Справа № 559/1012/25
Провадження № 2/559/634/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

02 червня 2025 року місто Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі

головуючого судді Макеєва С.В.,

за участю секретаря судового засідання Франчук А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дубно справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції учасників.

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики у загальному розмірі 32187, 12 грн., а також судових витрат у справі. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 08.10.2022 року ОСОБА_2 позичив у нього 30 000 гривень, за умови повернення не пізніше ніж через 4 дні, тобто до 12.10.2022 року. Договір позики грошових коштів оформили письмовою розпискою. Доказом цьому є оригінал розписки від 08.10.2022 року. Позичені гроші ОСОБА_2 не повернув, а продовжує ними користуватися. 01.04.2023 року ОСОБА_2 знову позичив у нього грошові кошти у сумі 4150 доларів США, які зобов`язався повернути до 18.04.2023 року, про, що зазначив у письмовій розписці. Договір позики грошових коштів оформили письмовою розпискою. Станом на день подачі позову відповідач борг не віддав, тобто своїх зобов`язань не виконав. На його прохання повернути борг жодним чином не реагує. Зважаючи на це, змушений звернутись до суду. Прострочення виконання зобов`язання є підставою для нарахування штрафних санкцій 1% від простроченої суми за кожен день прострочення.

Станом на 18.03.2025 року сума нарахованих процентів за договором позики від 08.10.2022 (3% річних згідно ст. 625 ЦК України) становить 2187,12 грн. Таким чином загальна сума вимоги за цим договором складає 32187,12 грн. А сума нарахованих процентів за договором позики від 01.04.2023 (3% річних згідно ст. 625 ЦК України) становить 238,76 доларів США. Таким чином загальна сума вимоги за цим договором складає 4389 доларів США.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

Ухвалою Дубенського міськрайонного суду від 01.04.2025 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням сторін) .

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Пасічник Ю.О., згідно поданих заяв, просять провести розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити в повному обсязі. Долучили оригінали боргових розписок, які просили повернути після дослідження.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання сторони не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, шляхом надсилання поштових відправлень, які повернулися із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», із заявами по суті справи, клопотаннями чи відзивом до суду не звертався.

Керуючись ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим провести судове засідання без участі сторін на підставі наявних у справі доказів. Відповідно ч.2 ст.247, ч. 4 ст. 268 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІІ.Фактичні обставини,встановлені судом.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 взяв у ОСОБА_1 в позику грошові кошти в сумі 30000, 00 грн., терміном на 4 дні. Відповідачем власноруч заповнена та підписана розписка від 08.10.2022 (а.с. 11).

Також, ОСОБА_2 взяв у ОСОБА_1 в позику грошові кошти в сумі 4150 доларів США, які зобов`язався повернути до 18.04.2023 року. Відповідачем власноруч заповнена та підписана розписка від 01.04.2023 (а.с.12).

Боргові розписки заповнені та підписані ОСОБА_2 , відповідають вимогам закону і породжують правові наслідки, що наступають внаслідок невиконання договору позики та умов, визначених у змісті розписки. Вищезазначені розписки, складені 08.10.2022 та 01.04.2023 підтверджують як факт отримання відповідачем коштів за договором позики, так і зобов`язання повернути ці кошти, що не виконані відповідачем, оскільки оригінали розписок надала суду саме сторона позивача.

Згідно розрахунку суми заборгованості, борг становить 32187,12 грн. за борговою розпискою від 08.10.2022 та 4389 доларів США за борговою розпискою від 01.04.2023, з врахуванням 3% річних згідно ст. 625 ЦК України.

IV. Норми права, які застосував суд.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ч.1 ст.1046ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 2 ст.1047ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем грошової суми або визначеної кількості речей.

Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у постанові від 11 листопада 2015 року № 6-1967цс15, розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Аналогічна позиція неодноразово висловлювалася і Верховним Судом у постановах від 10 грудня 2018 року у справі № 319/1669/16, від 08 липня 2019 року у справі № 524/4946/16, від 12 вересня 2019 року у справі № 604/1038/16.

Статтею 204 ЦК України визначено принцип презумпції правомірності правочину - правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідальність за порушення грошового зобов`язання передбачена ст. 625 ЦК України, згідно якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підтвердження невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань по поверненню суми позики позивач надав суду оригінали розписок відповідача від 08.10.2022 та від 01.04.2023.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висловленої в постанові від 25.04.2012 року у справі № 6-24ц12, наявність оригіналу розписки в кредитора свідчить про існування невиконаного зобов`язання.

Статтею 524ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Статтею 533ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

V. Мотивована оцінка і висновки суду.

Суд приходить до висновку, що позивач надав належні та допустимі докази існування між ним та ОСОБА_2 зобов`язальних правовідносин. Наявність оригіналів боргових розписок у позивача (кредитора) свідчить про те, що боргове зобов`язання не виконане. Боргові розписка від 08.10.2022 та від 01.04.2023 підтверджують факт укладення договору позики між сторонами і отримання коштів відповідачем, як наслідок виникнення у нього обов`язку в їх поверненні. Відповідачем жодних доказів на спростування доводів позивача, зазначених ним у позові або ж сплати останньому боргу за договорами позики, до суду не подано, тому наданий позивачем розрахунок заборгованості та відсотків приймається судом як достовірний. Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за позовну заяву в розмірі 2140, 67 грн. (а.с. 7).

Керуючись ст.ст. 4, 10, 18, 76, 95, 133, 141, 223, 258, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 530, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити: стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за борговою розпискою від 08.10.2022 в сумі 32187 (тридцять дві тисячі сто вісімдесят сім) гривень 12 коп. та заборгованість за борговою розпискою від 01.04.2023 в сумі 4389 (чотири тисячі триста вісімдесят дев`ять) доларів США.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 2140 (дві тисячі сто сорок) гривень 67 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Дубенського міськрайонного суду Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його підписання. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його підписання до Рівненського апеляційного суду. Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про його перегляд чи апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя С.В. Макеєв