Справа № 215/3366/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2025 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі: головуючого, судді - Демиденка Ю.Ю.

за участю: секретаря - Мироненко А.О.

позивача - ОСОБА_1

Представника позивача, адвоката - Брикар О.М.

Представника відповідача, адвоката - Страха В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 в порядку загального позовного провадження в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України про встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу,-

УСТАНОВИВ:

23.05.2024 позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з даною позовною заявою.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач ОСОБА_1 вказує, що вона з 2010 року перебувала у фактично шлюбних відносинах з ОСОБА_3 . Від даних стосунків мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 24 лютого 2022 року, у зв`язку зі збройною агресією російської федерації, указом Президента України №64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває і нині. 16.06.2022 ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 призвано по мобілізації на військову службу, яку в подальшому він проходив у військовій частині НОМЕР_1 . ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 загинув під час виконання бойового завдання із забезпечення національної безпеки і оборони, у районі с. Кліщіївка, Донецької області.

31.07.2023 позивач ОСОБА_1 звернулась із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 . На адвокатський запит представника позивача, листом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08.09.2023 було повідомлено, що після доведення позивачем ОСОБА_1 за рішенням суду факту її проживання однією сім`єю із загиблим військовослужбовцем ОСОБА_3 , перебування у нього на отриманні, вона матиме право на соціально-правові гарантії, передбачені чинним законодавством та надано рекомендацію звернутися до суду для вирішення цього питання.

На підставі викладеного, позивач ОСОБА_1 просить суд встановити факт її проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 з 2010 року по 16.12.2022.

13.09.2024 представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 подав клопотання в якому зокрема просив розгляд справи здійснювати за його відсутності за наявними в матеріалах справи документами (а.с.34-39).

14.08.2024 від представника відповідача Міністерства оборони України Вологжаніної О.Д. надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона проти позовних вимог заперечує, вказує, що заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, оскільки позовна заява про встановлення факту спільного сумісного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу пов`язана з визнанням права на виплати, передбачені законодавством про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, компенсації та гарантії тому дана справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Крім того, зазначає, що навіть у разі наявності фактичних відносин між позивачем ОСОБА_1 та загиблим військовослужбовцем, це не є підставою стверджувати, що були сімейні відносини, а тому позивач на даний час не входить до числа осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги (а.с.41-46).

20.11.2024 представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Страхом В.О. наданий відзив на позовну заяву в якому проти позовних вимог заперечує, вказує, що позивач ОСОБА_1 та померлий ОСОБА_3 задовго до його смерті припинили будь-які шлюбні відносини. Вони не підтримували жодного емоційного чи юридичного зв`язку, характерного для сімейного життя, сторони не вели спільного побуту та не проживали разом. Це свідчить про повну відсутність спільного життя, яке є необхідною умовою для визнання існування сімейних відносин між двома людьми. Жодних прав і обов`язків між позивачем і померлим не існувало. Вони не несли відповідальності один перед одним у жодному аспекті, що могло б свідчити про продовження сімейних відносин. Сторони не мали жодного спільного майна, фінансових зобов`язань або спільних проектів. Їхнє життя було повністю відокремлене, що є ключовим доказом відсутності сімейних стосунків. Контакти ОСОБА_3 зі спільною дитиною не свідчать про відновлення або існування сімейних відносин саме із позивачем. Це було виключно виконанням батьківських обов`язків, що не пов`язано із відносинами між батьками дитини. Позивач не надала необхідних належних та допустимих доказів спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів, які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин, притаманних подружжю (а.с.91-95).

В судовому засіданні сторони надали аналогічні пояснення, що викладені ними у позовній заяві та відзиві на позовну заяву.

Відповідь на відзив на позовну заяву позивачем та її представником не надано.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

16.06.2022 ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 призваний по мобілізації на військову службу.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 загинув під час виконання бойового завдання (а.с.10, 11).

Звернувшись із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні допомоги через відсутність підтвердженого факту її проживання однією сім`єю із загиблим та перебування у нього на отриманні (а.с.9).

Частиною 1 статті 4 ЦПК України, визначеного право кожного в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21 дійшла висновку, що справи про встановлення факту проживання однією сім?єю без шлюбу із загиблим військовослужбовцем підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства незалежно від мети звернення до суду (зокрема, підтвердження соціального статусу для призначення та виплати одноразової грошової допомоги сім`ї військовослужбовця) і наявності в заявника певних цивільних прав та обов`язків чи виникнення публічно-правових спорів із суб`єктами владних повноважень.

Таким чином, суд відхиляє доводи представника відповідача Міністерства оборони України про необхідність розгляду даної справи в порядку адміністративного судочинства. Крім того суд вказує на те, що ОСОБА_1 вже зверталися за захистом свого права до суду адміністративної юрисдицції, та в відкритті проваджені в адміністративній справі було відмовлено (а.с.127-128). Залишена була без розгляду судом і заява ОСОБА_1 про встановлення вказаного факту в порядку окремого провадження, ухвалою суду від 01.04.2024 р. (а.с.8.)

Відповідно до п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (частина друга статті 3 СК України).

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року №5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п.

Про утворення особами сім`ї може свідчити не тільки укладення між ними шлюбу, кровне споріднення, усиновлення, а й інші обставини, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

У постанові Верховного Суду від 23 вересня 2021 року у справі №204/6931/20 вказано, що встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу передбачає доведення перед судом факту спільного їх проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи). Спільний побут, в свою чергу, передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо. До прав та обов`язків, притаманних подружжю, слід віднести зокрема, але не виключно, існування між чоловіком та жінкою, реалізацію ними особистих немайнових прав, передбачених главою 6 СК України, тощо. При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин. Наведені вище правові висновки суду повністю узгоджуються із правовими позиціями, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №554/8023/15-ц, постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі №244/4801/13-ц, від 28 листопада 2018 року в справі №127/11013/17, від 16 січня 2019 року у справі №343/1821/16-ц, від 27 лютого 2019 року у справі №522/25049/16-ц, від 27 березня 2019 року у справі №354/693/17-ц, від 17 квітня 2019 року у справі №490/6060/15-ц, від 15 серпня 2019 року у справі №588/350/15, від 23 вересня 2019 року у справі №279/2014/15-ц, від 10 жовтня 2019 року у справі №748/897/18, від 11 грудня 2019 року в справі №712/14547/16-ц, від 12 грудня 2019 року у справі №490/4949/17, від 18 грудня 2019 року в справі №761/3325/17-ц, від 24 січня 2020 року в справі №490/10757/16-ц, від 09 листопада 2020 року №757/8786/15-ц. Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу можуть бути, зокрема, але не виключно: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із "подружжя"; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства та ін. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року по справі №524/10054/16.

Тобто, із викладеного вбачається, що для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу слід враховувати сукупність всіх обставин та наданих доказів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.ч.1, 5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

На підтвердження факту свого проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 з 2010 року по 16.12.2022, позивачем ОСОБА_1 надані наступні докази:

- свідоцтво про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками якого є позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.11);

- Акт №63 від 27.09.2023, згідно якого депутат Лозуватської сільської ради Панченко Л.В., свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які є сусідами позивача ОСОБА_1 , встановили, що остання та ОСОБА_3 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживали в будинку АДРЕСА_1 , вели спільне господарство, мали спільний бюджет, в тому числі оплачували комунальні послуги та поточні витрати, а також разом виховували сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.12);

- довідка першого заступника сільського голови Лозуватської сільської ради Криворізького р-н. Дніпропетровської області №3590/0/2-23 від 28.09.2023, згідно якої позивач ОСОБА_1 проживала з громадянським чоловіком ОСОБА_3 та їх сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в будинку АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вели спільне господарство, мали спільний бюджет, в тому числі оплачували комунальні послуги та поточні витрати (а.с12);

- фотографії за тривалий проміжок часу, а саме на яких зображені разом ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з моменту виписки ОСОБА_1 з лікарні після народження сина ОСОБА_4 , а також їх фотографії в період проходження ОСОБА_3 військової служби (а.с.13-15);

- довідка ТВО командира військової частини НОМЕР_1 від 29.01.2023 в якій членами сім`ї ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , зазначені позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (а.с.116).

Крім того, представником позивача були надані й інші докази на підтвердження заявленої позовної вимоги в судових дебетах, але враховуючи неналежну стадію судового процесу для долучення цих доказів, судом було відмовлено в долучені їх до матеріалів справи.

Також, в судовому засіданні були допитані свідки.

Так свідок ОСОБА_7 , яка є рідною сестрою загиблого пояснила що ОСОБА_1 з ОСОБА_3 були родиною, проживали спільно з 2010 року до загибелі ОСОБА_3 , вели спільне господарство, спільно здійснювали покупки. Вони з ОСОБА_3 росли разом, батько покинув їх в 12 річному віці, життям дітей взагалі не цікавився. Проживаючи в с.Лозуватка вона спілкувалася з родиною ОСОБА_3 майже щонеділі, в подружжя були плани, вони збудували сарай, будували ванну кімнату. За браком коштів ОСОБА_3 на початку 2022 р. поїхав на заробітки у Львівську області де і був призваний до лав Збройних сил України. Перебуваючи тиждень у відпустці ОСОБА_3 приїхав та проживав з родиною, а весь час коли ОСОБА_3 був на заробітках та в ЗСУ він переводив грошові кошти ОСОБА_1 .

Згідно пояснень свідка ОСОБА_11 , яка займає посаду начальника служби у справах дітей Лозуватьської сільської ради, то її кабінет знаходиться поряд кабінетом бібліотекаря де працювала ОСОБА_1 . ОСОБА_3 , коли був вільний від роботи, постійно приходив з сином ОСОБА_4 до неї на роботу. Після загибелі батька вона спілкувалася з ОСОБА_4 , та в дитини дуже погіршився психічний стан, погіршилось навчання, він став пригніченим. Вдома в ОСОБА_1 вона не була, але знає, що подружжя були однією родиною.

Свідок ОСОБА_6 фельдшер лікарні пояснила, що з народження ОСОБА_4 - ОСОБА_3 займався його вихованням, проживаючи разом з дитиною та його матір"ю. Коли дитина підросла, ОСОБА_3 зробив у дворі спортивний майданчик, де займався з дитиною, ходив з сином на риболовлю, то син ОСОБА_4 був дуже привязаний до батька. Коли вона була в них дома по роботі, то бачила, що подружжя робило ремонт в літій кухні, знає що ОСОБА_3 виїжджав на заробітки за кордон.

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що вони як сусіди, з ОСОБА_1 , мають дітей одного віку, часто спілкувалися, та були один в одного в гостях. ОСОБА_1 з ОСОБА_3 проживали весь час спільно, робили все разом по господарству, придбали пральну машину, хлібопічку, велосипед.

Як свідок була опитана сама позивач ОСОБА_1 яка дала пояснення аналогічні поясненням інших свідків, та фактам викладеним в позовній заяві.

Вказані пояснення свідків цілком узгоджуються з інформацією, що міститься в наданих позивачем доказах, а тому ставити їх під сумнів суд не вбачає підстав.

Відповідно ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Таким чином, суд вважає, що надані позивачем ОСОБА_1 письмові докази та пояснення свідків в своїй сукупності підтверджують факт проживання ОСОБА_1 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 з 2010 року по 16.12.2022, зазначені докази суд вважає належними, допустимими достовірними та достатніми, а тому позовна заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, у зв`язку з задоволенням позовної заяви, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та Міністерства оборони України, з кожного по 322,97 грн. судового збору на користь позивача ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.12, 13, 206 ч.4, 247 ч.2, 263-267, 273, 274 ч.4 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України про встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу - задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 з ОСОБА_3 з 2010 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України, з кожного по 322,97 грн. судового збору на користь позивача ОСОБА_1 .

Рішення виготовлено та проголошено 09.06.2025.

Сторони мають право оскаржити рішення подавши на протязі тридцяти днів з дня складення повного судового рішення апеляційну скаргу безпосередньо в Дніпровський апеляційний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 .

Відповідач: Міністерства оборони України, адреса: м. Київ, пр. Повітрофлотський, 6, .

СУДДЯ: