КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/7723/2025 Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2025 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Соколова В.В., Невідома Т.О.,

секретар Цуран С.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю «НОВОБУДОВА» на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 21 січня 2025 року по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВОБУДОВА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Голосіївського районного суду міста Києва перебувала цивільна справа №752/25540/24 за позовом ТОВ «НОВОБУДОВА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 17 грудня 2024 року справу прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Разом з тим, 20 грудня 2024 року до суду надійшла заява представника позивача Климко А.Д. про відкликання даного позову та повернення судового збору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплаченого при пред`явленні наведеної позовної заяви.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 20 грудня 2024 року заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю Климко А.Д. задоволено частково. Позов ТОВ «НОВОБУДОВА» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - залишено без розгляду. В решті вимог відмовлено.

У січні 2025 року до суду надійшла заява представника позивача Климко А.Д. про повернення судового збору у даній справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплаченого позивачем при подачі зазначеної позовної заяви 3028,00 грн, у зв`язку з тим, що вказані вимоги позову були залишені без розгляду.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 21 січня 2025 року у задоволенні заяви відмовлено.

Ухвалу суду мотивовано тим, що,з урахуванням норм п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», в яких зазначено про випадки, за яких суд не повертає судовий збір позивачу, у разі залишення позову без розгляду, а серед іншого, якщо такий позов було залишено без розгляду за заявою або клопотанням позивача, то в даному випадку відсутні законом передбачені підстави, для повернення позивачу судового збору у наведеній справі.

ПозивачТОВ «НОВОБУДОВА» подав апеляційну скаргу на ухвалу, в якій просить суд скасувати ухвалу, посилаючись на порушення норм процесуального права та ухвалити нове судове рішення, яким повернути ТОВ «НОВОБУДОВА» судовий збір, сплачений за подання позову.

В апеляційній скарзі зазначає, що позов було залишено без розгляду не за заявою позивача, оскільки позивач таку заяву не подавав. Оскільки позивачу не було відомо про відкриття провадження у справі, а підстави позову відпали, він скористався своїм процесуальним правом на відкликання позову.Тому вважає, що суд не мав підстав відмовляти йому у поверненні судового збору на підставі п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Відзиви на апеляційнускаргудо суду не надходили.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, тому суд апеляційної інстанції визнав за можливе, розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явилися, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Від представниці ТОВ «НОВОБУДОВА» Климко А.Д. надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Законом України «Про судовий збір» чітко визначено перелік підстав, відповідно до яких повертається сплачена сума судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, у своїй заяві про повернення судового збору представник позивача, посилаючись на положення п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», просить повернути позивачу суму сплаченого судового збору, за подання позовної заяви, оскільки наведені вимоги позову були залишені без розгляду судом.

Відмовляючи у задоволенні заяви позивача, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що в даному випадку ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 20 грудня 2024 року позовна заява була залишена без розгляду, на підставі частини 1 пункту 5 статті 257 ЦПК України, за відповідною заявою позивача. Отже, з урахуванням норм п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», в даному випадку відсутні законом передбачені підстави, для повернення позивачу судового збору у наведеній справі.

Апеляційний суд з таким висновком суду першої інстанції не погоджується.

Так, частиною 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі:

1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом;

2) повернення заяви або скарги;

3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі;

4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням);

5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Як видно із матеріалів справи, 26 листопада 2024 року ТОВ «НОВОБУДОВА» звернулось із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 17 грудня 2024 року справу прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

20 грудня 2024 року до суду надійшла заява представника позивача Климко А.Д. про відкликання даного позову та повернення судового збору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплаченого при пред`явленні наведеної позовної заяви.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 20 грудня 2024 року заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю Климко А.Д. задоволено частково. Позов ТОВ «НОВОБУДОВА» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - залишено без розгляду.

Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції посилався на те, що повернення позовної заяви внаслідок її відкликання неможливе після відкриття провадження у справі.

Разом з цим, поза увагою суду залишилось те, що ухвалу про відкриття провадження позивач отримав 21 грудня 2024 року (а.с. 50), а із заявою про відкликання позову звернувся 20 грудня 2024 року, тобто, до того як дізнався про відкриття провадження у справі. При цьому, заяву про залишення позову без розгляду ТОВ «НОВОБУДОВА» не подавало.

За таких обставин колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав вважати, що у даному випадку позов було залишено без розгляду за заявою позивача.

Постановляючиоскаржувану ухвалу, суд першої інстанції вказаного не урахував, тому дійшов помилкового висновку про відсутність передбачених законом підстав для повернення судового збору позивачу.

Відповідно до статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З урахуванням викладеного, ухвала суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви ТОВ «НОВОБУДОВА» про повернення судового збору.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженоювідповідальністю«НОВОБУДОВА»задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду містаКиєвавід 21 січня 2025 року скасувати, ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви.

Повернути Товариству з обмеженоювідповідальністю«НОВОБУДОВА»судовий збір у розмірі 308,80 грн, сплачений відповідно до платіжної інструкції №26691 від 30 жовтня 2024 року та 2725,20 грн, сплачений відповідно до платіжної інструкції №27103 від 30 жовтня 2024 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст складено04червня 2025 року.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді Т.О. Невідома

В.В. Соколова