справі мого представника за нотаріальною довіреністю ОСОБА_7 ...»;

4) доповнити протокол процесуальною дією, шляхом внесення запису «... Представник позивача ОСОБА_7: вимагаю забезпечити участь оскільки по-перше, навіть ст.131-2 Конституції України містить перелік винятків, в яких допускається участь в якості представника не лише адвоката, а саме: у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена. Мало того, даний перелік не є вичерпний. У ст.10 ЦПКУ сказано: Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ч.4); У разі невідповідності правового акта міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, суд застосовує міжнародний договір України (ч.8). Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод і є тим самим міжнародним договором, ратифікованим Україною та має ст.6, в якій гарантуються права на захист та представництво, офіційним тлумаченням якої є «Основні принципи, що стосуються ролі юристів», прийнятих VIII Конгресом ООН з питань попередження злочинності та поводження з правопорушниками (27.08-07.09.1990 р.), де прямо зазначено, кожна людина має право звернутися до будь-якого юриста за допомогою для захисту і відстоювання своїх прав та їх захисту на всіх стадіях кримінального судочинства (принцип 1). Жодний суд чи адміністративний орган, в якому визнається право на адвоката, не відмовляється визнавати права юриста захищати в суді інтереси свого клієнта (принцип 19). Саме на вказаних висновках зроблено акцент у ст.59 Конституції України, офіційне тлумачення якої зроблено в декількох рішеннях та висновках Конституційного Суду України. Так, в Рішенні від 16.11.2000 р. №13-рп/2000 у справі №1-17/2000 (справа про право вільного вибору захисника) Конституційний Суд України (далі - КСУ) тлумачив саме норму «кожен є вільним у виборі захисника своїх прав». КСУ визнав, що положення ч.1 ст.59 Конституції України про те, що «кожен є вільним у виборі захисника своїх прав» потрібно розуміти як конституційне право особи з метою отримання правової допомоги обирати захисником своїх прав особу, яка є фахівцем у галузі права, а також за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Допуск приватно практикуючого юриста, який займається наданням правової допомоги особисто або за дорученням юридичної особи, як захисника, жодним чином не порушує право підозрюваного, обвинуваченого чи підсудного на захист. Продовженням та розвитком вказаної правової позиції є РІШЕННЯ КОНСТИТУЦІЙНОГО СУДУ УКРАЇНИ у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_6 щодо офіційного тлумачення положень статті 59 Конституції України (справа про право на правову допомогу), справа №1-23/2009 від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009, де вказано:

«...3.1. Відповідно до Конституції України (254к/96-ВР) утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (частина друга статті 3). ... реалізація кожним права на правову допомогу не може залежати від статусу особи та характеру її правовідносин з іншими суб`єктами права. Правову позицію щодо цього висловив Конституційний Суд України у Рішенні від 16 листопада 2000 року №13- рн/2000 (v013р710-00) у справі про право вільного вибору захисника. Зокрема, в абзаці п`ятому пункту 5 мотивувальної частини цього Рішення (v013р710-00) зазначено, що "закріпивши право будь-якої фізичної особи на правову допомогу, конституційний припис "кожен є вільним у виборі захисника своїх прав" (частина перша статті 59 Конституції України) (254к/96-ВР) за своїм змістом є загальним і стосується не лише підозрюваного, обвинуваченого чи підсудного, а й інших фізичних осіб, яким гарантується право вільного вибору захисника з метою захисту своїх прав та законних інтересів, що виникають з цивільних, трудових, сімейних, адміністративних ті інших правовідносин" …

... 3.2. Правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати....

...Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Конституційний Суд України зазначає, що гарантування кожному права на правову допомогу в контексті частини другої статті 3, статті 59 Конституції України (254к/96-ВР) покладає на державу відповідні обов`язки щодо забезпечення особи правовою допомогою належного рівня. Такі обов`язки обумовлюють необхідність визначення в законах України, інших правових актах порядку, умов і способів надання цієї допомоги. Проте не всі галузеві закони України, зокрема процесуальні кодекси, містять приписи, спрямовані на реалізацію такого права, що може призвести до обмеження чи звуження змісту та обсягу права кожного на правову допомогу. ...

... 4. За змістом статті 64 Конституції України (254к/96-ВР) конституційне право кожного на правову допомогу у жодному випадку не може бути обмежено. Відповідно до Основного Закону України (254к/96-ВР) положення "кожен має право на правову допомогу" (частина перша статті 59)(254к/96-ВР) є нормою прямої дії (частина третя статті 8) (254к/96-ВР), і навіть за умови, якщо це право не передбачене відповідними законами України чи іншими правовими актами, особа не може бути обмежена у його реалізації...

...5. У частині першій статті 59 Конституції України (254к/96-ВР) не міститься обмежень стосовно кола суб`єктів надання правової допомоги та вимог щодо їх професійної підготовки...».

Зазначає, що вказане підтверджується записом судового засідання, який просить дослідити у вказаному місці.

Вказує, що секретар судового засідання підлягає відводу.

Додатково у зауваженнях клопоче про призначення у справі експертизи відео-звукозапису, проведення якого доручити ТОВ «НАУКОВО ДОСЛІДНА ЛАБОРАТОРІЯ СУДОВИХ ЕКСПЕРТИЗ», питання, з якого потрібні висновки експертів: Що саме говорила позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_7 на відеозапису (звукозапису) судового засідання від 21 травня 2025 року?

До зауважень долучено клопотання про поновлення строку на подання таких зауважень. Вказує, що ОСОБА_1 отримано копію вказаного протоколу судового засідання 27 травня 2025 року.

Відповідно до статті 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до частини 1 статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Статтею 43 ЦПК України закріплено права та обов`язки учасників справи, зокрема, право ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти.

Відповідно до частини 1 статті 249 ЦПК України учасники справи мають право ознайомитися із технічним записом судового засідання, протоколом судового засідання та протягом п`яти днів з дня проголошення рішення у справі подати до суду письмові зауваження щодо неповноти або неправильності їх запису.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 була присутня в судовому засіданні 21 травня 2025 року, судом установлено особу позивачки (том 1 а.с.160). Позивачка копію протоколу судового засідання 21 травня 2025 року отримала 27 травня 2025 року, про що розписалась у раніше поданій заяві.

Апеляційний суд уважає за можливе поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду із зауваженнями щодо змісту протоколу судового засідання від 21 травня 2025 року з метою забезпечення її процесуальних прав.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Статтею 248 ЦПК України передбачено відомості, які фіксуються в протоколу судового засідання: 1) рік, місяць, число і місце судового засідання; 2) найменування суду, який розглядає справу, прізвища та ініціали судді, секретаря судового засідання; 3) справа, що розглядається, імена (найменування) сторін та інших учасників справи; 4) порядковий номер вчинення процесуальної дії; 5) назва процесуальної дії; 6) час вчинення процесуальної дії; 7) ухвали суду, постановлені в судовому засіданні без оформлення окремого документа; 8) інші відомості, визначені цим Кодексом.

Відповідно до частини 2 статті 249 ЦПК України головуючий розглядає зауваження щодо технічного запису судового засідання та протоколу судового засідання, про що постановляє відповідну ухвалу.

Згідно даних протоколу автоматизованої зміни складу колегії суддів від 20 травня 2025 року замінено суддю Верланова С.М. на суддю Желепу О.В.

21 травня 2025 року розгляд справи розпочато у складі суддів: головуючий суддя Поліщук Н.В., судді Желепа О.В., Соколова В.В. Судом оголошено перерву у судовому засідання у зв`язку із порушенням присутнім у залі судового засідання Чернишем Д.С. порядку у судовому засіданні.

З даних протоколу судового засідання від 21 травня 2025 року убачається, що в такому вказано склад суду: суддя-доповідач Поліщук Н.В., судді Верланов С.М., Соколова В.В.

З огляду на наведе, слід внести виправлення в протоколі судового засідання від 21 травня 2025 року в частині складу суду, а саме замість помилково зазначеного судді Верланова С.М. зазначити суддю Желепу О.В.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 05 лютого 2025 року, занесеною до протоколу судового засідання, з огляду на положення статті 60 ЦПК України, статті 131-2 Конституції України, ураховуючи, що ОСОБА_7 позбавлений права на заняття адвокатською діяльністю з 13 червня 2019 року на підставі рішення КДКА Дніпропетровської області (дисциплінарна палата) №6/ДПР-19 від 13 червня 2019 року, отже не має повноважень представляти інтереси ОСОБА_1 у цій справі, постановлено не допускати ОСОБА_7 до участі у цій справі як представника ОСОБА_1 .

Із технічного звукозапису судового засідання 21 травня 2025 року установлено, що на стадії процесуальної дії встановлення осіб, які з`явились в судове засідання, на технічному звукозаписі зафіксовано слова особи, яка представилась як ОСОБА_7 , які викладені в пункті 4 поданих зауважень, проте ОСОБА_7 не є учасником цієї справи із наведених вище підстав, відтак судом зроблено зауваження щодо порушення ним порядку в судовому засіданні, у зв`язку із неможливістю продовжувати судове засідання суд оголосив перерву.

За своє суттю протокол судового засідання в цивільному судочинстві є письмовою формою фіксації перебігу судового процесу та окремих процесуальних дії, вчинених під час судового засідання. При цьому, дослівне відтворення висловлювань учасників справи, які присутні в судовому засіданні, а також інших осіб, присутніх в залі судового засідання, законом не передбачено.

З урахуванням викладеного, слід зробити висновок про часткове задоволення зауважень ОСОБА_1 щодо протоколу судового засідання від 21 травня 2025 року.

Керуючись статтями 127, 248, 249 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на подання зауважень щодо неправильності та неповноти протоколу судового засідання від 21 травня 2025 року.

Зауваження ОСОБА_1 щодо протоколу судового засідання від 21 лютого 2025 року задовольнити частково.

Внести виправлення в протокол судового засідання 21 травня 2025 року в частині складу суду, вказавши замість судді « Верланов С.М. » суддю «Желепа О.В.».

В іншій частині подані зауваження - відхилити.

Роз`яснити, що питання призначення експертизи звукозапису, а також відводу секретаря судового засідання буде вирішуватись судом у судовому засіданні з урахуванням думки усіх учасників справи.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення, оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя Н.В. Поліщук