КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 357/11455/23

номер провадження: 22-ц/824/8000/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач),

суддів: Невідомої Т.О., Нежури В.А.,

за участю секретаря - Габунії М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15 січня 2025 року у складі судді Марчука О.Л., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання батьком дитини та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання батьком дитини та стягнення аліментів.

Позовна заява мотивована тим, що 14 серпня 2018 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був зареєстрований шлюб. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_3 отримала нове прізвище - ОСОБА_5 . 22 лютого 2022 року шлюб між сторонами був розірваний в позасудовому порядку.

Указувала, що будучи вагітною від відповідача, з урахуванням збройної агресії російської федерації вона була змушена евакуюватись до Федеративної республіки Німеччина, де ІНФОРМАЦІЯ_1 у неї народився син ОСОБА_6 .

Зазначала, що після її повернення разом з дитиною до України відповідач періодично навідувався до них, однак на її пропозицію спільно подати заяву про внесення відомостей до актового запису про народження дитини, а саме записати відповідача батьком дитини, останній відмовився з тих підстав, що у нього виникли сумніви в тому, що це його дитина. З часом відповідач перестав виходити на зв`язок, почав уникати зустрічей та побачень.

Вказувала, що 28 лютого 2023 року вона одружилася з ОСОБА_7 , який загинув при виконанні військового обов`язку, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 , виданого 11 липня 2023 року.

Також зазначала, що спільна дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Угоди про добровільну сплату аліментів з відповідачем не досягнуто, оскільки він відмовляється визнавати дитину своїм сином. Вказувала, що у неї відсутній стабільний дохід, відповідач є фізично здоровим та працездатним, може сплачувати аліменти на рівні 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), оскільки він має постійну роботу водієм, має власний автомобіль та регулярний дохід у вигляді заробітної плати до 20 000 грн 00 коп. на місяць. Відповідач не перебуває у іншому зареєстрованому шлюбі, на утриманні інших осіб не має, підстави для його звільнення від обов`язку утримувати дитину відсутні.

З урахуванням наведеного, ОСОБА_2 просила:

- визнати ОСОБА_1 батьком дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- Білоцерківському відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального управління Міністерства юстиції України внести зміни до актового запису №G412/2022 про народження дитини ОСОБА_6 , а саме, в графі відомості про дитину змінити по батькові дитини з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 », а в графі відомості про батька записати батьком дитини ОСОБА_1 ;

стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15 січня 2025 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Змінено по батькові ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на « ОСОБА_9 ».

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання їх дитини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж п`ятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та, не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 19 вересня 2023 року до ІНФОРМАЦІЯ_8.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Держави Україна грошові кошти в сумі 1 073 грн 60 коп. у відшкодування судових витрат.

В частині стягнення аліментів допущено негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Додатковим рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 31 січня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про зменшення розміру судових витрат.

Задоволено заяву представника позивачки про розподіл судових витрат.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у відшкодування судових витрат грошові кошти в сумі 19 973 грн 60 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати в цій частині та ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_10 у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно та покласти судові витрати на позивачку, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та неповне дослідження обставин, які мають значення для справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції неправильно визначив розмір аліментів, не врахувавши вимоги ст.182 СК України, яка встановлює критерії визначення розміру аліментів (стан здоров`я дитини та платника, рівень доходів, інші обставини). Зокрема, скаржник на час подання позивачкою позову до суду та протягом розгляду справи судом перебував на військовій службі в Збройних Силах України. 19 липня 2023 року скаржник отримав поранення: вибухово-осколкове сліпе поранення м`язової тканини лівого плеча, вибухово-осколкове поранення м`язової тканини середньої третини лівого передпліччя, що підтверджується довідкою про обставини травми №1090 від 19 липня 2023 року. У період слухання справи протягом 2023 - 2024 років відповідач спочатку перебував на стаціонарному лікуванні в медичних закладах, а потім проходив реабілітацію для відновлення стану здоров`я після поранення. Звертає увагу суду на те, що він проходить військову службу, і відповідно до Дисциплінарного статуту ЗСУ та інших нормативних документів, для залишення місць дислокації військової частини, або її відповідного підрозділу, або лікувального закладу (у разі перебування на лікуванні) передбачений встановлений порядок отримання погодження та відповідних документів.

Вважає, що наявні поважні причини неможливості надання суду першої інстанції доказів щодо реального стану його здоров`я та його матеріального становища, а також щодо наявності у нього інших осіб, які фактично перебувають на його утриманні. Зокрема, обставинами, які об`єктивно перешкоджали йому подати відповідні докази протягом розгляду справи є: по-перше, отримані ним поранення та його подальше лікування, по-друге, тривалий та багатоетапний процес погодження рапортів для тимчасового залишення відповідного підрозділу військової частини, в якій він проходив на час розгляду справи військову службу. Вказані поважні обставини підтверджені належними доказами. Звертає увагу суду, що ці обставини не залежать від нього та є об`єктивними.

Вказує, що суд першої інстанції необґрунтовано встановив надмірно високий розмір аліментів без належної аргументації. Також судом не було враховано можливість обох батьків рівномірно брати участь у фінансовому забезпеченні дитини. В рішенні суду відсутнє обґрунтування розміру аліментів, тобто суд не мотивував, чому саме така сума (розмір) є справедливою та відповідає інтересам дитини.

Стверджує, що суд не врахував його реальні доходи та не взяв до уваги матеріальний стан отримувача аліментів (позивачки).

Звертає увагу, що апелянт на час подання позову до суду та протягом розгляду справи проходив військову службу в Збройних Силах України. 19 липня 2023 року ОСОБА_1 отримав поранення: вибухово-осколочне поранення м`якої тканини лівого плеча, вибухово-осколочне поранення та протягом слухання справи протягом у 2023 - 2024 роках він спочатку перебував на стаціонарному лікуванні в медичних закладах, потім проходив реабілітацію для відновлення стану здоров`я після поранення.

Також вказує, що відповідно до свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 від 07 серпня 2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_11 було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис №42 Калинівською селищною радою, прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_12 . ІНФОРМАЦІЯ_4 у них народився син ОСОБА_13 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3 . Окрім того, разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_11 проживають та перебувають на утриманні діти ОСОБА_11 , а саме: ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Тому відповідач фактично утримує трьох дітей та дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною.

Таким чином вважає, що він не має об`єктивної можливості сплачувати на користь позивачки аліменти у розмірі 1/4 частини.

Представник ОСОБА_2 - адвокат Каденко А.С. подав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказує, що під час вирішення спору в суді першої інстанції відповідачем реалізовано стратегію захисту направлену на невизнання батьківства відповідача по відношенню до дитини, а відповідно питання стягнення з нього аліментів не визнавалося. Відповідачем не було подано відзиву на позовну заяву, в тому числі доказів на спростування позовних вимог, з урахованням положення ст.182 СК України. Враховуючи пасивність процесуальної поведінки відповідача, судом обґрунтовано прийнято рішення про стягнення з нього аліментів на утримання його дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу). Саме лише посилання в апеляційній скарзі на те, що відповідач є одруженим і на його утриманні перебувають діти від нового шлюбу не є преюдиційним. Також вказує, що оскільки відповідач не скористався правом на подання відзиву, то він свідомо приховав докази, які б могли мати значення при вирішенні спору на його користь, відповідно відповідач не має підстав оспорювати рішення суду з підстав неврахування судом першої інстанції обставин, передбачених ст.182 СК України.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15 січня 2025 року в частині: визнання ОСОБА_1 батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зміни по батькові ОСОБА_6 на « ОСОБА_9 »; встановлення підстав для стягнення аліментів та розподілу судових витрат, в апеляційному порядку не оскаржуються, а тому відповідно до положень ч.1 ст.376 ЦПК України його законність та обґрунтованість в цій частині колегією суддів не перевіряється.

Додаткове рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 31 січня 2025 року також в апеляційному порядку не оскаржуються, а тому відповідно до положень ч.1 ст.376 ЦПК України його законність та обґрунтованість колегією суддів не перевіряється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явились в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, враховуючи доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає не в повному обсязі.

Зі змісту рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15 січня 2025 року у даній справі вбачається, що відповідача ОСОБА_1 визнано батьком малолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За правилами ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 181 СК України передбачені способи виконання батьками такого обов`язку.

Згідно з ч.2 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Правовий аналіз вказаних норм закону свідчить про те, що аліменти на утримання дитини присуджуються тому з батьків, разом з яким фактично проживає дитина.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що малолітній ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом із матір`ю ОСОБА_2 та знаходиться на її утриманні, що не заперечується відповідачем та підтверджується письмовим підтвердженням депутата Гребінківської селищної ради Зматенко С.В. (а.с. 28, т.1).

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, суд першої інстанції виходив з того, що судом не встановлено, а відповідачем не надано суду будь-яких доказів які мають значення для вирішення питання про стягнення аліментів та їх розмір.

Однак повністю з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна, виходячи з такого.

З матеріалів справи вбачається, що заперечуючи проти заявленого позивачкою розміру аліментів у розмір 1/4 частини від усіх видів доходу (заробітку), відповідач ОСОБА_1 у суді першої інстанції пояснив, що він має на утриманні чотирьох дітей, про що суд зазначив в оскаржуваному рішенні та вказав, що відповідач не підтвердив вказані обставини належними та допустимими доказами.

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Системний аналіз ч.1 ст.182 СК України вказує на те, що такі обставини як стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших утриманців, є визначальними для встановлення та врахування судом при визначенні розміру аліментів.

Згідно з п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Створення рівних можливостей учасникам процесу у доступі до суду та до реалізації і захисту їх прав є частиною гарантій справедливого правосуддя, зокрема принципів рівності та змагальності сторін, які відносяться до основних засад цивільного судочинства (ч.3 ст.2 ЦПК України).

Частина 2 ст.129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.5 ст.12 ЦПК України, яка також покладає і на суд певні обов`язки зі створення для сторін змагального процесу, суд керує ходом судового процесу, сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Проте матеріали справи не містять даних, що суд першої інстанції сприяв учасникам справи у всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, не роз`яснив відповідачу право на подання доказів на підтвердження його пояснень про стан здоров`я та наявність на його утриманні чотирьох дітей, та не попередив про наслідки вчинення або невчинення ним процесуальних дій, що не свідчить про створення судом рівних можливостей учасникам процесу у доступі до реалізації і захисту їх прав та не відповідає таким засадам справедливого правосуддя як рівність та змагальність.

Така процесуальна ситуація не сприяла справедливому вирішенню спору та суперечить завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ч.2 ст.2 ЦПК України).

Відповідач ОСОБА_1 до апеляційної скарги долучив докази на підтвердження свого стану здоров`я, укладення нового шлюбу та наявності на його утриманні дружини і трьох дітей, а саме:

копію свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 , згідно з яким 07 серпня 2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_11 було зареєстровано шлюб, про що Калинівською селищною радою складено актовий запис №42. ОСОБА_11 перебуває у відпустці по догляду за дитиною;

копію свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 від 12 червня 2024 року, згідно з яким у ОСОБА_1 та ОСОБА_11 народився син ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

копію свідоцтва про народження серія НОМЕР_4 від 15 червня 2017 року, згідно з яким у ОСОБА_11 народився син ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

копію свідоцтва про народження серія НОМЕР_5 від 26 червня 2013 року, згідно з яким у ОСОБА_11 народився син ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ;

копію посвідчення учасника бойових дій, копію довідки про обставини травми №1090 від 19 липня 2023 року, копію первинної медичної картки від 19 липня 2023 року, копію виписного епікризу №5801 від 20 вересня 2023 року, а також копію виписки із медичної карти стаціонарного хворого, з яких слідує, що ОСОБА_1 на час звернення позивачки ОСОБА_17 до суду з даним позовом та у продовж розгляду даної справи у суді першої інстанції проходив військову службу в Збройних Силах України. 19 липня 2023 року ОСОБА_1 отримав поранення: вибухово - осколочне поранення м`якої тканини лівого плеча, вибухово - осколочне поранення м`язової тканини середньої третини лівого передпліччя та тривалий час перебував на стаціонарному лікуванні в медичних закладах.

Відповідно до ч.3 ст.367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Оскільки суд першої інстанції, у порушення вимог п.4 ч.5 ст.12 ЦПК України, не сприяв відповідачу у реалізації ним права на доказове підтвердження своїх пояснень, що не відповідає завданням цивільного судочинства, які в силу ч.2 ст.2 ЦПК України превалюють над іншими міркування в цивільному процесі, то колегія суддів вважає, що наявні підстави, передбачені ч.3 ст.367 ЦПК України, для прийняття та оцінки поданих відповідачем вказаних вище документів (доказів), які не були подані ним до суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

З наданих відповідачем вказаних вище доказів вбачається, що ОСОБА_13 як платник аліментів отримав поранення на військовій службі, що об`єктивно вплинуло на його працездатність і фінансове становище. Також встановлено, що на його утриманні перебуває малолітній син від нового шлюбу - ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , його дружина - ОСОБА_11 , яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною та не має самостійного доходу, а також двоє дітей його дружини: малолітній ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та неповнолітній ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Приймаючи до уваги наведене, враховуючи принцип рівності обов`язків батьків щодо утримання дітей і засад цивільного законодавства щодо розумності та справедливості, колегія суддів вважає, що визначений судом першої інстанції розмір аліментів з урахуванням наведених вище обставин підлягає зменшенню з 1/4 до 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно.

Указаний розмір аліментів не порушуватиме мінімальні стандарти захисту дитини, встановлені ст. 182 СК України, враховує конкретні обставини цієї справи та сприяє балансуванню інтересів усіх утриманців відповідача та забезпеченню їх рівного утримання.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції в частині стягнення розміру аліментів підлягає зміні на підставі ст.376 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15 січня 2025 року в частині визначення розміру стягнення аліментів змінити, зменшивши розмір аліментів, який підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/4 до 1/6 частини від заробітку (доходу) щомісячно.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів. У випадку проголошення лише вступної і резолютивної частини, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 10 червня 2025 року.

Головуючий

Судді: