Справа № 712/926/25
Провадження № 2/712/1536/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2025 року Соснівський районний суд м.Черкаси в складі:

головуючого - судді Пироженко В.Д.

при секретарі - Каплі А.С.

за участі представника позивача адвоката Шимановського А.В.

за участі представника відповідача адвоката Крамаренко С.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про припинення права власності на частку у спільному майні,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про припинення права власності на частку у спільному майні.

Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба ОСОБА_5 , 1936 року народження, після її смерті відкрилася спадщина у вигляді частки у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_3 . Позивач зазначає, що вказана частка будинку була успадкована: нею в розмірі 1/8 частки, ОСОБА_6 (донька померлої та мати позивачки) - 1/16 частина; ОСОБА_2 (донька померлої, рідна сестра ОСОБА_6 та тітка позивачки) 1/16 частина, як обов`язкова частина у спадщині. Нотаріусом видані відповідні свідоцтва та зареєстровані відповідні права.

29.08.2014 року ОСОБА_6 подарувала належну їй 1/16 частину домоволодіння своїй дочці ( ОСОБА_1 ).

Отже позивачці належить 3/16 частин вказаного будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину та договору дарування. Також у зазначеному домоволодінні 48/100 частин належить ОСОБА_3 та 27/100 частин ОСОБА_4 .

Згідно висновку щодо технологічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна частини житлового будинку АДРЕСА_3 , які належать ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та яка належала покійній ОСОБА_5 , а тепер позивачці, можуть бути поділені на три окремі будинки, тобто фактично являються самостійними будинками, власники часток вже давно за взаємною згодою встановили порядок користування та володіння спільним майном.

Відповідач ОСОБА_2 являється власником 1/16 частини будинку за адресою: АДРЕСА_3 , але вона не зареєстрована та ніколи не була зареєстрована за вказаною адресою, не проживає в даному будинку, не приймає участі в його утриманні та збереженні майна, не сплачує кошти на утримання, зв`язок не підтримує.

Оскільки позивач здійснює догляд за частиною будинку та майном як до смерті ОСОБА_5 так і на даний час, саме вона та її родина сплачують комунальні послуги, за власний кошт проводять внутрішні та зовнішні ремонті роботи, тому вважає за необхідне припинити право власності на частку у спільному майні та визнати за нею право власності на 1/16 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно висновку суб`єкта оціночної діяльності про ринкову вартість об`єкту нерухомості від 19.12.2024 року, ринкова вартість 1/16 вказаного житлового будинку з надвірними спорудами складає 79 600 грн. Позивач та відповідач не підтримують зв`язок, не спілкуються, мають негативні відносини, тому не мають можливості домовитися щодо матеріальної компенсації ОСОБА_2 .

Крім того, відповідно до висновку від 25.11.2024 року за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження, 1/16 частина будинку, котрі належать відповідачу, неможливо виділити в окреме житлове приміщення, так як це виділення порушує вимоги п. 5.17 та п. 5.19 ДБН В.2.2-15-2019 «Житлові будинки. Основні положення».

Вважає, що істотної шкоди інтересам відповідача припинення її права на належну їй частку не завдасть, оскільки вона весь час з моменту отримання у спадок частини будинку проживала з чоловіком, а відтак забезпечена іншим житлом

Позивач просить припинити право спільної часткової власності ОСОБА_2 на 1/16 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , а також просить визнати за нею право власності на вказану частку домоволодіння. Виплатити з депозитного рахунку суду на користь ОСОБА_2 , вартість її частки у розмірі 79 600 грн.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 18.02.2025 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду в порядку загального провадження з проведенням підготовчого засідання.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 01.05.2025 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду.

25.04.2025 року відповідачка ОСОБА_2 надала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що після смерті її матері ОСОБА_5 вона отримала спадщину на частки спадкового майна, а саме будинку по АДРЕСА_3 . Іншу частки спадкового майна отримала позивач по заповіту, а частки отримала у спадщину мати позивачки ОСОБА_6 , яку в подальшому подарувала позивачці. Отже позивач отримала право власності на частки спадкового майна після смерті ОСОБА_5 . Зазначає, що одразу після поховання ОСОБА_5 , позивачка ОСОБА_1 замінила замки в будинку та категорично відмовила їй у наданні ключів та доступу до будинку, тому вона не має можливості проживати в будинку та приймати участь в його утриманні. Вважає, що позивачка порушує її право вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Крім того, у разі поділу будинку на три окремі будинки, та після приватизації земельної ділянки, вартість окремого будинку разом із земельною ділянкою значно зросте. Також в разі поділу будинку на три окремі, у позивача буде частки, а у неї частки, що не може вважатись не значною. У частині будинку, що є її з позивачкою спільною частковою власністю є дві кімнати вважає, що можливо встановити порядок користування ними. Позивачкою не надано доказів того, що спільне володіння та користування майном є неможливим. Вона налаштована користуватись спільним майном, має намір і бажання доглядати за будинком, приймати участь в його утриманні. Позивачка не має бажання домовлятися, фактично хоче вижити її з будинку. Відсутні докази що вона забезпечена майном. Зазначає, що являється пенсіонеркою, має другу групу інвалідності, має певні захворювання, потребує лікування та оперативного втручання. Сума грошової компенсації, яку пропонує позивачка вважає заниженою, та ставить під сумнів висновок суб`єкта оціночної діяльності про ринкову вартість об`єкта нерухомості щодо визначення ринкової вартості. Просить відмовити в задоволенні позову.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Шимановський А.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_7 - адвокат Крамаренко С.Я. в судовому засіданні позовні вимог не визнала та просила відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву. Також зазначила, що висновок експерта не відповідає вимогам до звітів про оцінку майна суб`єктом оціночної діяльності. Припинення права на частку у спільному майні завдасть істотної шкоди інтересам відповідачки.

Треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не відомі, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.08.2024 року, ОСОБА_1 належить 1/8 частка у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_3 , яку вона успадкувала після смерті ОСОБА_5 (бабуся), та на підставі договору дарування частки в праві власності на житловий будинок від 29.08.2024 року належить 1/16 частка у вказаному будинку.

Іншими співвласникам зазначеного будинку являються: ОСОБА_2 частка становить 1/16, яку вона успадкувала як обов`язкову частку; ОСОБА_3 частка якої складає 48/100; ОСОБА_4 частка 27/100.

Факт належності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності будинку АДРЕСА_3 підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 406991288 від 06.12.2024.

Таким чином, співвласниками будинку АДРЕСА_3 являються ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Згідно висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна житлового будинку садибного по АДРЕСА_3 від 22.11.2024р., виконаного Приватним підприємством «ВІТАЛІНА-РАЙС», враховуючи технічний стан і забезпеченість необхідними системами інженерного обладнання, функціональне (цільове) використання та фактичну відокремленість, незалежність та пов`язаність з господарською діяльністю власників, поділ в натурі нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , на окремі об`єкти права власності (на окремі індивідуально визначені об`єкти) технічно можливий.

У висновку щодо технічної можливості виділу частки з об`єкта нерухомого майна житлового будинку садибного по АДРЕСА_3 від 25.11.2024р. зазначено, що враховуючи існуючий стан та розпланування житлового будинку садибного типу за вказаною адресою, виділити в окреме житлове (не житлове) приміщення (18,7 м.кв.) 6,3/100 частин будинку (домоволодіння), котрі належать ОСОБА_2 не є можливим, так як цей поділ порушує вимоги п. 5.17 та п. 5.19 Державних будівельних норм України ДБН 8.2.2-15-2019 «Житлові будинки. Основні положення».

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

За приписами ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб, належить їм на праві спільної власності.

Поняття спільної часткової власності викладено у ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробовому виразі.

У відповідності з ч. 1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Частиною 2 цієї статті передбачено, що співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їх спільною частковою власністю.

Згідно із статтею 155 ЖК України власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством.

Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно ч. 1 ст. 20 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Положеннями ч. 1 ст. 346 ЦК України наведено перелік випадків, за наявності яких право власності може бути припинено. Виходячи зі змісту ч. 2 цієї статті, даний перелік не є вичерпним та право власності може бути припиненим і в інших випадках, встановлених законом.

Один з таких випадків наведено в статті 365 ЦК України, яка регулює порядок, підстави та умови припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Зокрема, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Верховний Суд України у постанові від 15.05.2013 по справі № 6-37цс13 зазначав, що для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини 1 статті 365 ЦК України, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

В постанові від 02.07.2014 по справі № 6-68цс14 Верховний Суд України роз`яснив, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2018 у справі № 908/1754/17 (провадження № 12-180гс18) зроблено висновок, що «відсутність конструкції («за наявності одночасно») в статті 365 ЦК України свідчить про можливість припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі позову інших співвласників за наявності хоча б однієї з перелічених законодавцем у частині першій цієї статті обставин (зокрема, в пунктах 1-3). Водночас необхідно зважати, що правова норма, закріплена п. 4 ч. 1 ст. 365 ЦК України, не може вважатися самостійною обставиною для припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду, оскільки фактично встановлює неприпустимість такого припинення (таке припинення є неможливим у разі, якщо воно завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї). Припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі положень цієї статті можливе за наявності хоча б однієї з обставин, передбачених пунктами 1-3 ч. 1 ст. 365 ЦК України, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника, та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду, а не за наявності всіх обставин, передбачених цією статтею, в їх сукупності».

Аналіз цієї норми свідчить про те, що для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 ч. 1 ст. 365 ЦК України, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Саме ця обставина є визначальною при вирішенні спорів про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

З аналізу судової практики вбачається, що поняття «незначна частка» є оціночним, тому при вирішенні спору в судовому порядку суд враховує співвідношення вартості всього майна, часток кожного, тощо.

Частка відповідача у спірному майні становить 1/16, частка позивача - 3/16, тобто частка відповідача є незначною та виділити її в натурі є неможливим з технічної точки зору, спільне користування та володіння майном між сторонами теж є неможливим.

Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та об`єкта, який є спільним майном.

Судом встановлено, що сторони, які є співвласниками спірного житла не є членами однієї сім`ї, не проживають спільно і не ведуть спільне господарство, а встановлені обставини свідчать про неможливість спільного володіння та користування майном. Також встановлено, що позивач іншого власного житла не має, а відповідач, частка якої в спірному нерухомому майні є незначною, є співвласницею квартири АДРЕСА_4 .

З інформації про зареєстроване право власності № 61451 від 19.03.2025 року, наданої КП «ЧООБТІ», станом на 01.01.2013 р. право власності на квартиру АДРЕСА_4 зареєстровано у КП «ЧООБТІ» за ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 . В примітках зазначено, що згідно рішення Черкаської міської ради № 564 від 20.07.1999 р. змінено порядковий вуличний знак будинку по АДРЕСА_5 на АДРЕСА_6 .

Також суд зазначає, що відповідач не проживала в даному будинку та ним не користувалася.

З огляду на встановлені обставини, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, так як припинення частки відповідача на житловий будинок, яка складає 1/16 та є незначною, із виплатою її вартості, не призведе до порушення прав та інтересів відповідача.

За ч. 2 ст. 365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Відповідно до абзацу 3 пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», розмір такої грошової компенсації визначається за угодою сторін, а за відсутності такої угоди - судом за дійсною вартістю будинку (квартири) на час розгляду справи.

Відповідно до висновку суб`єкта оціночної діяльності про ринкову вартість об`єкту нерухомості, а саме 1/16 частки житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд за адресою: АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_2 , загальна ринкова вартість 1/16 частки вказаного житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд склала 79 600 грн. без врахування ПДВ. Вартість земельної ділянки не входить у вартість оцінюваної частини житлового будинку.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем, на виконання вимог ч. 2 ст. 365 ЦК України, внесено на депозитний рахунок Територіального управління ДСА України в Черкаській області кошти у сумі 79 600 грн., відповідно до платіжної інструкції L.84030055.1 від 16.01.2025.

Доводи відповідача про те, що позивач після поховання ОСОБА_5 замінила замки в будинку та категорично відмовила їй у наданні ключів та доступу до будинку, тому вона не має можливості проживати в будинку та приймати участь в його утриманні, суд відхиляє, оскільки наведені обставини нічим не підтвердженні, з позовом до суду про усунення перешкод у користуванні майном ОСОБА_2 не зверталася.

Не заслуговують на увагу і доводи відповідача щодо заниженої вартості її частку домоволодінні. Відповідач ніяких доказів протилежного суду не надала, клопотань щодо призначення судової експертизи суду не заявляла.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи, що частка відповідача у житловому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , за своїм розміром та вартістю є незначною, виділити частку у спільному майні в натурі з технічної точки зору неможливо, судом не встановлено наявності домовленості між сторонами про спільне володіння і користування житловим будинком, відповідач у спірному будинку не проживає та має у власності інше житло, а також те, що позивачем внесено на депозитний рахунок вартість належної відповідачу частки, суд вважає за можливе припинити за відповідачем право власності на 1/16 частку у спільному майні.

З урахуванням викладеного, після детального з`ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд вважає, що позовні вимоги позивача своє знайшли підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 81, 83, 89, 264-268 ЦПК України, ст.ст. 11. 16, 182, 183, 316, 317, 319, 328, 346, 355, 356, 358 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_2 на 1/16 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 .

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) грошову компенсацію за 1/16 частку житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , в розмірі 79 600 грн. (сімдесят дев`ять тисяч шістсот гривень 00 коп.), шляхом перерахування цієї суми на користь ОСОБА_2 з депозитного рахунку Територіального управління ДСА України в Черкаській області (платіжної інструкції L.84030055.1 від 16.01.2025, отримувач: ТУ ДСАУ в Черкаській області, розрахунковий рахунок UA0003652, назва отримувача: ДКС України м. Київ; )

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на 1/16 частку будинковолодіння, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , право власності на яку належало ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, а відповідачем - в той же строк з дня залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ).

Треті особи: ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , єдина відома адреса: АДРЕСА_3 ).

ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 )

Повний текст рішення складено 13.06.2025