Справа № 550/261/25
Провадження № 2/550/199/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2025 року селище Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Литвин В.В.,

розглянувши в залі суду в селищі Чутове за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі також позивач) звернулося до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 (далі також відповідач) про стягнення заборгованості за договорами позики та кредиту.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 25.04.2024 між ТОВ «Мілоан» (первісний кредитор) та відповідачем було укладено договір про споживчий кредит № 6426913 (далі також Кредитний договір № 6426913), який підписано електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора.

На підставі договору факторингу № 28082024/2 від 28.08.2024 право вимоги за вказаним Кредитним договором № 6426913 в сумі непогашеної відповідачем заборгованості в розмірі 27 462,80 грн. перейшло до позивача.

19.04.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (первісний кредитор) та відповідачем було укладено договір позики № 79885792 (далі також Договір позики № 79885792), який підписано електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора.

На підставі договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 право вимоги за вказаним Договором позики № 79885792 в сумі непогашеної відповідачем заборгованості в розмірі 15 642,00 грн. перейшло до позивача.

26.04.2024 між ТОВ «Аванс кредит» (первісний кредитор) та відповідачем було укладено кредитний договір № 44003-04/2024 (далі також Кредитний договір № 44003-04/2024), який підписано електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора.

На підставі договору факторингу № 25072024 від 25.07.2024 право вимоги за вказаним Кредитним договором № 44003-04/2024 в сумі непогашеної відповідачем заборгованості в розмірі 23 535,00 грн. перейшло до позивача.

Також, 04.04.2024 між ТОВ «Аванс кредит» (первісний кредитор) та відповідачем було укладено кредитний договір № 05837-04/2024 (далі також Кредитний договір № 05837-04/2024), який підписано електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора.

На підставі договору факторингу від 20.08.2024 № 20082024 право вимоги за Кредитним договором № 05837-04/2024 в сумі непогашеної відповідачем заборгованості в розмірі 10 500,00 грн. перейшло до позивача.

Позивач зазначає, що згідно з умовами зазначених договорів позики та кредиту відповідач отримав у позику від первісних кредиторів грошові кошти на умовах строковості та оплатності, що визначені положеннями цих договорів, однак, умови вказаних договорів не виконав, суми позики, кредиту не повернув, проценти за користування ними та інші, передбачені договорами платежі не сплатив, внаслідок чого виникла заборгованість на загальну суму 77 139,80 грн.

У зв`язку з цим позивач звернувся з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача суму заборгованості та судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3 028,00 грн.

Ухвалою судді Хоменка Д.Є. від 06.03.2025 було відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, визначено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

У зв`язку із закінченням повноважень судді Хоменка Д.Є. згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.04.2025 справу передано для розгляду судді Литвин В.В.

Ухвалою судді Литвин В.В. від 02.05.2025 справу прийнято до свого провадження, постановлено повторно розпочати розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

Відповідач у визначений судом строк відзив на позов не подав, правом подати свої заперечення проти позовних вимог не скористався, про розгляд судом справи повідомлений належним чином (а.с. 100).

Клопотання від сторін про розгляд справи у судовому засіданні за участю сторін до суду не надходили.

З урахуванням викладеного, розгляд справи по суті здійснюється судом за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним у справі доказам, керуючись своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Частина 5 ст. 263 ЦПК України визначає, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При цьому суд зазначає, що положеннями ст. 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доказування та надання доказів, а саме, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ч.ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Судом встановлено, що 25.04.2024 між ТОВ «Мілоан» (первісний кредитор) та відповідачем було укладено договір про споживчий кредит № 6426913 (далі також Кредитний договір № 6426913), який підписано електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора.

Відповідно до умов Кредитного договору № 6426913 первісний кредитор зобов`язався надати відповідачу грошові кошти в сумі 9 000,00 грн. (п.1.2.) строком на 355 днів (п.1.3.), процентна ставка протягом першого розрахункового періоду згідно з Графіком платежів 255,50% річних (п.1.5.2.), а протягом решти періоду кредитування 511,00% річних (п.1.5.3.), а позичальник зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування нею і передбачену договором комісію в сумі 506,00 грн. (п.1.5.1.).

На підставі договору факторингу № 28082024/2 від 28.08.2024, укладеного між ТОВ «Мілоан» і позивачем, відповідно до витягу з Реєстру боржників № 2 до вказаного договору факторингу (а.с 26) право вимоги за Кредитним договором № 6426913 в сумі непогашеної відповідачем заборгованості в розмірі 27462,80 грн. перейшло до позивача.

Позивач зазначає, що відповідач свої зобов`язання за Кредитним договором № 6426913 не виконав, суму кредиту не повернув, проценти за користування ним та комісію не сплатив, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача 27 462,80 грн. заборгованості, що складається із 9 000,00 грн. заборгованості за основним зобов`язанням, 13456,80 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом, 506,00 грн. заборгованості за комісією за надання кредиту та 4500,00 грн. заборгованості за неустойкою, що підтверджується відомістю первісного кредитора про щоденні нарахування та погашення (а.с 27-28).

На підтвердження надання первісним кредитором суми кредиту відповідачу позивачем додано до позовної заяви додано платіжне доручення № 129301284 від 25.04.2024 (а.с.20).

Однак, дослідивши вказане платіжне доручення, суд дійшов висновку, що воно не може бути сприйняте судом у якості доказу перерахування первісним кредитором ТОВ «Мілоан» відповідачу кредиту в сумі 9 000,00 грн. згідно з Кредитним договором № 6426913, оскільки таке платіжне доручення не містить обов`язкових реквізитів платіжного первинного документа, зокрема, посади і прізвища, підпису особи, яка брала участь у здійсненні господарської операції, будь-яких відміток про виконання даного платіжного доручення.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України» 2. Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити:назву документа (форми);дату складання;назву підприємства, від імені якого складено документ;зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Залежно від характеру господарської операції та технології обробки облікової інформації до первинних документів можуть включатися додаткові реквізити (печатка, номер документа, підстава для здійснення операції тощо). Первинні документи, створені автоматично в електронній формі програмним забезпеченням інформаційно-комунікаційної системи, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови наявності накладеного електронного підпису чи печатки з дотриманням вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

За таких умов, позивачем не доведено факту отримання відповідачем кредиту за Кредитним договором № 6426913.

До матеріалів справи позивачем не додано належних доказів на підтвердження перерахування кредиту в сумі 9 000,00 грн за Кредитним договором № 6426913 на банківський рахунок відповідача, а також не надано будь-яких інших документів, оформлених відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», які підтверджували би здійснення первісним кредитором господарських операцій з надання кредиту відповідачеві.

Суд зауважує, що будь-яких посилань на такі докази не містить і позовна заява. В позовній заяві не зазначено про неможливість позивачем подати такі докази та не заявлено клопотання про витребування їх у інших осіб.

З урахуванням наведеного, позивачем не доведено виникнення у відповідача зобов`язань, що випливають із кредитного договору, зокрема щодо повернення суми кредиту, сплати процентів, комісії та неустойки.

Відповідно, право вимоги щодо заявлених до стягнення з відповідача сум у позові за Кредитним договором № 6426913 не перейшло до позивача і за договором факторингу № 28082024/2 від 28.08.2024.

За таких обставин в позові в частині стягнення 27 462,80 грн. заборгованості за Кредитним договором № 6426913 належить відмовити у зв`язку з недоведеністю обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Також, 19.04.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (первісний кредитор) та відповідачем було укладено договір позики № 79885792 (далі також Договір позики № 79885792), який підписано електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора.

Відповідно до умов Договору позики № 79885792 первісний кредитор зобов`язався надати відповідачу грошові кошти в сумі 5500,00 грн. строком на 20 днів, денна процентна ставка (фіксована) 0,98%, а позичальник зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування нею.

Позивач зазначає, що відповідач свої зобов`язання за Договором позики не виконав, суму позики не повернув, проценти за користування нею не сплатив.

На підставі договору факторингу від 14.06.2021 № 14/06/21, укладеного між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та позивачем, згідно з витягом з Реєстру боржників № 32 від 25.09.2024 (а.с. 47) право вимоги за вказаним договором позики № 79885792 перейшло до позивача.

У зв`язку з наведеним позивач просить стягнути з відповідача 15 642,00 грн. заборгованості, що складається із 4 950,00 грн. заборгованості за основною сумою боргу та 10 692,00 грн. заборгованості за пенею.

Згідно з умовами вказаного договору факторингу від 14.06.2021 № 14/06/21 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Згідно з п. 1.2 договору факторингу, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта приймання-передачі відповідного реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт приймання-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 517 та ч. 1 ст. 519 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з положеннями ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Всупереч наведеному, матеріали справи не містять доказів перерахування первісним кредитором за договором позики № 79885792 суми позики у розмірі 5500,00 грн. відповідачу.

До матеріалів справи позивачем не додано будь-яких доказів на підтвердження перерахування позики в сумі 5 500,00 грн за договором позики № 79885792 на банківський рахунок відповідача, а також не надано ні боргових розписок, ні будь-якого іншого документів, оформлених відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», які підтверджували би здійснення первісним кредитором господарських операцій з надання позики відповідачеві.

Суд зауважує, що будь-яких посилань на такі докази не містить і позовна заява. В позовній заяві не зазначено про неможливість позивачем подати такі докази та не заявлено клопотання про витребування їх у інших осіб.

Доказів передання грошей первісним кредитором відповідачеві суду не надано.

За наведених обставин, позивачем не доведено факту надання первісним кредитором грошових коштів відповідачу згідно з умовами договору позики № 79885792.

Отже, в силу положень ст. 1046 ЦК України за відсутності доказів передання грошей відповідачу (позичальнику) договір позики № 79885792 не може вважатися укладеним.

З урахуванням викладеного, позивачем не доведено виникнення у відповідача зобов`язань, що випливають із договору позики, зокрема щодо повернення суми позики, сплати процентів та пені.

Відповідно, право вимоги щодо заявлених до стягнення з відповідача сум у позові не перейшло до позивача і за договором факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021.

За таких обставин, в позові в частині стягнення суми заборгованості в розмірі 15 642,00 грн. на підставі договору позики № 79885792 від 19.04.2024 належить відмовити у зв`язку з недоведеністю обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Також 26.04.2024 між відповідачем і ТОВ «Аванс кредит» (первісний кредитор) укладено договір про надання фінансового кредиту № 44003-04/2024 (далі також Кредитний договір № 44003-04/2024), згідно з умовами якого первісний кредитор зобов`язався надати відповідачеві кредит в сумі 9 000,00 грн. строком на 120 днів, до 23.08.2024, денна процентна ставка - 1,50%, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним на визначених договором умовах.

Позивач зазначає, що відповідач свої зобов`язання за Кредитним договором не виконав, суму кредиту не повернув, проценти за користування ним не сплатив.

На підставі договору факторингу від 25.07.2024 № 25072024, укладеного між ТОВ «Аванс кредит» та позивачем, згідно з витягом з Реєстру боржників від 25.07.2024 до вказаного договору факторингу (а.с. 64) право вимоги за Кредитним договором № 44003-04/2024 перейшло до позивача.

У зв`язку з наведеним позивач просить стягнути з відповідача 23 535,00 грн. заборгованості, що складається із 9 000,00 грн. заборгованості за основною сумою боргу та 12 285,00 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом.

При цьому, згідно з розрахунком суду сума заборгованості, що заявлена позивачем до стягнення 9 000,00 грн. + 12 285,00 складає 21 285,00 грн., а не 23 535,00 грн., як вказано позивачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Матеріали справи не містять доказів перерахування первісним кредитором за Кредитним договором № 44003-04/2024 суми позики у розмірі 9 000,00 грн. відповідачу.

Суд зауважує, що будь-яких посилань на такі докази не містить і позовна заява. В позовній заяві не зазначено про неможливість позивачем подати такі докази та не заявлено клопотання про витребування їх у інших осіб.

З урахуванням наведеного, позивачем не доведено виникнення у відповідача зобов`язань, що випливають із кредитного договору, зокрема щодо повернення суми кредиту, сплати процентів.

За таких обставин в позові в частині стягнення 23 535,00 грн. заборгованості за Кредитним договором № 44003-04/2024 від 26.04.2024 належить відмовити у зв`язку з недоведеністю обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Що стосується позовних вимог про стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 05837-04/2024 від 04.04.2024 (далі також Кредитний договір № 05837-04/2024), укладеним між ТОВ «Аванс кредит» (первісний кредитор) та відповідачем, суд зазначає наступне.

Даний договір укладено в електронній формі та є письмовим правочином, який відповідає вимогам ст.ст. 207, 208, 1047, 1055 ЦК України, оскільки він вчинений в письмовій формі та підписаний уповноваженими особами.

Згідно з умовами Кредитного договору № 05837-04/2024 первісний кредитор зобов`язався надати відповідачеві кредит в сумі 3 000,00 грн. строком на 120 днів, до 01.08.2024, денна процентна ставка - 2,50%, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним на визначених договором умовах.

Первісний кредитор свої зобов`язання за Кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти в сумі 3 000,00 грн., що підтверджується довідкою ТОВ «Універсальні платіжні рішення» вих. № 3466_03 від 30.01.2025 (а.с. 72).

Відповідач же свої зобов`язання за Кредитним договором № 05837-04/2024 не виконав, суму кредиту не повернув, проценти за користування ним не сплатив.

На підставі договору факторингу від 20.08.2024 № 20082024, укладеного між ТОВ «Аванс кредит» та позивачем, згідно з витягом з Реєстру боржників від 20.08.2024 до вказаного договору факторингу (а.с. 74) право вимоги за Кредитним договором № 05837-04/2024 перейшло до позивача.

У зв`язку з наведеним позивач просить стягнути з відповідача 10 500,00 грн. заборгованості, що складається із 3 000,00 грн. заборгованості за основною сумою боргу та 7 500,00 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

В порушення умов Кредитного договору та положень ст.ст. 509, 526, 530, 1054 ЦК України відповідач на дату пред`явлення позову заборгованість не сплатив.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно з положеннями ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строки відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

За змістом ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Суду не надано доказів виконання відповідачем грошового зобов`язання за кредитним договором № 05837-04/2024 від 04.04.2024.

З огляду на загальні правила доказування негативних фактів, враховуючи неспростування відповідачем твердження позивача про неповернення кредиту, суд вважає встановленою обставину неповернення 3 000,00 грн кредиту за Кредитним договором № 05837-04/2024.

Таким чином, з відповідача підлягають стягненню 3 000,00 грн. заборгованості за тілом кредиту.

Також з відповідача підлягає стягненню заборгованість за процентами за користування кредитом в межах заявленої позивачем до стягнення та не запереченої відповідачем суми 7 500,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку про часткове задоволення позову.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 10 500,00 грн. заборгованості за Кредитним договором № 05837-04/2024 від 04.04.2024, з яких 3 000,00 грн. заборгованість за основним боргом (тілом кредиту) та 7 500,00 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом.

В іншій частині позову належить відмовити у зв`язку з безпідставністю.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд покладає судовий збір на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

10 500,00 грн х 100 / 77 139,80 грн = 13,61 % (розмір задоволених позовних вимог);

3028,00 грн х 13,61 % = 412,11 грн (розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача).

Керуючись ст.ст. 11, 16, 514, 517, 519, 525, 526, 1046-1055 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 274-279, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 05837-04/2024 від 04.04.2024 в сумі 10 500 (десять тисяч п`ятсот) грн. 00 коп. та судові витрати зі сплати судового збору в сумі 412 (чотириста дванадцять) грн. 11 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя В.В. Литвин