Справа №716/985/25
У Х В А Л А

про забезпечення позову

09.06.2025 місто Заставна

Заставнівський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді Вайновської О.Є.,

секретаря судового засідання Шафер В.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна,

ВСТАНОВИВ:

29.05.2025 позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про поділ спільного сумісного майна: квартири АДРЕСА_1 , грошових коштів, сплачених на погашення кредиту, посилаючись на те, що вказане майно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Ухвалою судді Заставнівського районного суду Чернівецької області від 03.06.2025 відкрито провадження у справі, призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження на підготовче судове засідання.

Одночасно з позовною заявою позивачкою подано клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_2 , комплекс нежитлових будівель по АДРЕСА_3 , а також шляхом заборони власнику вчиняти дії направлені на відчуження.

Заява про забезпечення позову за своєю формою та змістом відповідає положенням ст.151 ЦПК України. На виконання ч.6 ст.151 ЦПК України, до заяви про забезпечення позову додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених ЗУ «Про судовий збір» порядку і розмірі.

А тому підстави для повернення заяви про забезпечення позову відсутні.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Так, відповідно до частин 1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України визначені види забезпечення позову, зокрема, накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; забороною вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання (п.1, 2 ч.1 ст.150 ЦПКУ країни).

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову (ч.1 ст.150 ЦПК України).

Частинами 1, 6-8 ст.153 ЦПК України визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 р. № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову та додані до неї документи, суд виходить з того, що між сторонами існує спір про поділ майна, яке є об`єктом спільної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , нерухоме майно, яке є об`єктом поділу зареєстроване за відповідачем ОСОБА_2 , а отже, йому як власнику належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Розпорядження відповідачем ОСОБА_2 майном, яке є об`єктом спільної власності подружжя, може призвести до неможливості чи утруднення виконання рішення суду про поділ майна подружжя.

За таких обставин, заява ОСОБА_1 про необхідність забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке є предметом поділу, з урахуванням загрози його відчуження, є обґрунтованою.

Що стосується обраних заявницею видів забезпечення позову, таких як арешт нерухомого майна, заборона вчиняти дії спрямовані на відчуження, передачу у користування, заставу або інше обтяження нерухомого майна, суд зазначає наступне.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що є учасниками даного судового процесу. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

У своєму правовому висновку, сформульованому у постанові від 31 січня 2019 року у справі №761/45074/17, Верховний Суд, зазначив, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При цьому, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №426696782 від 13.05.2025, відповідач ОСОБА_2 є власником комплексу нежитлових будівель: цех бетонних виробів площею 121,40 літ.А, кузня літ.Б, вбиральня літ.В., підвал літ.Пд, криниця літ.К, огорожа №1-3 по АДРЕСА_4 на підставі договору дарування №2152, посвідченого приватним нотаріусом Бурдейним Ю.І. 25.01.2018; квартири АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 19.09.2011, виданого виконкомом Заставнівської міської ради на підставі рішення №65 від 30.06.2011.

Накладення арешту на комплекс нежитлових будівель квартиру, які є об`єктом поділу є співмірним з заявленим позовом та буде достатніми для забезпечення виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Підстав для забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження, передачу в користування, заставу тощо майна, яке є об`єктом поділу, суд не вбачає, оскільки, накладення арешту на майно є достатнім заходом для забезпечення позову у даній цивільні справі, так як передбачає заборону відчужувати його, а тому не потребує додаткової заборони вчиняти будь-які дії щодо спірного майна.

Також, суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення, оскільки, матеріали справи не містять доводів та аргументів, яким чином накладений арешт може завдати збитків відповідачу, а також, в чому саме можуть полягати такі збитки.

Окрім того, не містять матеріали справи й доказів наявності передбачених ст.154 ЦПК України випадків обов`язкового застосування зустрічного забезпечення.

Таким чином, дійшовши в ході розгляду заяви про забезпечення переконання, що між сторонами дійсно виник спір і невжиття заходів забезпечення позову може призвести до реальної загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову, суд виснує про необхідність вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно зазначене у клопотанні до ухвалення остаточного рішення у справі, що буде достатнім для охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача, який є власником спірного майна.

Керуючись ст.ст.149, 151-153, 258-261, 353, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна, задовольнити частково.

Накласти арешт на нерухоме майно:

1.комплекс нежитлових будівель: цех бетонних виробів площею 121,40 літ.А, кузня літ.Б, вбиральня літ.В., підвал літ.Пд, криниця літ.К, огорожа №1-3, розташований по АДРЕСА_4 , належний ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП відсутній, на підставі договору дарування №2152, посвідченого приватним нотаріусом Бурдейним Ю.І. 25.01.2018;

2.квартиру АДРЕСА_2 , належної ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП відсутній, на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 19.09.2011, виданого виконкомом Заставнівської міської ради на підставі рішення №65 від 30.06.2011.

В решті заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду Донецької області через Заставнівський районний суд Чернівецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її повного складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Повне найменування сторін та учасників справи:

Стягувач: ОСОБА_3 : ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_5 ;

Боржник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКІ відсутній, паспорт: НОМЕР_3 , виданий Заставнівським РВУМВС України в Чернівецькій області від 18.03.2010, адреса реєстрації: АДРЕСА_6

Суддя Вайновська О.Є.