ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

09 червня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 742/5135/24

Головуючий у першій інстанції Фетісова Н.В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/441/25

Суд у складі:

головуючого - судді Євстафіїва О.К.,

суддів: Висоцької Н.В., Шарапової О.Л.,

за участю секретаря Зеляк Ю.Г.,

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

треті особи: орган опіки та піклування - виконавчий комітет Сухополов`янської сільської ради, Служба у справах дітей Прилуцької міської ради, Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України, Військова частина НОМЕР_2 Міністерства оборони України,

особа, яка подала апеляційну скаргу: представник ОСОБА_1 адвокат Маркович Андрій Юрійович,

на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12 грудня 2024 року; час, місце ухвалення і дата складання повного його тексту: 12.12.2024, м. Прилуки,

в с т а н о в и в:

У вересні 2024 р. представник ОСОБА_1 - адвокат Маркович А.Ю., звернувся з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив позбавити останню батьківських прав щодо малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони з 10.05.2014 по 21.09.2018 перебували у шлюбі; від спільного проживання вони мають вказану доньку, яка після розлучення стала проживати з матір`ю, а з 2022 р. проживає з батьком. Судовим наказом з 02.05.2019 з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на доньку в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Між донькою та відповідачем склались неприязні відносини: остання постійно сварила дитину, могла підняти на неї руки, а тому донька була вимушена піти проживати до батька. ОСОБА_2 не забезпечує ОСОБА_3 всім необхідним для її здорового розвитку: не проявляє відносно останньої материнської турботи й зацікавленості в її вихованні - не займається вихованням, лікуванням та розвитком дитини, матеріально її не забезпечує, не відвідує навчальний заклад, де навчається донька, й не цікавиться її успішністю та не створює умов для отримання дитиною освіти, хоча має таку можливість. ОСОБА_1 неодноразово звертався до органу опіки та піклування із проханнями вплинути на ОСОБА_2 таким чином, щоб остання почала займатися вихованням дитини, але внаслідок цих звернень позитивних змін не настало. Оскільки натепер позивач перебуває на військовій службі, то у вихованні дитини йому допомагає сестра ОСОБА_4 , яка забезпечує племінницю всім необхідним за кошти позивача (брата).

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено. Ухвалюючи його, суд І інстанції виходив з того, що позовні вимоги є недоведеними, що у ході розгляду справи не встановлено, що позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно доньки сторін ОСОБА_3 призведе до безумовного покращення її життя та що ОСОБА_1 пред`явлено позов з метою штучного створення умов та обставин, які можуть бути підставою для звільнення його з військової служби (виконання військового обов`язку - проходження військової служби) під час дії воєнного стану на підставі підп. «г» п. 1 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Маркович А.Ю. просить скасувати вказане рішення та ухвалити рішення про задоволення позову. Доводи скарги зводяться до такого:

- проходження ОСОБА_1 військової служби для суду стало пріоритетнішим, ніж інтереси дитини сторін, які він не врахував. При цьому є безпідставним посилання суду на те, що ОСОБА_1 пред`явлено позов з метою штучного створення умов та обставин, які можуть бути підставою для звільнення його з військової служби;

- є хибним висновок суду І інстанції про відсутність у справі переконливих доказів винної поведінки відповідача ухилення її від виконання батьківських обов`язків відносно доньки: судом не враховано, що починаючи з 2018 р. і по цей час відповідач взагалі не цікавилась життям доньки, її розвитком, не надавала їй фінансової допомоги, та що з 2022 р. донька переїхала жити до батька, що спеціалістами служби у справах дітей неодноразово проводилися профілактичні бесіди з ОСОБА_2 та донькою ОСОБА_5 щодо необхідності налагодження довірливих стосунків між ними. Відносини між матір`ю та донькою протягом останніх двох років погіршились;

- у справі наявна нотаріально посвідчена заява відповідача про добровільну відмову від батьківських прав відносно доньки ОСОБА_5 .

У судове засідання учасники справи не з`явилися.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає відхиленню.

У справі встановлено таке.

З 10.05.2014 ОСОБА_1 перебував у шлюбі з ОСОБА_2 , який розірвано рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 21.09.2018 у справі № 742/2095/18, що набрало законної сили 23.10.2018 (копія рішення - арк. 68).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є донькою ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про її народження (арк. 8).

29.07.2019 у справі № 742/1496/19 Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області видано судовий наказ, за яким з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на вищепойменовану доньку в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, з 02.05.2019 до досягнення дитиною повноліття (копія наказу на арк. 67).

Згідно з копіями довідок Заїздського старостинського округу № 3 Сухополов`янської сільської ради №№ 397, 398 від 22.08.2024, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; разом з ним проживають: донька ОСОБА_3 , мати ОСОБА_6 , батько ОСОБА_7 , сестра ОСОБА_4 , племінник ОСОБА_8 (арк. 10).

Відповідно до копії характеристики, виданої класним керівником Заїздської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Сухополов`янської сільської ради № 01-23/108 від 22.08.2024, Умовіст ОСОБА_5 навчається в цій школі з 7 класу - 2023-2024 навчального року. Під час навчання вона зарекомендувала себе здібною ученицею, навчається в міру своїх можливостей, але зацікавлена отриманням кращих оцінок. Навчальним матеріалом володіє на достатньому та середньому рівнях. Виявляє логічне і творче мислення. На уроках не дуже активна. Має здібності до вивчення предметів гуманітарного напрямку. Не має порушень дисципліни під час занять та перебування у школі; ввічлива, з повагою ставиться до вчителів. ОСОБА_5 є активною учасницею шкільної художньої самодіяльності; любить малювати та брати участь у різноманітних мистецьких конкурсах. Вона спокійна і врівноважена. Охоче контактує з оточуючими. Намагається підтримувати дружні стосунки з однокласниками та іншими учнями. До своїх доручень ставиться відповідально. Зберігає в належному порядку власні речі. Охайно одягнена. Вихованням дитини займаються батько ОСОБА_1 та тітка ОСОБА_4 . Так як батько наразі проходить службу в Збройних Силах України на лінії бойового зіткнення, то вихованням дитини в основному займається тітка, яка постійно підтримує зв`язок зі школою та класним керівником. Батько в міру своїх можливостей цікавиться навчанням дитини та спілкується у телефонному режимі з класним керівником. ОСОБА_4 допомагає ОСОБА_5 у вирішенні всіх шкільних питань та завжди охоче відгукується на всі пропозиції, які потрібно вирішити у навчанні та вихованні дівчинки, завжди бере участь у класних батьківських зборах (арк. 9).

ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення відповідного змісту (арк. 7).

Відповідно до копії характеристики № 33 від 03.09.2024 на ОСОБА_1 , яка видана Заїздським старостинським округом № 3 Сухополов`янської сільської ради, на території Заїздського старостинського округу ОСОБА_1 проживає з травня 2019 р. у будинку батьків, разом з батьками та донькою. З 13.01.2023 він був мобілізований до лав Збройних Сил України. До цього працював у м. Прилуки на мебельному комбінаті. За час проживання на території округу зарекомендував себе з позитивної сторони: спиртного не вживає, дружній, адекватно реагує на критику, допомагає вдома в веденні господарства, поведінка в суспільних місцях добра; сусіди характеризують його як порядну людину; заяв і скарг на нього до старостинського округу та виконкому сільської ради не надходило. Порушень громадського порядку ним не вчинялося. До адміністративної відповідальності виконавчим комітетом не притягувався. Депутатом сільської ради не був і на цей час не є (арк. 13).

Служба у справах дітей Прилуцької міської ради Чернігівської області листом № 614 від 24.09.2024 адвокату Марковичу А.Ю. повідомила таке. До цієї Служби не надходило звернень від ОСОБА_1 щодо неналежного виконання батьківських обов`язків ОСОБА_2 відносно малолітньої доньки ОСОБА_5 . Проте до Служби зверталася її тітка - ОСОБА_4 , котра повідомила, що останнім часом між дівчинкою та матір`ю погіршилися стосунки, часто виникають конфлікти щодо навчання, проведення дозвілля. За словами тітки, мати втратила виховний вплив на доньку, а так як батьки малолітньої розлучилися та проживають окремо, то ОСОБА_5 виявила бажання проживати з батьком. Спеціалістами служби у справах дітей було проведено профілактичну бесіду з матір`ю та її донькою щодо необхідності налагодження довірливих стосунків між ними, запропоновано, у разі потреби, звернутися до фахівців Центру соціальних служб Прилуцької міської ради. ОСОБА_2 надано роз`яснення щодо визначення місця проживання дівчинки з одним із батьків; з нею проведена бесіда щодо необхідності матеріального утримання дівчинки. Умовіст ОСОБА_5 не перебуває на обліку в Службі як така, що перебуває у складних життєвих обставинах (копія повідомлення - арк. 42).

Приватним нотаріусом Прилуцького районного нотаріального округу Чернігівської області Зеленським С.М. посвідчено заяву ОСОБА_2 від 01.10.2024 за реєстровим № 1813, за якою остання відмовляється від утримання та виховання своєї малолітньої дочки ОСОБА_3 та не заперечує проти позбавлення її батьківських прав (копія заяви - арк. 49).

У висновку органу опіки та піклування Прилуцької міської ради № 02-16/7561 від 06.11.2024 щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначено таке. Орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 , так як батьки дівчинки розлучені з вересня 2018 року. Після розлучення батьків між матір`ю та донькою склались неприязні відносини, з 2022 року дівчинка стала проживати з батьком за адресою: АДРЕСА_1 . Мати проживає окремо, з донькою не спілкується, здоров`ям, долею, навчанням та самопочуттям ОСОБА_5 не цікавиться. Крім того, мати надала заяву про добровільну відмову від батьківських прав відносно доньки, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти їх задоволення. ОСОБА_1 працевлаштований, має позитивну характеристику, утримує доньку, приділяє належну увагу вихованню, навчанню та розвитку ОСОБА_5 . Спеціалістами служби у справах дітей міської ради проведена бесіда з дитиною. Дівчинка підтвердила, що мати проживає окремо, з нею не спілкується, допомоги не надає (арк. 65-66).

Аналіз норм права, що регулюють спірні правовідносини, і обставин справи доводить суд таких висновків.

Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи; суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. За змістом цих норм права, висновок органу опіки та піклування має рекомендаційний характер для суду та як доказ підлягає дослідженню та оцінці судом на основі всіх наявних в матеріалах справи доказів у їх сукупності та взаємозв`язку.

ОСОБА_2 тривалий час не бере участі у вихованні доньки, не цікавиться її життям, навчанням і не утримує її, що є елементами неналежного виконання нею батьківських обов`язків відносно доньки. Разом з тим позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для матері, так і для дитини (що випливає з ст. 166 СК України). Позбавлення батьківських прав є виключним і надзвичайним способом впливу на недобросовісних батьків, який тягне за собою серйозні правові наслідки не лише для відповідача, а і для дитини. Причину неучасті ОСОБА_2 у вихованні й утриманні доньки з наявних у справі доказів встановити неможливо, як неможливо встановити, що її спонукало написати вищезгадану нотаріально посвідчену заяву.

Отож у справі не встановлено обставин, які б були законною підставою для застосування такого крайнього заходу впливу на відповідача, як позбавлення батьківських прав відносно її доньки, і що позбавлення останньої батьківських прав відповідало б якнайкращому забезпеченню інтересів доньки.

Виходячи з встановлених у справі і описаних вище обставин про взаємини сторін, їх особи, а також з приписів норм права, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд виснує про законність висновку суду І інстанції про відсутність підстав для задоволення позову. Його ухвалено без таких порушень норм матеріального й процесуального права, які є підставами для протилежного висновку. Разом з тим з наявних у справі доказів не випливає, що ОСОБА_1 пред`явлено позов з метою штучного створення умов та обставин, які можуть бути підставою для звільнення його з військової служби (виконання військового обов`язку - проходження військової служби) під час дії воєнного стану на підставі підп. «г» п. 1 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Це посилання є хибним, але воно ніяк не вплинуло на результат розгляду справи.

З наведених вище причин апеляційний суд констатує, що у висновку органу опіки та піклування Прилуцької міської ради № 02-16/7561 від 06.11.2024 відсутні відомості, які можна використати для задоволення вимог позовної сторони. Крім того, у справі відсутні відомості про затвердження цього висновку в порядку, що установлений підп. 4 п. «б» ч. 1 ст. 34 «Про місцеве самоврядування в Україні».

Отож доводи апеляційної скарги судом відкидаються як такі, що суперечать встановленим і описаним вище обставинам справи та визначеним відповідно до них правовідносинам.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Марковича Андрія Юрійовича залишити без задоволення, а рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12 грудня 2024 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але вона може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 12.06.2025.

Головуючий: Судді: