Справа № 583/2086/25
Охтирський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого судді Савєльєвої А.І.
за участю секретаря Доценко Т.Г.
розглянувши в залі суду м. Охтирка в порядку спрощеного позовного провадження справу за цивільним позовом Управління соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру отриманих коштів допомоги,
Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення коштів державної допомоги, виплаченої надміру. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що на обліку в Управлінні соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради перебуває ОСОБА_1 як отримувач допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам. У м. Харкові проживав у Холодногірському районі за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначає, що допомога призначається відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 №332. Відповідно до п. 2 Порядку з 1 серпня 2023 року допомога призначається на шість місяців внутрішньо переміщеній особі, яка вперше звернулася за призначенням допомоги, та виплачується щомісячно внутрішньо переміщеній особі або уповноваженій особі на внутрішньо переміщену особі. На підставі заяви про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам від 08.12.2023 рішенням Управління від 13.12.2023 ОСОБА_1 було призначено допомогу на проживання на період з 01.12.2023 по 31.05.2024 у розмірі 2000,00 грн. щомісяця та автоматично була продовжена на період з 01.06.2024 по 31.08.2024 у розмірі 2000,00 щомісячно. За результатами верифікації соціальних виплат, проведеної Міністерством фінансів України, виявлено, що ОСОБА_1 06.05.2024 виїхав за межі території України. Спеціалістами відділу превентивної, поточної та ретроспективної верифікації відділу соціальних допомог Управління неодноразово здійснювались спроби зв`язатися з ОСОБА_1 за контактним номером телефону НОМЕР_1 , але останній був відсутній в мережі, також відсутній у Viber та Telegram. З метою додаткової перевірки інформації щодо виїзду ОСОБА_1 за межі країни, Управлінням за № 10-87/3300/03-24 від 12.09.2024 направлений запит до Центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України. Згідно отриманої відповіді ОСОБА_2 06.05.2024 виїхав за межі України. Таким чином, ОСОБА_1 продовжував неправомірно отримувати допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам. ОСОБА_1 припинено виплату допомоги внутрішньо переміщеним особам з 01.07.2024 на підставі верифікації, наданих Міністерством соціальної політики України. За період з 01.07.2024 по 31.08.2024 ОСОБА_1 надміру отримані кошти допомоги в сумі 4000,00 грн. 01.11.2024 на адресу фактичного проживання ОСОБА_1 відділом соціальних допомог Управління направлено повідомлення про повернення надміру отриманої допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам в сум 4000,00 грн. Повідомлення повернуто до Управління з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання». З метою повернення до державного бюджету коштів шляхом відшкодування одержаних ОСОБА_1 сум допомоги, просить позов задовольнити.
Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою судді від 26.05.2025 відкрито спрощене позовне провадження по справі без повідомлення (виклику) сторін.
Представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує.
Відповідач по справі повідомлявся належним чином, судом направлялася копію ухвали про відкриття провадження в справі, від Укрпошти повернувся конверт з відміткою причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою», а також повідомлявся через оголошення на офійному веб-сайті суду. Клопотань до суду про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надходило.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Отже, судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи.
Суд вирішує справу відповідно до ст.ст. 280-284 ЦПК України.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
З Інформації Великописарівської селищної ради Охтирського району Сумської області від 23.05.2025 № 1107 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знятий з місця реєстрації 10.08.2023 за заявою власника житла, нове місце реєстрації місяця проживання не відоме (а.с.24).
08.12.2023 ОСОБА_1 звернулася до Управління соціального захисту населення Адіміністрації Холодногірського району Харківської міської ради із заявою про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (а.с.6-7).
За результатами верифікації соціальних виплат, проведеної Міністерством фінансів України, виявлено, що ОСОБА_1 06.05.2024 виїхав за межі території України (а.с.10-11, 13-14).
Спеціалістами відділу превентивної, поточної та ретроспективної верифікації відділу соціальних допомог Управління неодноразово здійснювались спроби зв`язатися з ОСОБА_1 за контактним номером телефону НОМЕР_1 , але останній був відсутній в мережі, також відсутній у Viber та Telegram (а.с.12).
Згідно інформації Центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України ОСОБА_2 06.05.2024 виїхав за межі України (а.с.15).
Рішенням начальника Управління соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради Щербата Г.М. від 08.10.2024 припинено виплату допомого внутрішньо переміщеним особам ОСОБА_1 з 01.07.2024. Встановлений розмір переплати 4000,00 грн, що утворилась з 01.07.2024 по 31.08.2024. Зобов`язано ОСОБА_1 повернути надміру отримані кошти на рахунок Управління. (а.с.16-17).
01.11.2024 на адресу фактичного проживання ОСОБА_1 відділом соціальних допомог Управління направлено повідомлення про повернення надміру отриманої допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам в сум 4000,00 грн. Повідомлення повернуто до Управління з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання» (а.с.18-19).
Грошова допомога призначається відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 №332 (надалі - Порядок).
Відповідно до абзацу 2 п.1 Порядку, грошова допомога призначається для забезпечення соціальної підтримки внутрішньо переміщеним осіб із числа незахищених верств населення та стимулювання до працевлаштування внутрішньо переміщених осіб працездатного віку.
Відповідно до абзаців 1, 2 п.8 Порядку, внутрішньо переміщеній особі, яка перебувала за кордоном і яка вперше звертається за призначенням допомоги виплата призначається відповідно до пунктів 2-4 цього Порядку на підставі заяви, особисто поданої не раніше ніж через 15 робочих днів після повернення в Україну, та за умови відповідності особи критеріям, зазначеним у пунктах 7, 71 і 8 цього Порядку.
Нарахування та виплата допомоги уповноваженій особі або отримувачу припиняється та більше не призначається/поновлюється починаючи з місяця, що настає за місяцем, в якому стало відомо щодо її повернення до покинутого місця проживання, або з місяця виїзду за кордон на постійне проживання, або з місяця, що настає за місяцем, у якому строк перебування за кордоном перевищує 30 календарних днів підряд чи 60 календарних днів сукупно протягом шестимісячного періоду отримання допомоги, або 60 та 90 календарних днів відповідно, в разі прийняття рішення про збільшення зазначеного строку за наявності обґрунтованих причин.
Пунктом 6 Порядку визначено, якщо отримувач або уповноважена особа повернувся до покинутого місця проживання, виїхав на тимчасове чи постійне місце проживання за кордон або перебуває за кордоном більш як 30 календарних днів підряд чи більш як 60 календарних днів сукупно протягом шестимісячного періоду отримання допомоги, він зобов`язаний повідомити про такі обставини органу соціального захисту населення/уповноваженій особі виконавчого органу сільської, селищної, міської ради/центру надання адміністративних послуг за місцем перебування на обліку або надіслати заяву з використанням засобів поштового/електронного зв`язку (за технічної можливості з накладенням кваліфікованого електронного підпису або використанням засобів електронної ідентифікації з високим або середнім рівнем довіри відповідно до вимог Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги").
За наявності технічної можливості отримувач допомоги за наявності реєстраційного номера облікової картки платника податків подає повідомлення пре відмову від допомоги засобами Порталу Дія, зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія).
Нарахування та виплата допомоги отримувачу припиняється починаючи з місяця, що настає за місяцем, в якому стало відомо щодо його повернення до покинутого місця проживання, або з місяця виїзду за кордон на постійне місце проживання, або з місяця, що настає за місяцем, у якому строк перебування за кордоном перевищує 30 календарних днів підряд чи більш як 60 календарних днів сукупно протягом шестимісячного періоду отримання допомоги, або 60 та 90 календарних днів відповідно, в разі прийняття рішення про збільшення зазначеного строку за наявності обґрунтованих причин.
Пунктом 9 Порядку визначено, що уповноважена особа зобов`язана протягом 14 календарних днів після виникнення змін, які впливають на визначення права на отримання допомоги, поштового/електронного проінформувати про це засобами зв`язку (за технічної можливості накладенням електронного підпису або використанням засобів електронної ідентифікації з високим або середнім рівнем довіри відповідно до вимогЗакону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги") орган соціального захисту населення, уповноважену особу виконавчого органу сільської, селищної, міської ради або центр надання адміністративних послуг.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 виїхала за кордон і не повернулася на територію України.
Дані обставини свідчать про те, що відповідач у справі не мав права на отримання допомоги з 01.07.2024 по 31.08.2024 та був зобов`язаний повідомити Управління соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради про виїзд за межі України з 06.05.2024, або скасувати призначення допомоги за допомогою мобільного додатку Порталу Дія (Дія).
З метою досудового врегулювання даного спору, позивачем 01.11.2024 відповідачу скероване повідомлення про повернення надмірно виплачених коштів у сумі 4000 гривень. Проте, дане повідомлення було залишене відповідачем без виконання.
Пунктом 29 Порядку визначено, що у разі неправомірного або повторного отримання внутрішньо переміщеною особою допомоги на проживання за певний період суми виплаченої допомоги повертаються особою добровільно або за вимогою органу соціального захисту населення.
Орган соціального захисту населення з моменту виявлення факту надмірне перерахованої (виплаченої) допомоги визначає обсяг неправомірно або повторно отриманих коштів та протягом 30 робочих днів повідомляє про це уповноваженій особі або отримувачу шляхом надсилання повідомлення з використанням засобів поштового/електронного зв`язку (із застосуванням засобів електронного сповіщення Єдиної системи (за технічної можливості)/ засобами мобільного зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.
У разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки орган соціального захисту населення вирішує питання про їх стягнення в судовому порядку.
Кошти надміру перерахованої (виплаченої) допомоги повертаються отримувачами та банками на не бюджетні рахунки органів соціального захисту населення, відкриті в Казначействі.
Згідно з ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Відповідно до ч.1 ст.1213 ЦК України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.
Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.
Відтак, відповідач знав про обставини, що можуть вплинути на отримання допомоги та не повідомив позивача про них, що є зловживанням з його боку.
Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд вважає аргументи позивача обгрунтованими та такими, що підтверджені належними та достатніми доказами у справі, оскільки такі не спростовані відповідачем.
Для спростування доводів позову відповідач жодних належних і допустимих доказів в спростування позовних вимог, визначених законом, суду не представив, відзиву на позовну заяву не подав.
В матеріалах справи відсутні будь - які докази, які свідчать про те, що позивачу повернені грошові кошти, як і відсутні докази, що позивачем безпідставно заявлені позовні вимоги, щодо їх повернення.
Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача коштів, сплачених надміру.
Відповідно до ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
В абзаці 4 п.2 постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викаденого, керуючись ст. ст. 3, 10, 12, 13, 81, 89, 258, 259, 263, 265, 274 - 279 ЦПК України, суд -
Позов Управління соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру отриманих коштів допомоги - задоволити.
Заочне рішення може бути переглянуте Охтирським міськрайонним судом Сумської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя А.І.Савєльєва