Справа № 490/3376/25
н/п 2-с/490/146/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Черенкової Н.П.,

при секретарі Романової К.Т.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу № 490/3376/25 за заявою Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» про видачу судового наказу про стягнення в солідарному порядку ОСОБА_1 , ОСОБА_2 боргу за спожиту теплову енергію, -

ВСТАНОВИВ:

05.05.2025 року Центральним районним судом м. Миколаєва видано судовий наказ (справа №490/3376/25), яким стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» борг за спожиту теплову енергію за період з 01.11.2022 року по 01.04.2025 року в розмірі 4 141,23 грн та судовий збір у розмірі по 151,40 грн з кожного.

03.06.2025 року від ОСОБА_1 надійшла заява про скасування судового наказу, в якій заявник висловлюєсвою незгоду із заявленими вимогами, вважає за необхідне скасувати судовий наказ, мотивуючи це наступним.

Заявник вказує, що під`їзд АДРЕСА_1 , в якому знаходиться їх квартира, стягувачем не опалюється, в під`їзді взагалі відсутні батареї опалення. В порушення вимог нормативних документів з теплопостачання стягувачем разом з управляючою компанією ТОВ «Центральний-1» на початку розрахунку не було проведено енергетичний аудит будинку та не встановлено факт розбіжностей з проектом будинку щодо відсутності батарей опалення (демонтовано ще на той час ЖЕКом №13 багато років тому). Також заявник зазначає, що стягувач здійснив неправомірне нарахування обсягу послуг по їх квартирі. Обсяги наданих послуг було значно завищено, а розрахунок хибний. Реалії такі, що температурний режим в під`їзді підтримується тільки завдяки ефекту відкривання дверей в житлових приміщеннях, як тих що опалюються стягувачем централізовано, так і тих, які використовують індивідуальну систему опалення.

Отже, на підставі вищевикладеного, заявники вважають, що заборгованість нарахована неправомірно, а тому у заяві про видачу судового наказу вбачається спір про право, отже судовий наказ підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 05.06.2025 року дану заяву залишено без руху, надано заявнику строк на усунення недоліків, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

10.06.2025 року від ОСОБА_1 , на виконання вимог ухвали від 05.06.2025 року, надано заяву про усунення недоліків, з доданою квитанцією про сплату судового збору.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 10.06.2025 року прийнято дану заяву до розгляду, призначено судове засідання.

Відповідно до частини другої статті 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно трекінгу зі сайту АТ «Укрпошта» судовий наказ вручено 29.05.2025 року, заявник звернувся до суду з заявою про скасування судового наказу 03.06.2025 року.

За такого, строк на звернення з даною заявою ОСОБА_1 не пропущено.

Згідно із частиною третьою статті 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Отже, враховуючи вимоги цивільно - процесуального законодавства - судовий наказ скасовується, якщо надійшла заява боржника про скасування судового наказу.

Відповідно до роз`яснень, викладених в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року за № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Крім того, мають враховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником; із доданих документів вбачається пропуск позовної давності, то така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто, в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржників проти вимог стягувача означає наявність спору про право та при цьому закон не зобов`язує перевіряти наявні матеріали справи, а тому відповідна заява боржників є єдиною підставою для скасування судового наказу.

Отже, зазначені в заяві про скасування судового наказу доводи заявника можуть бути перевірені судом лише під час розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

За таких обставин, оскільки спірний наказ видано без врахування наведених у заяві про скасування судового наказу обставин та фактів, зважаючи на те, що боржник оспорює наявність заборгованості, суд доходить висновку, що заява про скасування судового наказу підлягає задоволенню.

Клопотання про поворот виконання судового наказу не заявлено.

За приписами частини другої статті 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що у даному випадку з правовідносин, які склалися між сторонами вбачається спір про право, тому суд вважає, що судовий наказ від 05.05.2025 року по справі №490/3376/25 підлягає скасуванню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.170,171 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу № 490/3376/25 за заявою Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» про видачу судового наказу про стягнення в солідарному порядку ОСОБА_1 , ОСОБА_2 боргу за спожиту теплову енергію задовольнити.

Скасувати судовий наказ, виданий Центральним районним судом м. Миколаєва 05 травня 2025 року у справі №490/3376/25 за заявою Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» про видачу судового наказу про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» борг за спожиту теплову енергію за період з 01.11.2022 року по 01.04.2025 року в розмірі 4141,23 грн та судовий збір у розмірі по 151,40 грн з кожного.

Роз`яснити стягувачу його право на звернення з тією самою вимогою до суду у позовному порядку.

Ухвала оскаржується в порядку, передбаченому ст.ст. 352-354 ЦПК України.

Суддя Н.П. Черенкова