Справа № 353/302/25
Провадження № 2/353/265/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2025 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Лущак Н. І.,

з участю секретаря судового засідання Гаврилів Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумач в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (далі ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС») звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 5 від 28.03.2021 року, що становить 30434,92 грн. та складається з: 7300,00 грн. - заборгованості за тілом кредиту; 23134,92 грн. заборгованості за відсотками. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 28.03.2021 року відповідач, за власного волевиявлення, із повним розумінням умов кредитування та усвідомленням відповідальності, скористалась сервісом онлайн-кредитування за адресою: https://cashberry.com.ua/, та подала заявку на отримання кредиту. Дана заява № 5 від 28.03.2021 року знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» (далі ТОВ «ФК «Інвест Фінанс»). Заява була підписана відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора як електронного підпису. Вибравши один із зазначених способів ідентифікації та підписання, відповідач підтвердила прийняття умов договору про надання споживчого кредиту № 5 від 28.03.2021 року.

Таким чином, 28.03.2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» було укладено договір про надання споживчого кредиту № 5 (надалі Кредитний договір). У той же день на банківську картку відповідача були перераховані кредитні кошти у сумі 7300,00 грн.

Згідно з умовами договору, кредит надається Кредитодавцем у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані позичальником Кредитодавцю з метою отримання кредиту. Сума кредиту перераховується кредитодавцем протягом трьох робочих (банківських) днів з моменту укладення відповідних Спеціальних умов. Термін платежу зазначається у спеціальних умовах, а також розміщується кредитодавцем в особистому кабінеті позичальника.

Факт перерахування коштів на картковий рахунок позичальника підтверджується копією листа Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (далі АТ «ПУМБ») № КНО-/55 від 02.08.2024 року та витягом з додатку до нього.

Крім того, ТОВ «Діджи Фінанс» направило письмовий запит до АТ «ПУМБ» щодо надання копії первинного бухгалтерського документа, як доказу здійснення перерахунку кредитних коштів за Кредитним договором № 5 на суму 7300,00 грн.

Станом на день подання позову відповідь від АТ «ПУМБ» на зазначений вище письмовий запит до ТОВ «Діджи Фінанс» не надходила.

05.09.2022 року між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено договорір факторингу № 556/ФК-22, відповідно до якого ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» відступило право вимоги за кредитним договором № 5 від 28.03.2021 року на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС». Таким чином, ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги до відповідача.

Відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконувала, у зв`язку з чим допустила виникнення заборгованості по кредитному договору в сумі 30434,92 грн., яка складається з: 7300,00 грн. - заборгованості за тілом кредиту; 23134,92 грн. заборгованості за відсотками, яку просило стягнути на користь позивача. Просило стягнути з відповідача понесені судові витрати у розмірі 2422,40 грн. та 9000,00 грн. витат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 2-6 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет та ціну позову дана справа підпадає під ознаки малозначної справи та не віднесена до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку.

Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 16.04.2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження о 09 год. 00 хв. 15.05.2025 року без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Також даною ухвалою було встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ним відзиву на позовну заяву; встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив та встановлено відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Роз`яснено відповідачу, що відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України у строк для подання відзиву він має право пред`явити зустрічний позов. Однак, за заявою відповідача ОСОБА_1 (а.с. 45-46) розгляд справи було відкладено та викликано сторін судове засідання, з метою заслухання їх усних пояснень в приміщенні Тлумацького районного суду Івано-Франківської області.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Згідно ч.1 ст. 178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову.

22.05.2025 року через систему «Електронний суд» від відповідача ОСОБА_1 на адресу Тлумацького районного суду Івано-Франківської області надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 52-58), в якому вона просила позов задовольнити частково, стягнути з неї заборгованість за тілом кредиту, зменшити розмір відсотків за користування кредитними коштами до 50% від розміру заборгованості по кредиту, а саме до 3650,00 грн., розмір судового збору стягнути пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, в задоволенні решти позовних вимог відмовити. Вказала, що вона не заперечує факт укладення кредитного договору. Вана не була належно повідомленою про зміну кредитора у зобов`язанні. Звернула увагу суду на надмірний розмір нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, що призводить до дисбалансу інтересів та прав сторін правовідносин. Нараховані відсотки значно перевищують розмір заборгованості за тілом кредиту (7300,00 грн.), є очевидно непропорційними до суми зобов`язання. Вказала, що вона не відмовляється від виконання зобов`язання за кредитним договором щодо повернення суми кредитної заборгованості, однак її матеріальний стан унеможливлює оплату всієї суми заборгованості із зазначеними в позові процентами. Також не погоджується із сумою витрат на пофесійну правничу допомогу.

28.05.2025 року через систему «Електронний суд» від представника позивача ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» Романенка М.Е. на адресу Тлумацького районного суду Івано-Франківської області надійшла відповідь на відзив (а.с. 69-72), в якій він вказав, що сума відсотків була нарахована позивачу правамірно, відповідно до умов укладеного кредитного договору. Після укладення договору факторингу № 556/ФК-22, ніяких нарахувань щодо кредитної заборгованості відповідача не здійснювалося, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість, яка виникла у ОСОБА_1 перед первісним кредитором. Договір факторингу укладений правомірно, він не визнавався недійсним у встановленому порядку, тому, якщо боржник не повідомлений належним чином про зміну кредитора, то така обставина не впливає на дійсність самого переходу права вимоги. Вказав, що позивач разом із позовом подав усі необхідні докази отримання професійної правничої допомоги по справі, що підтверджують співмірність та справедливість витрат на професійну правничу допомогу із складністю справи, часом, обсягом та ціною позову. Просив задовольнити у повному обсязі позовні вимоги позивача.

Представник позивача ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» Романенко М.Е. в судове засідання не з`явився, однак у відповіді на відзив просив розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, однак у відзиві на позовну заяву просила справу розглянути за її відсутності.

У відповідності до ч.ч. 1, 8 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушеного права на належне виконання умов кредитного договору шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.03.2021 року відповідач ОСОБА_1 здійснила реєстрацію в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» (далі кредитодавець) на сайті https://cashberry.com.ua/ заповнила заявку на отримання кредиту на сайті кредитодавця; позичальнику надіслана пропозиція в інформаційно-телекомунікаційній системі укласти договір на визначених кредитодавцем умовах (оферта); позичальник на сайті кредитодавця заповнила заяву про прийняття пропозиції укласти договір на визначених умовах (акцепт).

28.03.2021 року між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №5 (далі - Договір) (а.с. 16 зворот-19), відповідно до умов якого Відповідач отримала в кредит грошові кошти у сумі 7300,00 грн. (пункт 1.2 договору) на строк 30 календарних днів. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах, визначених цим Договором (пункт 1.3 договору).

Цей договір Відповідач підписав з використанням електронного підпису з застосуванням одноразового ідентифікатора, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Суд встановив, що Кредитодавець свої зобов`язання за договором виконав. Відповідно до інформаційної довідки № 62/6691/12 від 14.12.2022 року (а.с. 25) ТОВ «Платежі Онлайн», як оператор послуг платіжної інфраструктури повідомив, що на сайті торговця через платіжний сервіс «Platon» була проведена успішна транзакція № 31693-27601-58953, 28.03.2021 року о 14 год. 59 хв. 22 сек. на карту НОМЕР_1 на суму 7300,00 грн.

Відповідач, маючи повну процесуальну можливість для захисту своїх прав в суді, не тільки не висловив жодних аргументованих заперечень щодо факту отримання коштів, але й не надав Суду жодного доказу, здатного поставити під сумнів цю транзакцію.

Суд, керуючись принципом змагальності, визнає доведеним факт отримання Відповідачем кредитних коштів у розмірі 7300,00 грн., підтверджений належними та достатніми доказами. Дані обставини також підтвердила відповідач у відзиві на позовну заяву.

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Отже, підписаний відповідачем кредитний договір за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора вважається таким, що укладений та не суперечить вимогам законодавства.

Вказане підтверджує також правова позиція, викладена у постанові ВС від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19.

Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами, передбаченими вимогами чинного законодавства.

05.09.2022 року між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» (далі клієнт) та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» (далі фактор) укладено договір факторингу № 556/ФК-22 (а.с. 21-23), відповідно до умов якого, клієнт зобов`язується відсутупити фактору права вимоги, зазначені в реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та сплатити клієнту суму фінансування за таке відступлення на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до платіжних інструкцій № 2474 від 06.09.2022 року, № 2544 від 19.09.2022 року, № 2493 від 12.09.2022 року (а.с. 29 зворот) «ДІДЖИ ФІНАНС» сплатило ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» 1488000,00 грн., 744000,00 грн. та 744000,00 грн. відповідно оплати згідно договору факторингу № 556/ФК-22 від 05.09.2022 року без ПДВ.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою наслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частинами першою, третьою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування.

Згідно зі статтею 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідач порушила свої зобов`язання, не повернула кредит протягом 30 днів, тобто у строк встановлений договором, та не сплатила проценти за користування кредитом.

За умовами пункту 3.1 Договору, яким регламентовано «Порядок обчислення (нарахування) процентів та порядок зміни процентів», визначено, що здійснення нарахування процентів на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та році, тобто метод «факт/факт».

Як зазначено в пункті 3.2 Договору до періоду розрахунку процентів включається день надання та день фактичного повернення кредиту, але не включається дата повернення кредиту, вказана в Графіку платежів, крім випадку, якщо в межах строку надання кредиту, визначеного у пункті 1.3 Договору, відбулася пролонгація строку кредиту відповідно до п. 4.2 цього Договору, де проценти нараховуються і за дату повернення кредиту, вказану в Графіку розрахунків. У випадку якщо день надання та день повернення кредиту співпадають, нарахування процентів здійснюється за один день.

Відповідно до договору про надання споживого кредиту, базова процентна ставка - процентна ставка, розрахована відповідно до Програми Лояльності (без урахування знижки, що може надаватися за промокодом), та яка становить 2.14 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Процентна ставка, розрахована відповідно до Програми Лояльності (з урахування знижки, що надається за промокодом), та яка становить 1,14 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом.

У випадку користування кредитом понад строк, встановлений в п.1.3 Договору, без укладення відповідної угоди про продовження строку кредиту, особливі умови, встановлені для позичальника промокодом за Програмою Лояльності, втрачають силу, застосовується Базова процентна ставка, а нараховані проценти за весь строк користування кредитом підлягають перерахуванню за Базовою процентною ставкою.

Крім того, розділом 4 кредитного договору визначено порядок та умови пролонгації строку кредиту. Зокрема, за умовами п. 4.2.1. пропозиція (оферта) позичальника щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів, відповідь на яку товариство може надати протягом 24 годин з моменту вчинення вказаних дій позичальником.

Зазначені обставини свідчать про те, що умовами кредитного договору сторони передбачили порядок продовження строку кредиту та умови і строк нарахування процентів за користування кредитом.

Проте, доказів звернення відповідача до позивача та укладення додаткової угоди про продовження строку користування позикою, позивачем суду не надано.

Умовами кредитного договору передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позичальнику кредит та проценти за користування кредитом 28.04.2021 року.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Оскільки зі спливом строку, на який був наданий кредит, припинилося право нараховувати проценти за кредитним договором, то після 28.04.2021 року ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» не має законних підстав нараховувати відсотки, передбачені кредитним договором № 5 від 28.03.2021 року.

При цьому в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечуються нормою ч.2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 наголосила на тому, що в охоронних правовідносинах права та інтереси кредитора забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочки виконання грошового зобов`язання. Отже, період правомірного користування коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування супроводжується нарахуванням процентів у порядку та розмірі, що визначені у кредитному договору, а у разі прострочки позичальником виконання зобов`язань зі своєчасного повернення кредиту права кредитора захищаються шляхом нарахування процентів річних, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України.

За таких обставин, після спливу визначеного договором строку кредитування, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припинено.

Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи, що ОСОБА_1 до теперішнього часу кредитні кошті не повернуті, тобто остання продовжує користуватися кредитними коштами, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню відсотки за користування кредитом, з розрахунку 2,14% на день (як передбачено кредитним договором), в межах строку кредитування, який становить 30 днів (з 28.03.2021 року по 28.04.2021 року), тобто у розмірі 4686,60,00 грн. (73000 х 2,14% х30).

Таким чином, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, та з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за тілом кредиту у розмірі 7300,00 грн. та заборгованість за відсотками у розмірі 4686,00 грн., а всього 11986,60 грн.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 953,94 грн. сплаченого судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Щодо витрат за надання правничої допомоги.

За правилами ч. 2-4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до акту про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) (а.с. 9 зворот) ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» сплатило на користь адвоката Романенка М.Е. 9000,00 грн., з яких: 3750,00 грн. правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС»; 3750,00 грн. складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі передній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язу із розглядом справи; 750,00 грн. формування додатків до позовної заяви (письмові докази); 750,00 грн. консультація щодо документів та доказів надання юридичних консультацій щодо правильності оформлення і подачі документів, оцінка їх сили у судовому процесі.

Суд враховує, що при визначенні суми відшкодування витрат за надання правничої допомоги суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України, від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових витрат та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада від 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний характер.

У постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного цивільного суду від 02 жовтня 2019 року у справі N 211/3113/16-ц (провадження N 61-299св17), від 06 листопада 2020 року у справі N 760/11145/18 (провадження N 61-6486св19) зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Суд враховує, що категорія справ про стягнення заборгованості за кредитним договором не є складною. З урахуванням кваліфікації і досвіду адвоката заявлені до відшкодування витрати в розмірі 9000,00 грн. є явно неспівмірними з обсягом наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), не відповідають критеріям реальності адвокатських витрат (дійсності, необхідності) та розумності.

Отже, на підставі наведеного, суд приходить до висновку, що обґрунтованими є вимоги про стягнення із позивача на користь відповідача 3000,00 грн. витрат за надання правничої допомоги.

На підставі наведеного, ст.ст. 207, 512, 514, 516, 525, 526, 530, 610, 611, 612, 625, 629, 631, 638, 1049, 1050, 1054, 1077, 1078, 1080, 1082, 1084 ЦК України, Закону України «Про електронну комерцію», керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 247, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Івано-Франківська Івано-Франківської області, зареєстрованої по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, 21/1, м. Бровари, Київська область, код ЄДРПОУ 42649746, IBAN: НОМЕР_3 в АТ «ОКСІ БАНК», МФО 325990,заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 5 від 28.03.2021 року в розмірі 11986 (Одинадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят шість) грн. 60 коп., яка складається з: 7300 (Сім тисяч триста) грн. 00 коп. заборгованості за тілом кредиту; 4686 (Чотири тисячі шістсот вісімдесят шість) грн. 60 коп. заборгованості за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Івано-Франківська Івано-Франківської області, зареєстрованої по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, 21/1, м. Бровари, Київська область, код ЄДРПОУ 42649746, IBAN: НОМЕР_3 в АТ «ОКСІ БАНК», МФО 325990, 953 (Дев`ятсот п`ятдесят три) грн. 94 коп. понесених позивачем витрат по сплаті судового збору та 3000 (Три тисячі) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ГоловуючийН. І. ЛУЩАК

Повне судове рішення складено «12» червня 2025 року.