ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2025 року

м. Харків

справа № 644/6573/23

провадження № 22-ц/818/2550/25

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів колегії: Мальованого Ю.М., Пилипчук Н.П.

учасники справи:

позивач Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі»

відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу без повідомлення учасників апеляційну скаргу Розумовського Олександра Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 04 лютого 2025 року у складі судді Саркісян О.А.,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року КП «Харківські теплові мережі» звернулось до суду з позовом про стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01.01.2014 по 23.02.2022 в розмірі 66589. 70 грн, інфляційні витрати в розмірі 8107. 13 грн, 3% річних в розмірі 1382.02 грн та витрати по сплаті судового збору.

Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідачі проживають в квартирі АДРЕСА_1 з централізованою системою опалення, теплопостачання якого здійснює КП «ХТМ». Представник позивача надає послуги з теплопостачання, які відповідачі не в повному обсязі оплачували, у зв`язку з чим у них виникла заборгованість за отримані послуги. В подальшому просив не застосувати солідарне стягнення, оскільки відповідач ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується даними копії свідоцтва про смерть.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 04 лютого 2025 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 12.03.2017 року по 23.02.2022 року у розмірі 54241, 15 грн, інфляційні втрати в розмірі 8107, 13 грн. та 3% річних в розмірі 1382,02 грн та судовий збір в розмірі 2684,00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено у зв`язку з пропуском строку позовної давності.

Рішення обґрунтовано тим, що позивач надав належні та допустимі докази на підтвердження позовних вимог, проте вони підлягають задоволенню в межах строку позовної давності.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_3 , який діяв в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, порушення судом норм матеріального та процесуального права просив доповнити або змінити мотивувальну та резолютивну частини рішення, викласти в наступній редакції: Цивільну справу КП «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з центрального опалення та гарячого водопостачання закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст 255 ЦПК України та стягнути судовий збір за подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідач ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, тому не могла бути відповідачем по цивільній справі відповідно до ст. ст. 28,29 ЦК України. Таким чином суд першої інстанції повинен був закрити провадження за позовом до ОСОБА_2 .

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає.

Апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги, в іншій частині судове рішення не переглядалось.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 зареєстрована у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 ( а.с. 3)

Згідно відомостей про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання з урахуванням періоду платежа у період з 01.01.2014 по 23.02.2022 в розмірі 66589, 70 грн ( а.с. 4-5).

З вказаної відомості вбачається, що нарахування та оплату за послуги з теплопостачання з урахуванням платежа здійснюється на підставі місячного тарифу опалення на 1 м2 підігрів води 1 особа (3 м3) Гкал, а саме:

Місячний тариф: 05.03.2011 опалення 1 м2 5,29 (опалювальний період) +1,13 (цілий рік), підігрів води 1 особа (3 м3) 41,34, Гкал-304; Місячний тариф: 01.07.2014 опалення 1 м2 1,13 (межопалювальний період), підігрів води 1 особа (3 м3) 64,32/69,45; Місячний тариф: 01.08.2014 опалення 1 м2 9,58 (опалювальний період), підігрів води 1 особа (3 м3) 72,69/77,79, Гкал-374,50; Місячний тариф: 08.05.2015 опалення 1 м2 16,42 (опалювальний період), підігрів води 1 особа (3 м3) 114,06/122,76, Гкал-642,09; Місячний тариф: 01.07.2016 опалення 1 м2 32,14 (опалювальний період), підігрів води 1 особа (3 м3) 207,03/224,01, Гкал-1256,65; Місячний тариф: 02.12.2016 опалення 1 м2 31,80 (опалювальний період), підігрів води 1 особа (3 м3) 205,02/221,85, Гкал-1243,19; Місячний тариф: 15.11.2018 опалення 1 м2 33,44 (опалювальний період), підігрів води 1 особа (3 м3) 224,55/242,13, Гкал-1307,39; Місячний тариф: 01.01.2019 опалення 1 м2 39,38 (опалювальний період), підігрів води 1 особа (3 м3) 258,96/279,66, Гкал-1539,50.

31.08.2023 року КП «Харківські теплові мережі» звернулось до суду з позовом до відповідачів в якому просило стягнути заборгованість , що утворилась за адресою: АДРЕСА_2 за період з 01.01.2014 по 23.02.2022 в розмірі 66589. 70 грн, інфляційні витрати в розмірі 8107. 13 грн, 3% річних в розмірі 1382. 02 грн солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується даними свідоцтва про смерть смерть Серії НОМЕР_1 від 11.03.2024 виданого Новопокровською селищною радою Чугуївського району Харківської області, доданого до матеріалів справи в формі електронної копії документу ( а.с. 78 81).

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 12.03.2017 року по 23.02.2022 року у розмірі 54241, 15 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» інфляційні втрати в розмірі 8107, 13 грн. та 3% річних в розмірі 1382,02 грн та судовий збір в розмірі 2684,00 грн.

В іншій частині позовних вимог Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» відмовлено у зв`язку з пропуском строку позовної давності.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Відповідно до статті 25 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

У статті 26 ЦК України визначено, що усі фізичні особи є рівними у здатності мати цивільні права та обов`язки. Фізична особа має усі особисті немайнові права, встановлені Конституцією України та цим Кодексом. Фізична особа здатна мати усі майнові права, що встановлені цим Кодексом, іншим законом. Фізична особа здатна мати інші цивільні права, що не встановлені Конституцією України, цим Кодексом, іншим законом, якщо вони не суперечать закону та моральним засадам суспільства. Фізична особа здатна мати обов`язки як учасник цивільних відносин.

У частині першій статі 42 ЦПК України встановлено, що у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

У статті 46 ЦПК України визначено, що здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи (частина перша статті 47 ЦПК України).

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (частина перша стаття 48 ЦПК України).

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку із вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Згідно із частиною першою статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Отже, процесуальне правонаступництво, у справах де таке правонаступництво допускається, у разі смерті фізичної особи можливе в порядку статті 55 ЦПК України шляхом залучення правонаступника, однак лише за умови, що смерть особи сталася після набуття нею статусу сторони у справі, тобто після відкриття провадження у справі.

Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 1 частини першої статті 255 ЦПК України).

У відповідності до частини першої статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.07.2023 № 2189-VIII ( надалі Закон № 2189-VIII) та частини першої статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV, чинного на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 1875-IV) надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

При цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону № 1875-ІV, пунктом 5 частини 2 статті 7 Закону № 2189-VIII обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 32 Закону України № 1875-IV, якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Розмір плати за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюється залежно від капітальності, рівня облаштування та благоустрою.

Відповідно до частин 1 статті 9 Закону № 2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Відповідно до ч.3 ст.9 Закону № 2189-VIII дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Обов`язок щодо оплати власниками квартир та споживачами житлово-комунальних послуг, крім вищенаведених положень законодавства, закріплений також у статті 162 ЖК України.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 30жовтня 2013 року в справі № 6-59цс13 і від 20 квітня 2016 року в справі № 6-2951цс15, та у постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року в справі № 750/12850/16-ц і від 06 листопада 2019 року в справі № 642/2858/16.

У додаткових поясненнях від 19.12.2024 КП «Харківські теплові мережі» просило не застосовувати солідарне стягнення, оскільки відповідач ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується відповідною копією свідоцтва про смерть.

Ухвалюючи рішення, суд зазначив, що ОСОБА_2 не може бути стороною в цивільному процесі, оскільки після смерті вона не має цивільну процесуальну правоздатність і дієздатність. А тому рішення суду ухвалене тільки відносно відповідача ОСОБА_1 .

Доводи апелянта про наявність підстав для закриття провадження у справі за позовом КП «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_2 , оскільки у неї відсутні спадкоємці не є підставою для зміни судового рішення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є споживачем комунальних послуг за адресою: за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до відомості про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання з урахуванням періоду платежу у період з 01.01.2014 по 23.02.2022 в розмірі 66589, 70 грн сума заборгованості розрахована на 1 особу, виходячи з показників лічильнику споживання гарячої води та тарифу, що розраховується відповідно до площі опалювального житлового приміщення.

Таким чином, вибуття зі складу боржників одного зі споживачів послуг не вплинуло на збільшення зобов`язання відповідачки, яка незалежно від наявності або відсутності інших споживачів послуг, несе обов`язок оплати наданих позивачем послуг в повному обсязі.

Колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції відповідно до ст. 89 ЦПК України дав правильну правову оцінку наявним доказам у справі.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Отже, рішення ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Згідно з частиною 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення підстави для перерозподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Розумовського Олександра Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 04 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 06 червня 2025 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді Ю.М. Мальований

Н.П. Пилипчук