Справа № 645/1437/25
Провадження № 2/645/1368/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2025 року Немишлянський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Ульяніч І.В., при секретарі Циганок В.М., учасники справи: представник позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ», відповідач ОСОБА_1 - не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з вказаним позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором №100941081 від 26.11.2021 року в розмірі 17520,34 грн., з яких: 7001,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 8999,34 грн. сума заборгованості за відсотками та 1520,00 грн. сума заборгованості за відсотками. Стягнути з відповідача заборгованість за договором позики №75984254 від 29.07.2021 року в розмірі 9694,48 грн., з яких: 5000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу та 4694,48 грн. сума заборгованості за відсотками, а також судові витрати з судового збору в розмірі 3028,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 26.11.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 100941081. Кредитний договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, згідно п.6 кредитного договору. Підписанням кредитного договору відповідач підтвердила, що вона ознайомилась з наявними схемами кредитування, отримала проект цього кредитного Договору разом із додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомилась з усіма його умовами. Приймаючи умови кредитного договору, відповідач також підтверджує, що умови договору їй зрозумілі та вона підтверджує, що договір адаптовано до її потреб та фінансового стану, а інформація надана їй кредитодавцем з дотриманням вимог законодавства та забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання.

16.07.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 16072024, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Мілоан» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Таким чином, до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 100941081 від 26.11.2021 року.

Відповідно до Договору відступлення права вимоги № 16072024 від 16.07.2024 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 17520,34 грн., з яких:

- 7001,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу;

- 8999,34 грн. - сума заборгованості за відсотками;

- 1520,00 грн. сума заборгованості за комісією.

Крім того, 29.07.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 був укладений Договір позики № 75984254. Згідно з п.1 Договору позики, за цим Договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику»), на погоджений умовами Договору строк (надалі - «Строк Позики»), шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми позики. Підписанням цього Договору позики відповідач підтверджує, що вона ознайомилась, на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст.12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». (п.п. 5.1. п. 5 Договору позики) А також погодилась, що до моменту підписання Договору позики вивчила цей Договір та правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору їй зрозумілі, (п.п. 5.2. п. 5 Договору позики)

14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечна агенція необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до, умов якого ТОВ «1 Безпечна агенція необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечна агенція необхідних кредитів» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Таким чином, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 75984254 від 29.07.2021 року.

Відповідно до Договору відступлення права вимоги № 14/06/21 від 14.06.2021 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 9694,48 грн., з яких:

- 5000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу;

- 4694,48 грн. - сума заборгованості за відсотками.

З моменту отримання прав вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалось нарахувань жодних штрафних санкції.

Посилаючись на неналежне виконання ОСОБА_1 кредитних зобов`язань, позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитними договорами в загальному розмірі 27214,82 грн., а також судові витрати з судового збору.

Ухвалою Немишлянського районного суду м.Харкова від 10.03.2025 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні.

Ухвалою суду від 07.04.2025 року задоволено клопотання відповідача про витребування письмових доказів, а саме витребувано у позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» оригінали електронних доказів з обов`язковими реквізитами, в тому числі - з електронними підписами сторін, які дадуть змогу перевірити цілісність та справжність електронних документів: 1) Договору про споживчий кредит №100941081 від 26 листопада 2021 року (кредитор ТОВ «Мілоан») з додатками: графік платежів за договором про споживчий кредит №100941081 від 26.11.2021 (Додаток 1); - паспорт споживчого кредиту №100941081 (Додаток 2); 2) Договору позики 75984254 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 29 липня 2021 року (кредитор ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Витребувано у позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» докази надсилання ОСОБА_1 одноразових ідентифікаторів щодо підписання відповідних кредитних договорів з усіма додатками до них: 1) Договору про споживчий кредит №100941081 від 26 листопада 2021 року (кредитор ТОВ «Мілоан») з додатками: - графік платежів за договором про споживчий кредит №100941081 від 26.11.2021 (Додаток 1); - паспорт споживчого кредиту №100941081 (Додаток 2); 2) Договору позики 75984254 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 29 липня 2021 року (кредитор ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»).

Ухвала суду про витребування доказів від 07.04.2025 року позивачем не виконана, письмові докази до суду не надходили.

В судове засідання представник позивача, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання представника ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» про розгляд справи за його відсутності, згідно якого позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує.

ОСОБА_1 , яка належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, надала суду письмові пояснення відповідно до яких позовні вимоги не визнала, просила про відмову у задоволені позовних вимог. Також просила справу розглядати за її відсутності.

У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, з`ясувавши доводи позивача, викладені у позові, та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що 26.11.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 був укладений Договір про споживчий кредит № 100941081, сума кредиту складає 8000, 00 грн. (п.1.2 Договору), строком на 15 днів з дати надання кредиту, тобто до 11.12.2021 року (п.1.4 Договору), комісія за надання кредиту 1520,00 грн., яка нараховується за ставкою 19,00% від суми кредиту одноразово (п.1.5.1 Договору), зі сплатою відсотків за користування кредитом 3000,00 грн., які нараховуються за ставкою 2,50% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п.1.5.2 Договору), зі сплатою стандартної (базової) процентної ставки за користування кредитом у розмірі 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п.1.6 Договору).

Відповідно до п.6.2 Договору, розміщені в Особистому кабінеті Позичальника проект цього Кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію Товариства про укладення Кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього Кредитного договору (акцепт) надається Позичальником шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер Позичальника, а Позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього Кредитного договору/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене Позичальником через сайт Товариства, мобільний додаток, месенджери або у SMS- повідомленні з мобільного телефонного номеру Позичальника на номер 2277 (вартість відправки SMS- повідомлення для Позичальника визначено у Правилах). Після укладення цей Кредитний договір надається Позичальнику шляхом розміщення в Особистому кабінеті Позичальника. Додатково укладений електронний кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд Товариства направлено Позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими Позичальником Товариству. (а.с.10,11)

Згідно Графіку розрахунків та орієнтовної сукупної вартості кредиту, загальна вартість кредиту на час закінчення строку кредитування 11.12.2021 року становить 12520,00 грн. та складається з: суми кредиту в розмірі 8000,00 грн, процентів за користування кредитом 3000,00 грн. та комісія за надання кредиту у розмірі 1520,00 грн., загальна вартість кредиту складає 12520,00 грн.

З досліджених документів вбачається, що як в Договорі про споживчий кредита, так і в Графіку платежів зазначені реквізити сторін, але відомостей про підписання даного Договору сторонами у будь-який спосіб, чи особисто або у електроному вигляді, за допомогою одноразового ідентифікатора, як це передбачено договором, матеріали справи не містять.

Відповідно до копії платіжного доручення №35721378 від 26.11.2021 року, ТОВ «Мілоан» перерахував ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 8000,00 грн., призначено платіжу: кошти згідно договору 100941081 /а.с.13/. Але матеріали справи не містять доказів про належність відповідачу банківської карти, на яку були перераховані кошти та отримання коштів відповідачкою.

16.07.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 16072024, відповідно до п.1.1 якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Мілоан» права грошової вимоги (Права Вимоги) до Боржників за кредитними Договорами вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між Кредитором і Боржниками.

Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 16072024 від 16.07.2024 року, від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 100941081 на суму 17520,34 грн.

З розрахунків заборгованості ТОВ «Мілоан» вбачається, що сума заборгованості ОСОБА_1 за тілом кредиту становить 7001 грн, а також нараховані відсотки за користування кредитом у розмірі 8999,34 грн. та заборгованість за комісією у розмірі 1520 грн.

Після відступлення права вимоги 16.07.2024 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не здійснювалось нарахування відсотків та штрафних санкцій. Розмір заборгованості залишився незмінним 17520,34 грн.

Крім того, 29.07.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 був укладений Договір позики № 75984254, сума кредиту складає 5000,00 грн. (п.2.12 Договору), строком на 20 днів з дати надання кредиту, тобто до 18.08.2021 року (п.2.2 Договору), процентна (базова) ставка складає 1,99% (п.2.3 Договору).

Згідно таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживання та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит на час закінчення строку кредитування 18.08.2021 року становить 5995,00 грн. та складається з: суми кредиту в розмірі 5000,00 грн. та процентів за користування кредитом 995,00 грн.

Згідно з п.1 Договору позики, за цим Договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику»), на погоджений умовами Договору строк (надалі - «Строк Позики»), шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми позики. Підписанням цього Договору позики відповідач підтверджує, що вона ознайомилась, на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст.12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». (п.п. 5.1. п. 5 Договору позики) А також погодилась, що до моменту підписання Договору позики вивчила цей Договір та правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору йому зрозумілі, (п.п. 5.2. п. 5 Договору позики)

Відповідно до п. 12 Договору, договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису/ одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію».

14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 14/06/21, відповідно до п.1.1 якого ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» права грошової вимоги (Права Вимоги) до Боржників за кредитними Договорами вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між Кредитором і Боржниками.

27.10.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено додаткова угода №12 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 р., зі змісту якого не вбачається ні загальної суми прав вимоги, що відступаються згідно Реєстру боржників №11 від 27.10.2023 р .(п.1 Додаткової угоди), ні загальної суми коштів, які Фактор сплачує Клієнтові (п.2 Додаткової угоди). В зазначених пунктах додаткової угоди інформація відсутня.

Відповідно до витягу з Реєстру боржників №11 від 27.10.2023 року та Акту прийому-передачі Реєстру боржників до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, від ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 75984254 на суму 9694,48 грн.

З розрахунків заборгованості позивача вбачається, що сума заборгованості ОСОБА_1 станом на 31.01.2025 року становить 9694,48 грн., яка складається з тіла кредиту становить 5000 грн, а також нараховані відсотки за користування кредитом у розмірі 4694,48 грн..

Після відступлення права вимоги 14.06.2021 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не здійснювалось нарахування відсотків та штрафних санкцій. Розмір заборгованості залишився незмінним 9694,48 грн.

Відповідно до положень статей 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, у тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). При цьому, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша статті 1077 ЦК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18 зроблено висновок, що правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання.

Указані норми права визначають такі ознаки договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №752/8842/14-ц та від 16 жовтня 2018 року у справі №914/2567/17, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. У справах про визнання недійсним договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора, та чи існують ці права на момент переходу.

У постанові Верховного Суду від 04 грудня 2018 року у справі № 31/160 (29/170(6/77-5/100) викладено правову позицію, згідно з якою, оцінюючи обсяг переданих прав, суд враховує загальновизнаний принцип приватного права «nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse haberet», який означає, що ніхто не може передати більше прав, ніж має сам.

Верховний Суд у постанові від 14 червня 2023 року у справі № 755/15965/17 зазначив, що дійсність вимоги (суб`єктивного права) означає належність первісному кредитору того чи іншого суб`єктивного права та відсутності законодавчих або договірних заборон (обмежень) на його відступлення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2022 року у справі № 910/12525/20 зроблено висновок, що відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом зазначених норм, права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача. Разом з тим положення ч. 1 ст. 203 ЦК України прямо встановлюють, що застосовуються саме до змісту правочину (сукупності його умов), а не до його суб`єктного складу. В тому випадку, коли особа відступає право вимоги, яке їй не належить, у правовідносинах відсутній уповноважений на таке відступлення суб`єкт. За загальним правилом п. 1 ч. 1 ст. 512, ст. 514 ЦК України у цьому разі заміна кредитора у зобов`язанні не відбувається.

Відповідно до ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі №914/868/17, від 18 жовтня 2018 року у справі №910/11965/16.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 2 листопада 2021 року у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.

Договір позики № 75984254 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено 29.07.2021 року, тобто через півтора місяці після укладення 14 червня 2021 року договору факторингу між ТОВ «1 Безпечна агенція необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» № 14/06/21.

Отже, право майбутньої вимоги на момент укладення договору факторингу мало би бути визначеною, тоді як жодної визначеної вимоги у Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечна агенція необхідних кредитів» щодо ОСОБА_1 на момент укладення договору факторингу від 14.06.2021 року не було, та сторони не могли передбачити, що 29.07.2021 року Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечна агенція необхідних кредитів» буде укладено договір з ОСОБА_1 .

Лише 27.10.2023 року згідно Витягу з реєстру прав вимоги № 11 до Договорору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року ТОВ «1 Безпечна агенція необхідних кредитів» передало ТОВ «ФК «ЄАПБ» право вимоги до відповідача.

Тобто станом на момент укладання Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року відповідачем не було укладено Договору позики від 29.07.2021 року, право вимоги не було визначено та відповідно кредитор відповідача ТОВ «1 Безпечна агенція необхідних кредитів» не міг його відступати.

Таким чином, позивач Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не надав суду належних, допустимих та достатніх доказів переходу до нього права вимоги до боржника ОСОБА_1 за Договором позики №75984254, який був укладений 29.07.2021 року, а договір факторингу, за умовами якого Товариству з обмеженою відповідальністю «ФК «ЄАПБ» передано право вимоги за договором, був укладений 14 червня 2021 року, тобто за півтора місяці до укладення Договору позики позики №75984254, який був укладений 29.07.2021 року.

Крім того, позивачем не надано суду доказів на підтвердження оплати за договорами факторингу від 16.07.2024 року, та від 14.06.2021.

За таких обставин, позивачем не надало доказів переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі за Договором про споживчий кредит від 26.11.2021 року, та договором позики від 29.07.2021 року, які укладеним із відповідачем, що є ще однією із підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст.ст. 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно із пунктами 5, 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну, або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (пункт 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19 (провадження № 61-7203св20).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються товариством, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим товариство має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

У рішенні від 11.07.2013 №7-рп/2013 Конституційний Суд України вказав, що умови договору споживчого кредиту, його укладення та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими споживач вважається слабкою стороною у договорі та підлягає правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності.

Відповідно до ч.4 ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п.6 ч.1ст.3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

Виходячи з наведених норм чинного законодавства, договір, в тому числі і кредитний, може бути укладений шляхом приєднання до запропонованих умов однією із сторін оформлений у формулярах або інших стандартних формах.

Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76,77 ЦПК України).

Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим, із наданих суду позивачем доказів не вбачається, що відповідач вчинив певну сукупність дій спрямовану на отримання кредиту від позичальників, а саме, зареєструвався в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію, отримав повідомлення від суб`єкта електронної комерції із одноразовим ідентифікатором, та прийняв пропозицію (оферту) позичальників шляхом використання (підписання) надісланого йому позичальником одноразового ідентифікатора.

Матеріали справи не містять і доказів надання відповідачці кредитних коштів.

Крім того, позивачем не виконана ухвала суду про витребування доказів, що свідчить про ухилення позивача від їх подання, враховуючи відсутність будь-якого повідомлення з приводу виконання ухвали суду.

Згідно ч. 10 ст. 84 ЦПКУкраїни у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

З урахуванням того, що в матеріалах справи відсутні докази укладання з відповідачем Договору про споживчий кредит, отримання відповідачем кредитних коштів, а також підтвердження зарахування грошових коштів саме на картку ОСОБА_1 , доказів переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі за Договором про споживчий кредит від 26.11.2021 року, та договором позики від 29.07.2021 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 19, 81, 141, 280-284, 274 ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В :

У задоволені позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи, які не оголошуються судом:

Позивач: ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів», , юридична адреса: 01032 м.Київ, вул. Симона Петлюри, буд.30, адреса для листування: 07400, Київська область, м.Бровари, вул. Лісова, буд.2, поверх 4;

Представник позивача: Какун Анна Станіславівна, ІПН НОМЕР_1 , адреса: 07400, Київська область, м.Бровари, вул. Лісова, буд.2, поверх 4.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНН НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 05.06.2025 року.

Головуючий суддя: І.В.Ульяніч