Справа № 367/5007/25
Провадження №2/367/4322/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

09 червня 2025 року місто Ірпінь

Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді Білогруд О.О.,

за участі

секретаря судового засідання Трофимчук С.М.,

представника позивача у режимі відеоконференцзв`язку - Герасимовської Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ірпінського міського суду Київської області позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

установив:

представником позивача ОСОБА_3 від імені та в інтересах позивача ОСОБА_1 подано до Ірпінського міського суду Київської області вказану позовну заяву. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що сторони 30.01.2016 зареєстрували шлюб, що підтверджує копія відповідного свідоцтва, долученого до позовної заяви. У шлюбі народилися діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З жовтня 2024 року шлюбні стосунки погіршилися, стійкий розлад подружніх стосунків призвів до того, що сторони разом до сьогоднішнього дня не проживають, спільного домашнього господарства не ведуть. Діти проживають з відповідачкою, про що погоджено сторонами. У позивача та відповідача відсутні спільні інтереси, суттєво відрізняються погляди на життя, відсутнє взаємопорозуміння, почуття любові та поваги одне до одного втрачено, а тому позивач просить позовні вимоги задовольнити, шлюб, зареєстрований між позивачем ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2 розірвати.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано для розгляду судді Білогруд О.О. Ухвалою судді від 07.05.2025 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено до розгляду на 05.06.2025.

04.06.2025 до суду надійшло клопотання від ОСОБА_2 , в якій вона зазначила, що з позивачем вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. З жовтня 2024 року припинили контакти на предмет можливого спільного проживання. Сторони мають різні погляди на подальше життя, шлюб виявився не вдалим, спільне сімейне життя стало неможливим через різні світогляди і накопичені розбіжності у поглядах стосовно основоположних сімейних цінностей та побудов сімейних відносин, які так і не вдалося подолати. У відповідача відсутні почуття до позивача, шлюб розпався остаточно, носить формальний характер, а його збереження на майбутнє суперечитиме інтересам сторін. Сторони мають спільних дітей, які проживають з відповідачкою. Надання строку на примирення не виправить ситуацію. ОСОБА_2 також зазначила, що вказані обставини також підтверджує факт того, що вона також звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. З огляду на викладене, просила врахувати вказані обставини та провести судове засідання 05.06.2025 за її відсутності, у разі подання позивачем додаткових документів, то відкласти з метою забезпечити її можливістю ознайомитися з вказаними документами.

Ухвалою від 04.06.2025 клопотання представника позивача задоволено, допущено адвоката Герасимовську Н.М. до судового засідання у режимі відеоконференцзв`язку.

У судовому засіданні 05.06.2025 представник позивача позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Зазначила, що обставини, викладені у позовній заяві станом на день розгляду справи не змінилися. Зауважила, що це повторна спроба у сторін розлучитися, ОСОБА_1 звертався до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в подальшому відкликав, однак примирення не відбулося, відновити шлюбні стосунки не вдалося. Оскільки відповідачка у своєму клопотанні фактично визнала позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, то представник позивача просила повернути позивачу 50% сплаченого судового збору при зверненні до суду.

Частиною восьмою статті 279 ЦПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Оскільки відповідачка звернулася до суду із заявою, в якій зазначила обставини, що фактично свідчать про визнання нею позовних вимог, додаткових документів та обставин стороною позивач подано не було, тому суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що таке визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв`язку з чим є підстави для ухвалення судового рішення у справі.

У судовому засіданні 05.06.2025 на підставі частини першої статті 244 ЦПК України суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення, оголошено, що рішення суду буде проголошено 09.06.2025 о 08:30.

Фактичні обставини, встановлені судом.

30.01.2016 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 , про що 30.01.2016 складено відповідний актовий запис за № 37. Після укладення шлюбу ОСОБА_5 було присвоєно прізвище - ОСОБА_6 . Вказане підтверджується копією свідоцтва про шлюбу серії НОМЕР_1 .

В період шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (виданого17.03.2016), а ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дочка ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (виданого 06.02.2020).

Відповідно до статті 16 Загальної декларації прав людини від 10.12.1948, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються.

Сім`я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави.

Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України (далі СК України), шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги статті 110 Сімейного кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з частиною першою статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до частини третьої статті 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання (частина друга статті 104 СК України).

Відповідно до частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (стаття 113 СК України).

Відповідно до частини другої статті 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до частини другої статті 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Відповідно до частини третьої статті 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, враховуючи, що регулювання шлюбно - сімейних відносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаємопорозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи його розірвання, тобто шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, а примушування до шлюбу не допускається, враховуючи, що сторони ініціативи щодо примирення не проявили, як позивач так і відповідач наполягали на розлучені, взаємно просили строк на примирення не надавати, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідачка ОСОБА_2 свою позицію щодо відновлення прізвища у заяві не висловлювала, тому, враховуючи, що питання про вибір прізвища після розірвання шлюбу залежить від волевиявлення особи, яка його змінила, у зв`язку з реєстрацією шлюбу, за відсутністю відповідного клопотання суд не може вирішувати таке питання у цій справі.

Щодо судових витрат суд зазначає таке. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подані позову ОСОБА_1 було сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Разом з тим, відповідно до частини першої статті 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на те, що заява про визнання позову відповідачкою ОСОБА_2 подана 04.06.2025, тобто до розгляду справи по суті, наявні підстави для повернення позивачу із державного бюджету 605,60 грн, що становить 50% від сплаченого ним судового збору, сплачених ним при зверненні до суду.

З урахуванням наведеного‚ на підставі статей 24, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та керуючись статтями 12, 19, 76-81, 258-259, 263-265, 273, 280, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцем міста Суми, Сумської області, Україна, громадянином України, та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженкою міста Рівне, Рівненської області, Україна, громадянкою України, зареєстрований 30 січня 2016 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції, за актовим записом № 37, - розірвати.

Після набрання законної сили рішення суду про розірвання шлюбу направити до органу Державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Повернути позивачу ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок, відповідно до квитанції ID: 9808-3404-5997-8905 від 28 квітня 2025 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 09.06.2025.

ПОЗИВАЧ: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

ВІДПОВІДАЧ: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя О.О. Білогруд