ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/88/24Головуючий у 1-й інстанції Герчаківська О.Я.
Провадження № 22-ц/817/355/25 Доповідач - Хома М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2025 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючої - Хома М.В.

суддів - Гірський Б. О., Храпак Н. М.,

секретар - Панькевич Т.І.

з участю представника ОСОБА_1 - адвоката Гриба О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 грудня 2024 року, ухвалене суддею Герчаківською О.Я., повний текст якого складено 30 грудня 2024 року, у цивільній справі №607/88/24 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Управління соціальної політики Тернопільської міської ради, ОСОБА_2 про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив визнати недієздатною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити над нею опіку та призначити заявника опікуном.

Заяву обґрунтовано тим, що заявник є зятем ОСОБА_2 , яка протягом тривалого періоду часу тяжко хворіє, страждає на амнезію, не може самостійно орієнтуватися у часі та просторі, виходити на вулицю та потребує постійного догляду.

Зазначав, що зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , разом із доньками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Разом із ними зареєстрована та проживає ОСОБА_2 , фактичний догляд за якою здійснює заявник.

ОСОБА_1 вказував, що його дружина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є донькою ОСОБА_2 , не проживає разом із заявником та ОСОБА_2 , не приймає участі в догляді за своєю матір`ю.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 23 грудня 2024 року заяву задоволено частково. Визнано недієздатною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Встановлено опіку над ОСОБА_2 . Обов`язки щодо опіки над ОСОБА_2 до призначення опікуна покладено на орган опіки та піклування - Управління соціальної політики ТМР. Визначено строк дії рішення про визнання недієздатною ОСОБА_2 - два роки з дня набрання рішенням законної сили.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції в частині відмови у призначенні його опікуном над недієздатною ОСОБА_2 та обовязку органу опіки і піклування Управління соціальної політики ТМР здійснювати опіку над недієздатною ОСОБА_2 до призначення їй опікуна - скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким заяву ОСОБА_1 задовольнити та призначити його опікуном над недієздатною ОСОБА_2 .

Вказує, що рішення суду в оскаржуваній частині є незаконним та необґрунтованим.

Зазначає, що ні заявник, ні Управління соціальної політики ТМР не зверталися до суду із питанням щодо призначення опікуном ОСОБА_2 заінтересованої особи, чи щодо покладення обов`язків опікуна на заінтересовану особу. Більше того, органом опіки було надано суду подання, яким погоджено кандидатуру заявника в опікуни, тому вважає, що суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні не надав належної оцінки поданню органу опіки і піклування, не мотивував, чому таке подання не взято до уваги та вийшов за межі заявлених вимог.

Питання щодо відсутності інших осіб, які могли б здійснювати опіку над ОСОБА_2 , встановлювалося в ході розгляду даної справи про що суд безпідставно не зазначив в оскаржуваному рішенні.

ОСОБА_2 є вдовою та мамою двох дітей: дочки ОСОБА_5 та сина ОСОБА_6 .

У колі ОСОБА_2 відсутні інші особи, окрім заявника, які могли б здійснювати опіку над нею, оскільки син ОСОБА_2 - ОСОБА_6 не може здійснювати щоденної опіки через фізичну відсутність в країні проживання матері, а дочка ОСОБА_5 не зареєстрована та не проживає з своєю матірю, не в змозі виконувати обовязки опікуна через поганий стан здоров`я, що стверджується висновком спеціаліста КНП №90 від 30.01.2025 року, якому на думку скаржника надано неналежну оцінку судом першої інстанції.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Гриб О.В. підтримав доводи апеляційної скарги.

Управління соціальної політики Тернопільської міської ради в судове засідання не з`явилося, надіславши клопотання про здійснення розгляду справи без участі їх представника, та зазначивши, що подання органу опіки і піклування щодо доцільності призначення опікуном ОСОБА_2 - ОСОБА_1 є повним та приймалося на підставі пакету документів, які було надано на засідання опікунської ради.

Заслухавши пояснення представника заявника, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині відмови у призначенні ОСОБА_1 опікуном недієздатної ОСОБА_2 , тому апеляційний суд відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України переглядає рішення суду лише в оскаржуваній частині.

Обставини справи.

Висновком судовопсихіатричного експерта № 307 від 09.05.2024 року встановлено, що ОСОБА_2 , 1941 р.н., виявляє ознаки розладів особистості та поведінки внаслідок дисфункції головного мозку з вираженими когнітивними розладами, що сягають рівня недоумства. Дана захворювання є хронічним, стійким психічним розладом. ОСОБА_2 не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

У ОСОБА_2 є двоє повнолітніх працездатних дітей - син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заявник ОСОБА_1 з 9.01.2000 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з дочкою ОСОБА_2 - ОСОБА_7 , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_8 .

Отже, заявник ОСОБА_1 є зятем ОСОБА_2 .

Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади №2023/010512728, сформованого 22.12.2023 року, та довідки ОСББ «Варшавський мікрорайон» № 128 від 28.12.2023 року ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . За вищевказаною адресою також зареєстровані: ОСОБА_1 та його доньки ОСОБА_9 (2020 р.н.) та ОСОБА_10 (2020 р.н.).

Інформація про реєстрацію місця проживання ОСОБА_5 у матеріалах справи відсутня, однак із консультативного висновку спеціаліста №850 щодо стану здоровя ОСОБА_5 вбачається, що місцем її проживання є квартира за адресою АДРЕСА_1 . Також із змісту подання органу опіки і піклування вбачається, що ОСОБА_1 проживає разом із своєю сімєю дружиною ОСОБА_5 та тещею ОСОБА_2 .

Згідно подання органу опіки і піклування (опікунської ради при виконавчому комітеті Тернопільської міської ради) №300/06 від 18.09.2024 року погоджено кандидатуру ОСОБА_1 в опікуни над своєю тещею ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у разі визнання її недієздатною.

Як вбачається із змісту подання органу опіки і піклування, опікунська рада при розгляді заяви ОСОБА_1 врахувала заяву ОСОБА_5 , яка не заперечує щодо того, щоб її чоловік ОСОБА_1 був опікуном ОСОБА_2 .

У поданні зазначено, що відповідно до медичного висновку виданого КНП «ЦПМСД» амбулаторія загальної практики-сімейної медицини № 11, за станом здоров`я ОСОБА_1 може бути призначений опікуном. Матеріально-побутові умови проживання сім`ї ОСОБА_1 належні для проживання. Заявник проживає разом із ОСОБА_2 та своєю дружиною і дітьми за адресою АДРЕСА_1 . ОСОБА_5 , яка є дочкою ОСОБА_2 , не заперечує, щоб її чоловік був опікуном тещі ОСОБА_2 .

В поданні відсутнє обгрунтування чи будь-яка оцінка взаємовідносин ОСОБА_1 з ОСОБА_2 , неможливість виконання обовязків опікуна дітьми ОСОБА_2 - сином ОСОБА_6 чи дочкою ОСОБА_5 .

Із змісту витягу з протоколу № 6 засідання опікунської ради при Виконавчому комітеті Тернопільської міської ради від 23.08.2024 року вбачається, що дочка ОСОБА_2 - ОСОБА_5 не може виконувати обовязки опікуна за станом здоровя (долучено довідку-висновок лікаря-психіатра ТОКПНЛ).

Питання щодо можливості виконання обовязків опікуна сином ОСОБА_2 - ОСОБА_6 на засіданні опікунської ради не обговорювалося.

На запит суду першої інстанції управлінням соціальної політики Тернопільської міської ради було надіслано копію консультативного висновку спеціаліста ТОККПНЛ №850 щодо стану здоровя ОСОБА_5 , яка була предметом розгляду на засіданні опікунської ради, про який вказано у витягу з протоколу №6 засідання опікунської ради від 23 серпня 2024 року.

Так, із змісту вказаного консультативного висновку (а.с.100) вбачається, що ОСОБА_5 встановлено наступний діагноз: соматоформна вегетативна дисфункція з тривожно-депресивним станом. Рекомендовано: пароксин 20 мг, кветіксол 25 мг.

Вказаний консультативний висновок не містить жодної інформації про те, чи встановлений ОСОБА_5 діагноз перешкоджає їй виконувати обовязки опікуна, здій снювати догляд за іншими особами.

Як вбачається з інформації, наданої Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України №607/88/24/861/2025 від 15.04.2025 року на ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 27.03.2025 року в межах задоволеного клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Гриба О.В. про витребування відомостей про перетин державного кордону України ОСОБА_6 за період з 01.01.2019 року по теперішній час, ОСОБА_6 15.11.2019 року о 12:24 год здійснив виїзд через пункт пропуску Шегині за межі України на транспортному засобі з номерним знаком НОМЕР_1 . Інформація про в`їзд ОСОБА_6 на територію України відсутня.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права.

Відповідно до статті 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Згідно зі статтею 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до статті 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

У частині першій статті 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна (частина перша статті 300 ЦК України).

Системно проаналізувавши зміст частини першої статті 60 ЦК України та частини першої статті 300 ЦПК України можливо дійти висновку, що обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 736/1508/17 (провадження № 61-39361св18), від 23 листопада 2021 року у справі № 751/9572/19 (провадження № 61-3053св21), від 28 лютого 2024 року у справі №372/3474/21 (провадження № 61-16349св23), від 27 листопада 2024 року у справі № 341/1526/23 (провадження № 61-6358св24), від 04 грудня 2024 року у справі № 634/1126/23 (провадження № 61-9837св24).

Відповідно до статті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

Положеннями статті 63 ЦК України закріплено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Відповідно до частини першої статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.

При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88.

Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (постанова Верховного Суду від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20).

Відмовляючи у задоволенні заяви в частині призначення заявника ОСОБА_1 . Опікуном ОСОБА_2 , суд першої інстанції прийшов до висновку, що подання органу опіки і піклування щодо можливості призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 є таким, що складене передчасно, без повного дослідження всіх обставин, та оцінив його критично.

Зокрема, суд констатував, що в поданні органу опіки та піклування не надано будь - якої оцінки особистих взаємовідносин заявника та ОСОБА_2 , яка зареєстрована за місцем проживання ОСОБА_1 та його сім`ї безпосередньо перед зверненням заявника до суду; подання не містить обґрунтування неможливості здійснення опіки іншими особами; консультативний висновок спеціаліста про стан здоров`я доньки ОСОБА_2 ОСОБА_5 не містить обмежень щодо призначення останньої опікуном своєї матері.

Також, суд зазначив, що органом опіки і піклування не встановлено наявність у ОСОБА_2 інших близьких родичів, які можуть бути опікунами цієї особи.

Такий висновок суду відповідає вимогам закону і ґрунтується на матеріалах справи.

Так, подання органу опіки і піклування щодо призначення ОСОБА_1 опікуном не містить жодних оцінок, обгрунтувань щодо урахування особистих стосунків між заявником та його тещею ОСОБА_2 .

Обовязковість врахування особистих стосунків між заявником та підопічним відповідає правовим висновкам, висловленим Верховним Судом в постановах від 26.06.2024 року (справа № 742/887/23), від 24.12.2024 року (справа № 716/662/24).

Також органом опіки і піклування не досліджувалися обставини можливості здійснення ОСОБА_1 повноважень опікуна у зв`язку із зайнятістю на роботі.

Водночас, при внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка.

Крім цього, колегія суддів зазначає, що саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення його опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан та закріплений статтею 65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати необхідність такого, уникаючи можливих зловживань в цьому питанні, та належним чином мотивувати своє подання про можливість призначення особи опікуном та, перш за все, необхідність такого, що узгоджується із висновком, висвітленим в постанові Верховного Суду від 28.05.2025 року у справі №641/7190/23.

Подання не містить належного обгрунтування неможливості виконання обовязків опікуна повнолітніми працездатними дітьми ОСОБА_2 та необхідності призначення опікуном саме заявника, який є зятем ОСОБА_2 .

Апеляційним судом перевірено доводи апеляційної скарги щодо неможливості здійснення догляду сином ОСОБА_2 - ОСОБА_6 за своєю мамою, у зв`язку із його перебуванням з 2019 року за межами України.

Разом з тим, дана обставина не дає підстав для скасування оскаржуваного судового рішення в частині відмови у призначенні заявника опікуном недієздатної ОСОБА_2 , оскільки судом не встановлено обставин, які перешкоджають дочці ОСОБА_2 - ОСОБА_5 виконувати обовязки опікуна її недієздатної матері.

Із консультативного висновку спеціаліста №850 щодо стану здоровя ОСОБА_5 , який був предметом оцінки органу опіки і піклування, не вбачається протипоказань для здійснення догляду за ОСОБА_2 її дочкою ОСОБА_5 . Останній рекомендовано лише медикаментозне лікування таблетками, не вказано будь-яких рекомендацій щодо режиму праці та відпочинку, обмежень трудової діяльності, тощо. При дослідженні стану здоров`я ОСОБА_5 спеціалістами КНП зазначено, що мовний контакт останньої продуктивний, на запитання відповідає по суті, мислення послідовне.

Також із протоколу засідання органу опіки і піклування не вбачається, які мотиви взяті за основу для висновку, що зазначений консультативний висновок спеціаліста №850 свідчить про такий стан здоровя ОСОБА_5 , який перешкоджає їй виконувати обовязки опікуна матері.

Будь яких інших доказів неможливості здійснення догляду ОСОБА_5 за своєю мамою за станом здоров`я матеріали справи не містять.

Отже, судом першої інстанції надана належна правова оцінка поданню органу опіки і піклування, консультативному висновку спеціаліста №850 щодо стану здоровя ОСОБА_5 , тому протилежні доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає необгрунтованими.

При цьому колегією суддів враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразова відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанції просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення («Серявін та інші проти України», № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Рішення суду є законним та обґрунтованим, підстав для його скасування з мотивів, викладених у апеляційній скарзі колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 141, 367, 375, 382-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 грудня 2024 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 9 червня 2025 року.

Головуюча Хома М.В.

Судді Гірський Б.О.

Храпак Н.М.