Справа № 462/3469/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2025 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді - Пилип`юк Г. М.

за участю секретаря судового засідання - Байдали М. Б.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Фамільний дворик» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

встановив:

представник позивача ОСББ «Фамільний дворик» - адвокат Школьна А. В. звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача 70 091,35 грн. заборгованості, з яких: заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01.04.2021 року по 31.03.2024 року в сумі 46 654,6+0 грн., 3% річних у розмірі 4202,75 грн., інфляційні втрати у розмірі 19 234,00 грн., а також судові витрати.

Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 10.03.2025 року справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії такої ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено із змісту позовних вимог представник позивача ОСББ «Фамільний дворик» адвокат Школьна А. В., звертаючись до суду із позовною заявою обґрунтовує заявлені вимоги тим, що відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», розділу 1 Загальні Положення Статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного «Фамільний дворик» власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирних будинків, що розташовані за адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_8 , м. Львів, АДРЕСА_9 , які об`єднані спільною прибудинковою територією, елементами благоустрою, обладнанням та інженерною інфраструктурою. Відповідно до п. 2.1. Статуту ОСББ «Фамільний дворик» метою створення Об`єднання є забезпечення і захист співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів передбачених законодавством та Статутом. Об`єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками. Господарче значення діяльності Об`єднання може здійснюватися власними силами Об`єднання (шляхом самозабезпечення) або шляхом залучення на договірних засадах суб`єктів господарювання (п. 2.2 Статуту). Згідно п. 3.2., 3.3. завданням та предметом діяльності Об`єднання є забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку, прибудинкових будівель та прибудинкової території, сприяти співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами. ОСОБА_1 є співвласником багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 , в якому створено ОСББ «Фамільний дворик». Зокрема, вона є власником наступного нерухомого майна: нежитлове приміщення VI, VIII загальною площею 55,3 кв.м., які знаходяться за адресою АДРЕСА_10 , група нежитлових приміщень загальною площею 195,2 кв.м., які знаходяться за адресою АДРЕСА_11 , загальною площею 40,8 кв.м., яка знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 . ОСББ «Фамільний дворик» здійснює утримання та обслуговування вищевказаного будинку. Згідно Статуту ОСББ «Фамільний дворик» сплата встановлених загальними зборами Об`єднання плаваючих внесків і платежів, у тому числі, відрахувань до ремонтного, резервного фондів у розмірах і в термінах встановленими загальними зборами Об`єднання, є обов`язковою для всіх співвласників. Частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі, і відрахувань до резервного, ремонтного фондів встановлюються загальними зборами Об`єднання відповідно до законодавства та Статуту. Проте, свій обов`язок зі своєчасної оплати внесків співвласника багатоквартирного будинку, відповідач не виконала у повному обсязі, зокрема, станом на момент подання цієї позовної заяви сума заборгованості за період з 01.04.2021 року по 31.03.2024 року (включно) становить 46 654,60 грн.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, встановлено, що Об`єднання співвласників багатоквартирних будинків «Фамільний дворик» зареєстровано як юридичну особу із місцезнаходженням за адресою: АДРЕСА_1 .

Сторонами у справі не оспорюється також той факт, що позивач у справі є членом ОСББ «Фамільний дворик», як власник майна у будинку АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції судів, які розглядають справи за правилами цивільного, кримінального, господарського й адміністративного судочинства. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання, тобто діяти в межах установленої законом компетенції.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Положеннями ст. 20 ГПК України визначено коло справ, які підлягають розгляду в господарському суді, зокрема і справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, у тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту (ч. 1 ст. 385 ЦК України).

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників житлових та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» від 29.11.2001 року № 2866-III.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Положеннями ч. 2 ст. 4 Закону встановлено, що об`єднання створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій, визначених законом. Порядок надходження і використання коштів об`єднання визначається цим Законом та іншими законами України.

Основна діяльність ОСББ полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Отже, зазначений Закон визначає ОСББ як юридичну особу, створену власниками для сприяння використання їх власного майна, управління, утримання і використання неподільного та загального майна.

Органами управління ОСББ є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об`єднання. Вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Загальні збори скликаються і проводяться в порядку, передбаченому цим Законом для установчих зборів, правлінням об`єднання або ініціативною групою з не менш як трьох співвласників. Загальні збори скликаються не рідше одного разу на рік. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Рішення загальних зборів оприлюднюється. У передбачених статутом або рішенням загальних зборів випадках воно може бути надане співвласникам під розписку або направлене поштою (рекомендованим листом). Співвласники мають право знайомитися з рішеннями (протоколами) загальних зборів, затвердженими такими рішеннями документами та робити з них копії. Рішення загальних зборів може бути оскаржене в судовому порядку (ч. 1-8 ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»).

Як зазначає ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.02.2022 року у справі № 910/5179/20 вказано, що: «предметна та суб`єктна юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 ГПК України. Зокрема, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер, а також коли належність справ до юрисдикції господарських судів прямо передбачено положеннями законодавства.

Особливості правового режиму майна багатоквартирного будинку зумовлюють спеціальне правове регулювання порядку реалізації прав власниками нерухомого майна в такому будинку. Так, ч. 2 ст. 382 ЦК України визначено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку.

Прийняття рішення установчими зборами щодо всіх питань, віднесених до їх компетенції та виключної компетенції загальних зборів ОСББ відповідно до ст. 6, 10 Закону № 2866-ІІІ, стосується створення та управління ОСББ як юридичною особою, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України визначає предметну юрисдикцію спору з приводу стягнення членських внесків з члена ОСББ на утримання будинку та прибудинкової території судам господарської юрисдикції.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що спори, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності юридичної особи, є корпоративними в розумінні п. 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України і мають розглядатися за правилами ГПК України (постанови від 10.09.2019 року у справі № 921/36/18 (провадження № 12-293гс18, п. 4.19), від 01.04.2020 року у справі № 813/1056/18 (провадження № 11-1012апп19, п. 40), від 15.04.2020 року у справі № 804/14471/15 (провадження № 11-1106апп19, п. 39)). Відтак суди першої та апеляційної інстанцій правильно визначили підвідомчість такого спору господарським судам».

Такий висновок узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постановах від 13.10.2020 року у справах № 683/351/16-ц (провадження № 14-113цс20), № 695/2665/16-ц (провадження № 14-105цс20) про те, що відносини зі сплати членських внесків між учасниками юридичної особи та юридичною особою, створеною без мети отримання прибутку, є корпоративними.

Отже, з огляду на предмет спору членів ОСББ необхідно вважати носіями корпоративних прав, а відносини між ОСББ та його членами, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, - корпоративними.

Крім того, у постанові від 01.02.2022 року Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/5179/20, Верховний суд, зокрема, вказує на те, що ч. 2 ст. 22 Закону № 2866-ІІІ регламентовано, що питання самостійного забезпечення об`єднанням експлуатації та утримання багатоквартирного будинку та користування спільним майном у такому будинку регулюються ГК України в частині господарчого забезпечення діяльності негосподарюючих суб`єктів. Отже, виходячи з такого матеріально-правового регулювання зазначених правовідносини вони є господарськими за своєю правовою природою.

Згідно ч. 1, 2 ст. 21 Закону № 2866-ІІІ кошти об`єднання складаються, зокрема із внесків і платежів співвласників. Порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, встановлюються загальними зборами об`єднання відповідно до законодавства та статуту об`єднання. Отже, прийняття рішення про затвердження кошторису є реалізацією господарських функцій у такому непідприємницькому товаристві його вищим органом управління - зборами ОСББ. Така діяльність найбільш наближена до корпоративних відносин.

У даному випадку за встановленими судом обставинами справи вбачається, що між сторонами у справі виник спір як між органом правління ОСББ в особі голови ОСББ та членом ОСББ з приводу стягнення членських внесків, які справляються для забезпечення поточної діяльності Об`єднання.

Окрім цього, слід відзначити, що визначення правильної юрисдикції спорів має суттєве та важливе значення для можливості винесення у подальшому законного рішення у відповідній справі. У п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яку Україна ратифікувала Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, Першому протоколі та протоколах № 2, 4, 7 та 11 до конвенції» і які, відповідно до ст. 9 Конституції України, є частиною національного законодавства України передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За таких підстав, враховуючи предмет спору та суб`єктний склад у цій справі, суд приходить до висновку, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки вказаний спір є найбільш наближеним до спорів, пов`язаних з діяльністю юридичної особи, відтак повинен розглядатися за правилами господарського судочинства.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 256 ЦПК України якщо провадження у справі закривається з підстав, визначених пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен повідомити заявникові, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Враховуючи наведені норми закону, з огляду на те, що суд на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України дійшов висновку про закриття провадження у справі, відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦПК України позивачу роз`яснюється його право звернутися із позовом в порядку господарського судочинства до відповідного суду господарської юрисдикції.

Керуючись ст. 13, п. 1 ч. 1 ст. 255, 258, 260 ЦПК України, суд

постановив:

закрити провадження Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Фамільний дворик» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги про стягнення коштів, оскільки розгляд даної справи належить до юрисдикції господарського суду.

Роз`яснити позивачеві, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції господарського суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Суддя /підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя: Пилип`юк Г. М.