Справа № 524/4052/25
Провадження №2/524/3976/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2025 року м.Кременчук

Автозаводський районний суд міста Кременчука в складі:

головуючого судді Алексашиної Н.С.,

секретаря судового засідання Антибури І.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Кременчукводоканал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Перша кременчуцька державна нотаріальна контора, ОСОБА_2 , про зняття арешту з майна, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до КП «Кременчукводоканал» про зняття арешту з майна.

В позові вказала, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1 .

Крім того, вона є власником 1/5 частини квартири АДРЕСА_2 . Іншими співвласниками квартири є її діти: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Також, співвласниками вказаної квартири є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які з 2001 року проживають у РФ.

За результатами нотаріальних перевірок позивачка довідалася, що на квартиру АДРЕСА_3 накладено заборону відчуження на підставі постанови від 07.09.2004 року державного виконавця ВДВС Автозаводського РУЮ у відповідності до виконавчого листа №2-5179 про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Кременчукводоканал» заборгованості у сумі 98 грн. 20 коп.

ОСОБА_1 стверджує, що не має заборгованості перед КП «Кременчукводоканал». Автозаводський ВДВС відмовив у знятті арешту, оскільки виконавче провадження не збереглося за спливом строків.

Крім того, на належну позивачці квартиру АДРЕСА_4 накладено заборону державним нотаріусом Першої кременчуцької державної нотаріальної контори Мусієнко Т.О. 26.03.1997 року у зв`язку з посвідченням договору довічного утримання між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 відповідно до вимог ст.73 ЗУ «Про нотаріат». Після смерті ОСОБА_6 нотаріус мала зняти заборону з нерухомого майна, однак, цього не відбулося, оскільки державний нотаріус Першої кременчуцької державної нотаріальної контори Мусієнко Т.О. припинила свою діяльність, а всі документи були передані до архіву.

Зважаючи на викладене, позивачка прохає звільнити з-під арешту квартиру АДРЕСА_3 та квартиру АДРЕСА_1 .

В судове засідання позивачка не з`явилася, подавши заяву про розгляд справи без її участі. /а.с.68/

Відповідач КП «Кременчукводоканал» направив відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що архівні справи про стягнення з ОСОБА_7 заборгованості за надані послуги знищені. Відомості про перебування на виконанні відповідних виконавчих проваджень відсутні. Станом на 08.05.2025 року заборгованість складається лише з нарахувань за квітень 2025 року. КП «Кременчукводоканал» майнових претензій до ОСОБА_7 не має та проти задоволення позовних вимог щодо зняття арешту з квартири АДРЕСА_2 не заперечує. /а.с.62-63/

Автозаводський ВДВС у м.Кременчуці направив заяву про розгляд справи без участі свого представника, при розгляді справи покладаються на розсуд суду. /а.с.65/

Перша кременчуцька державна нотаріальна контора направила до суду клопотання про розгляд справи без участі свого представника та ухвалити рішення на розсуд суду. /а.с.70/

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.2 ст.30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Судом встановлено, що позивачці ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою КП «Кременчуцьке МБТІ Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області» та копією свідоцтва Управління Житлово-комунального господарства від 20.07.1993 року. /а.с.20, 21/

Крім того, на підставі договору довічного утримання від 26.03.1997 року ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_6 отримала у власність квартиру АДРЕСА_1 . /а.с.18, 19/

При цьому, з реєстру прав власності на нерухоме майно убачається, що на обидві квартири накладено заборони відчуження: на квартиру АДРЕСА_3 Першою кременчуцькою державною нотаріальною конторою на підставі договору довічного утримання, а на квартиру АДРЕСА_4 на підставі постанови ВДВС Автозаводського РУЮ АЕ 554637. /а.с.13-16/

З постанови державного виконавця убачається, що арешт на квартиру АДРЕСА_1 накладено на підставі виконавчого листа №2-5179 Автозаводського районного суду м.Кременчука про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Кременчукводоканал» боргу 98,20 грн. /а.с.11/

Згідно відповіді Автозаводського ВДВС вказане виконавче провадження знищено за закінченням строку зберігання і підстави для самостійного зняття арешту з нерухомого майна у відділу відсутні. /а.с.9-10/

Суд звертає увагу на те, що у своїй позовній заяві позивачка зазначає навпаки, що на квартиру АДРЕСА_4 арешт накладено нотконторою на підставі договору довічного утримання, а на квартиру АДРЕСА_3 на підставі наявного виконавчого провадження про стягнення на користь КП «Кременчукводоканал». Такий порядок та підстави накладення арешту видаються логічними, оскільки предметом договору довічного утримання є саме квартира АДРЕСА_4 . Однак, як вже зазначалося, згідно реєстру прав власності та постанови державного виконавця арешт на квартиру АДРЕСА_4 накладено саме на підставі постанови ВДВС в порядку виконання виконавчого листа №2-5179 Автозаводського районного суду м.Кременчука про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Кременчукводоканал» боргу 98,20 грн. При цьому, в прохальній частині позову вимоги сформовані з правильним зазначенням підстав та органу, який наклав арешт.

Умови та підстави зняття арешту з майна врегульовані ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.3 ст.59 Закону у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

У відповідно до п.4 ч.2 ст.59 Закону підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника.

Частина 5 статті 59 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачає, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Згідно частини 1 статті 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. При цьому орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. (постанова ВП ВС від 26 листопада 2019 року у справі №905/386/18)

Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів (орган фіскальної служби), банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. (постанова ВС від 06 травня 2024 року у справі №725/3352/23).

Зважаючи на викладене, враховуючи відсутність заборгованості у ОСОБА_8 перед КП «Кременчукводоканал», відсутність майнових претензій стягувача (відповідача у справі) до ОСОБА_8 , відсутність виконавчого провадження щодо стягнення з ОСОБА_8 на користь КП «Кременчукводоканал» заборгованості, суд вважає за необхідне задовольнити заявлені позовні вимоги про зняття арешту з квартири АДРЕСА_1 .

Разом з тим, суд не знаходить підстав для зняття арешту з належної на праві спільної сумісної власності ОСОБА_8 квартири АДРЕСА_2 .

Як вже зазначалося (згідно даних реєстру прав власності на нерухоме майно) заборона відчуження на вказану квартиру накладена Першою кременчуцькою державною нотаріальною конторою на підставі договору довічного утримання від 26.03.1997 року.

Втім, за таких обставин КП «Кременчукводоканал» не є належним відповідачем за позовом про зняття арешту з майна, накладеного в порядку забезпечення виконання договору довічного утримання, оскільки не є особою, в інтересах якої накладено арешт на майно, стороною такого договору, кредитором або спадкоємцем, який заявляє свої права на майно передане за таким договором.

Позовних вимог до нотаріальної контори позивачка не заявляє. Відомості про звернення до нотаріуса для зняття арешту, накладеного на належне їй майно відповідно до статті 73 Закону України "Про нотаріат" (в редакції чинній на момент накладення заборони), та відповідь нотаріуса на таке звернення, позивачка не надала.

За таких обставин, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню частково, шляхом зняття арешту з квартири АДРЕСА_1 . Позовні вимоги до КП «Кременчукводоканал» про зняття арешту з квартири АДРЕСА_2 , накладеного Першою кременчуцькою державною нотаріальною конторою на підставі договору довічного утримання від 26.03.1997 року, задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.4-13, 174-181, 209-250, 258, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Кременчукводоканал» про зняття арешту з майна, задовольнити частково.

Скасувати арешт (заборону) на квартиру АДРЕСА_1 , належну ОСОБА_1 , накладений на підставі постанови ВДВС Автозаводського РУЮ серії АЕ 554637 від 07.09.2004 року в порядку виконання виконавчого листа №2-5179 Автозаводського районного суду м.Кременчука про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Кременчукводоканал» боргу 98,20 грн.

В частині скасування арешту (заборони) на квартиру АДРЕСА_2 , накладеного Першою кременчуцькою державною нотаріальною конторою на підставі договору довічного утримання від 26.03.1997 року, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Алексашина Н.С.