Справа № 606/393/25
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

03 червня 2025 року м.Теребовля Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Малярчука В.В.

при секретарі Зіньковській Н.Д.

розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в м. Теребовля в порядку спрощеного провадження справу за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

Встановив:

Позивач Акціонерне товариство «Сенс Банк» звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що 21.06.2023 року відповідач ОСОБА_1 уклав з АТ «Сенс Банк» угоду про надання споживчого кредиту №500776614. Відповідно до умов кредитного договору банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором, яка становить 328565,60 грн.

З метою досудового, добровільного врегулювання спору на адресу позичальника направлено досудову вимогу про усунення порушень, однак дана вимога залишена відповідачем без реагування. Тобто, відповідач свідомо не скористалася своїм правом на дотримання строку для погашення заборгованості за кредитним договором.

А тому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 328565, 60 грн., з яких 297513,35 грн заборгованість за кредитом, 17769,10 грн заборгованість по відсотках, 13283,15 грн. заборгованість по комісії, понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3942, 78 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 25839, 50 грн.

Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 12.03.2025 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Окрім того, відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно, про що є повідомлення в справі, про поважні причини неявки суд не повідомив та у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи в загальному провадженні та відзиву на позовну заяву не надав.

Згідно з ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що відповідно до копії паспорту споживчого кредиту (а.с.7), тип кредиту: споживчий кредит, сума/ліміт кредиту 299620,19 грн., спосіб надання кредиту: безготівковий, строк кредитування 120 місяців, процентна ставка, відсотків річних 4,99%, загальні витрати за кредитом: 552558,92 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) 852179,11 грн., реальна річна процентна ставка, відсотків річних: 25,84.

Відповідно до оферти на укладення угоди про надання споживчого кредиту №500776614 від 21.06.2023 року ОСОБА_1 пропонує АТ «Сенс Банк» укласти угоду про надання споживчого кредиту. Тип кредиту: кредит готівкою, сума кредиту: 299620,19 грн., процентна ставка 4,99% річних, фіксована, строк кредиту 120 місяців, дата повернення кредиту: 21.06.2033 року, для повернення заборгованості за угодою пропонує використати рахунок НОМЕР_1 , відкритий у банку. Кредит надається позичальнику для повернення заборгованості за кредитним договором 501411210 від 2021-12-23 року у розмірі 299620,19 грн., спосіб видачі - переказ коштів на рахунок НОМЕР_2 , відкритий в АТ «Сенс Банк» .

Згідно з акцепту пропозиції на укладення угоди про надання споживчого кредиту №500776614 від 21.06.2023 року, АТ «Сенс Банк» приймає пропозицію ОСОБА_1 на укладення угоди про надання кредиту №500776614 від 21.06.2023 року на вказаних у акцепті умовах.

Відповідно до додатку №1 до Угоди про надання кредиту №500776614 від 21.06.2023 року графіку платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та орієнтовної реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, такий графік розраховано за період з 21.06.2023 року по 21.06.2033 року, сума кредиту за договором: 299620,19 грн., проценти за користування кредитом: 81556,28 грн., розрахунково-касове обслуговування: 471002,64 грн., чиста сума кредиту/сума платежу за розрахунковий період: 852179,11 грн., реальна річна процентна ставка 25,84%, загальна вартість кредиту: 852179,11 грн.

Згідно з довідкою АТ «Сенс Банк» №2849498 про ідентифікацію, ОСОБА_1 , з яким укладено договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Сенс Банк», ідентифікована АТ «Сенс Банк». Підписання договору №500776614 позичальником здійснено аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора, код підтвердження 1988 відправлено позичальнику 21.06.2023 року на номер 76.

В довідці про систему гарантування вкладів фізичних осіб (а.с.14) міститься інформація про гарантування вкладів у АТ «Сенс Банк».

Як вбачається з меморіального ордеру № від 21.06.2023 року (а.с.15), ОСОБА_1 отримав від АТ «Сенс Банк» кошти в сумі 299620,19 грн.

Відповідно до виписки по особовим рахункам за період з 21.06.2023 року по 02.10.2024 року (а.с.16-24), 21.06.2023 року відбулося перерахування коштів за кредитним договором №500776614 від 21.06.2023 року на суму 299620,19 грн.

Відповідно до правового висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року по справі № 2-383/2010, стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно ч.2 ст.638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно зі ст.641 ЦК України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях. Пропозиція укласти договір може бути відкликана до моменту або в момент її одержання адресатом. Пропозиція укласти договір, одержана адресатом, не може бути відкликана протягом строку для відповіді, якщо інше не вказане у пропозиції або не випливає з її суті чи обставин, за яких вона була зроблена.

Відповідно до ст.642 ЦК України, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції.

Виконання кредитором своїх зобов`язань, фактична видача позичальнику кредиту у розмірі 299620,19 грн.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із вказаною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України №75 від 04.07.2018 року, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Таким чином, виписки по особовим рахункам, що містяться в матеріалах справи, суд вважає належним доказом перерахування кредитних коштів відповідачу.

Згідно зі ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із п.1. ст.1048 ЦК України, розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Частиною 1 ст.1050 ЦК України передбачено що, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно із ч.4 ст.16 Закону України «Про споживче кредитування», у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.

Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Обставин, які б спростовували заявлені позовні вимоги та розрахунок заборгованості судом не встановлено, як видно із змісту позову відповідач не виконує своїх зобов`язань по кредитному договору, заборгованість, яка виникла, добровільно не погашена, обґрунтованого заперечення щодо нарахованої суми заборгованості та відзиву на позов не надано.

Згідно з розрахунком заборгованості за кредитом (а.с.40) заборгованість відповідача становить 328565, 60 грн., з яких 297513,35 грн заборгованість за кредитом, 17769,10 грн заборгованість по відсотках, 13283,15 грн. заборгованість по комісії.

Як вбачається з вимоги про усунення порушень (а.с.25), АТ «Сенс Банк» надсилав вимогу відповідачу ОСОБА_1 про сплату заборгованості, однак відповідач вимоги не виконав, заборгованість не оплатив.

Позивач АТ «Сенс-Банк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у сумі 299620,19 грн., однак відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору.

Щодо розподілу судових витрат необхідно зазначити наступне.

Згідно положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги щодо стягнення заборгованості задоволено повністю, то відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача необхідно стягнути сплачений за подання позовної заяви судовий збір в сумі 3942,78 грн.

Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 25839,50 грн.

Відповідно до вимог ст.133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу відноситься до витрат пов`язаних з розглядом справи.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу до матеріалів позову додано договір про надання послуг №1006 від 28.01.2025 року, укладений між АТ «Сенс Банк» (замовник) та Адвокатським об`єднанням «СмартЛекс» (виконавець), відповідно до якого виконавець зобов`язався надавати послуги, які полягають у здійсненні від імені та в інтересах замовника юридичних і фактичних дій щодо стягнення заборгованості з боржників замовника, які виникли внаслідок невиконання/неналежного виконання такими боржниками кредитних договорів, договорів позики, інших угод, які не забезпечені заставою та/або спонуканню їх до погашення такої заборгованості, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити такі послуги.

Розділом 3 Договору визначено винагороду виконавця (гонорар) та порядок розрахунків. Так, передбачено, що гонорар за підготовку і подання позовної заяви до суду становить 375,00 грн., за отримання рішення суду - 225,00 грн., комісійна винагорода від стягнутих коштів на користь замовника - 7,85%. З метою розрахунку винагороди сторони визначили порядок обміну документами: щомісячно замовник передає виконавцю звіти про результати погашеної заборгованості боржників, на підставі яких виконавець надає замовнику завірені акти прийому-передачі наданих послуг, після підписання яких замовником виплачується винагорода виконавцю.

Відповідно до ч.ч.4, 5 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Додаткова постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30 червня 2022 року у справі №915/517/21 містить висновок, що «відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Отже, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з нормами статті 30 Закону України «про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Подібні правові позиції викладено у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі № 910/14598/20 та додатковій постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18».

Враховуючи відсутність клопотань іншої сторони стосовно зменшення розміру витрат на правничу допомогу, суд визнає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 гривень.

Дослідивши усі докази в їх сукупності, та беручи до уваги документально підтверджені доводи позивача, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні договірні цивільні правовідносини, за якими позивач зобов`язався надати та надав грошові кошти у розмірі та на умовах, встановлених договором, а відповідач зобов`язалась повернути кредит та проценти за користування кредитом, однак у повному обсязі та вчасно свої зобов`язання не виконав.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача АТ «Сенс Банк» необхідно стягнути заборгованість в сумі 328565, 60 грн., задовольнивши позовні вимоги.

На підставі викладеного та керуючись ст.16 Закону України «Про споживче кредитування», ст.ст.526, 527, 530, 599, 629, 638, 641, 642, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 19, 76, 81, 133, 137, 141, 247,259, 263, 265, 268, 273, 274, 280 ЦПК України, суд, -

Ухвалив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» (, місце знаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100) заборгованість за кредитним договором №500776614 від 21.06.2023 року в розмірі 328565, 60 грн., з яких 297513,35 грн заборгованість за кредитом, 17769,10 грн заборгованість по відсотках, 13283,15 грн. заборгованість по комісії.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3942, 78 гривень 10000 гривень 00 копійок витрат на правову допомогу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду у 30денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручену у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Малярчук