КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року

справа № 755/3030/24

провадження № 22-ц/824/3327/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Сушко Л.П.

при секретарі: Шереметьєвій М.В.

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція»

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2024 року, постановлене під головуванням судді Яровенко Н.О., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості посилаючись на те, що відповідачі є користувачами та мешканцями кв. АДРЕСА_1 .

Відповідно до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідачі своєчасно з січня 2017 року не вносили плату за отримані послуги з гарячого водопостачання та з вересня 2017 року за отримані послуги гарячого водопостачання в результаті чого утворилась заборгованість станом на 01 листопада 2023 року у розмірі 66 117,48 грн. Також просить суд стягнути інфляційну складову боргу у розмірі 11 263,39 грн., 3% річних у розмірі 3 087,10 грн., та судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 3028,00 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та гарячого водопостачання у розмірі 66 117 (шістдесят шість тисяч сто сімнадцять) гривень 48 копійок.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» інфляційну складову боргу в сумі 11 263,39 грн., 3 % річних в сумі 3 087,10 грн., а всього 14 350,49 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» судові витрати по сплаті судового збору з кожного відповідача по 1 514,00 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду представникОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою, в якій рішення суду в частині стягнення заборгованості з апелянта скасувати, постановити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до копії витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва ОСОБА_2 зареєстрував місце проживання в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 лише 14.09.2023 року, тобто за 1 місяць до закінчення періоду нарахування заборгованості. У зв`язку з цим з апелянта не може бути стягнута заборгованість за період з 30.01.2017 року по 14.09.2023 року, оскільки в цей період він не був зареєстрований у вищевказаній квартирі. Таким чином, індивідуальним споживачем комунальних послуг є саме ОСОБА_4 , яка є одноосібним власником квартири на підставі договору дарування.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_5 апеляційну скаргу підтримав, просив задовольнити.

Позивач в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи містять докази, що відповідачі є споживачами послуг в період виникнення боргу з центрального опалення та постачання гарячої води за послуги, що здійснюються ТОВ «Євро-реконструкція» за адресою: АДРЕСА_2 . Судом було з`ясовано та підтверджується наявними у справі доказами, що відповідачі належним чином свої зобов`язання за договором про надання послуг не виконували, внаслідок чого утворилась заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з січня 2017 року та з вересня 2017 за отримані послуги з гарячого водопостачання станом на 01 листопада 2024 року у розмірі 66 117,48 грн., з яких заборгованість з центрального опалення становить 32 622,63 грн. та постачання гарячої води становить 33 494,85 грн. З огляду на те, що відповідачі прострочили виконання грошового зобов`язання, а відтак солідарному стягненню підлягають інфляційні втрати у розмірі 11 263,39 грн. та 3% річних у розмірі 3 087,10 грн.

Колегія суддів частково погоджується з висновком суду, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 є користувачами та мешканцями кв. АДРЕСА_1 .

За адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровані наступні особи:

- ОСОБА_1 , в період з 06.03.2007 року по теперішній час відповідно до довідки № 107745043 від 22.02.2024 року;

- ОСОБА_6 , в період з 14.09.2023 року по теперішній час відповідно до довідки № 107745171 від 22.02.2024 року.

Відповідачі своєчасно з січня 2017 року не вносили плату за отримані послуги з гарячого водопостачання та з вересня 2017 року за отримані послуги гарячого водопостачання в результаті чого утворилась заборгованість станом на 01 листопада 2023 року у розмірі 66 117,48 грн., інфляційна складова боргу у розмірі 11 263,39 грн., 3% річних у розмірі 3 087,10 грн.

Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до пункту 6 частини другої статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець (підприємство, яке надає житлово-комунальні послуги) зобов`язаний проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі їх ненадання.

Згідно з частиною першою статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статей 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 26.01.2022 по справі № 201/11406/20.

Як вбачається з довідки № 107745171 від 22.02.2024 року ОСОБА_6 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 з 14.09.2023 року. (а.с. 9). Позивач просив стягнути з відповідачів заборгованість за період з січня 2017 по березень 2023 року. Таким чином, з апелянта не може бути стягнута заборгованість за період з січня 2017 року по жовтень 2023 року, оскільки в цей період він не був зареєстрований у вищевказаній квартирі.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» підлягає стягненню заборгованість за жовтень 2023 року, тобто за період, який особа була зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 .

Згідно ст. 376 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; недоведеність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст.141, 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2024 року скасувати в частині задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» про солідарне стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та гарячого водопостачання, ухвалити в цій частині нове рішення наступного змісту.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та гарячого водопостачання у розмірі 482,32 грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» на користь ОСОБА_2 сплачений судовий з бір у розмірі 4 542,00 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 10 червня 2025 року.

Суддя-доповідач:

Судді: