Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2025 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі: головуючої судді - Петровської М.В., розглянувши цивільну справу

за первісним позовом Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості

та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк», ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про визнання договору споживчого кредитування недійсним,

зустрічним позовом ОСОБА_4 до ПАТ «УкрСиббанк», ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання зобов`язання за договором поруки припиненим,

зустрічним позовом ОСОБА_3 до ПАТ «УкрСиббанк», ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання зобов`язання за договором поруки припиненим, -

встановив:

Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" звернулось до Корольовського районного суду м.Житомира із позовною заявою, відповідно до змісту якої просить стягнути на користь Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" заборгованість за кредитним договором № 0 від 18.12.2007 по процентах та кредиту у розмірі 19 944 дол.США та по пені у розмірі 19 883,68 грн з ОСОБА_1 солідарно з ОСОБА_4 та з ОСОБА_3 в солідарному порядку з ОСОБА_1 .

В обгрунтування позову зазначає, що між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (з 21.12.2009 Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту №0 від 18.12.2007 з додатковими угодами: б/н від 18.12.2007, №1 від 21.02.2009, №2 від 04.03.2011, №3 від 28.11.2011 (в системі обліку банку договір №1). Відповідно до умов кредитного договору, позивач надав відповідачу ОСОБА_5 кредит (грошові кошти) у сумі 40 500 дол.США шляхом зарахування на поточний рахунок відповідача, а відповідач зобов`язався щомісячно повертати кредит згідно з графіком погашення кредиту (додаток №1 до договору), а з 28.11.2011 зобов`язався щомісячно повертати кредит та сплачувати плату за кредит шляхом сплати ануїтетних платежів у розмірі 413,17 дол.США, з кінцевим терміном остаточного повного погашення кредитної заборгованості не пізніше 18.12.2019. За користування кредитними коштами відповідач зобов`язався сплачувати проценти у розмірі 13,9% річних. Процентна ставка підлягає перегляду (п.1.3.1, 1.2.2 кредитного договору). Проценти нараховуються на суму кредитних коштів, фактично наданих банком позичальнику, за період з моменту фактичного надання коштів до повернення останнім коштів у власність банку, та сплачуються у порядку, передбаченому п.1.3. кредитного договору. У випадку настання обставин, передбачених п. «а» пункту 5.2 кредитного договору (неналежного виконання умов договору) процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється в розмірі подвійної процентної ставки, що діє відповідно п.1.3.1 договору, (п.1.5 додаткової угоди б/н від 18.12.2007). Згідно з п.4.1. кредитного договору за порушення термінів повернення кредиту та сплати процентів за кредит відповідач сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості, розрахованої за кожен день прострочення платежу, починаючи з 32 календарного дня. В забезпечення виконання кредитних зобов`язань позичальника прийняті: порука ОСОБА_4 (договір поруки №0/п1 від 18.12.2007), порука ОСОБА_3 (договір поруки №0/п2 від 18.12.2007). Всупереч умов кредитного договору ОСОБА_1 не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам протягом тривалого часу, чим суттєво порушує взяті на себе договірні зобов`язання. Позивач направив відповідачам вимоги від 29.10.2015 про необхідність усунення порушень кредитного договору. Відповідачі вимоги не виконали. Станом на 22.12.2015 заборгованість за кредитним договором №0 від 18.12.2007 складає: по процентах та кредиту в розмірі 19944,36 дол. США, по пені у розмірі 19883,68 грн, а саме: 17568,06 дол. США - заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість розмірі 2444,73 дол. США за строк з 18.03.2015 по 22.12.2015; 2376,30 дол. США - заборгованість за процентами, у тому числі прострочена заборгованість в розмірі 2147, 30 дол. США за строк з 18.02.2015 по 17.12.2015; 10083,19 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 22.03.2015 по 22.12.2015; 9800,49 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 22.03.2015 по 22.12.2015.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира Сингаївського О.П. від 20.01.2016 у даній справі відкрито провадження.

04.05.2016 на адресу суду від ОСОБА_1 надійшла зустрічна позовна заява, в якому просить визнати кредитний договір № 0 від 18 грудня 2007 року, укладений між ПАТ «УкрСиббанк» і ОСОБА_1 недійсним з моменту укладення на підставі Закону України «Про захист прав споживача».

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 04.05.2016, постановленою без виходу суду до нарадчої кімнати, прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк», ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про визнання договору споживчого кредитування недійсним.

В обгрунтування зустрічного позову ОСОБА_1 зазначає, що при підписанні кредитного договору, ПАТ «УкрСиббанк» було порушено законні права позивача. Кредитний договір від 18 грудня 2007 року за своїм змістом і текстом не відповідає законодавству України, інтересам і волі позивача, порушує його права та законні інтереси. Зміст спірного договору суперечить ч.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки ні перед укладенням договору, ні протягом його дії, відповідач не повідомив позивача у письмовій формі про умови надання кредиту, та не надав в повному обсязі інформації про умови кредитування як того вимагає Закон, а саме інформації про: наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов`язаннями споживача; тип відсоткової ставки; орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформленням договору про надання кредиту (перелік усіх витрат, пов`язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо); податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; переваги та недоліки пропонованих схем кредитування. Ціну продукції/споживчого кредиту/ визначено неналежним чином, тобто вартість кредиту визначено в супереч «Правилам надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» затвердженим постановою НБУ від 10.05.2007, № 168. В Розділі 5 договору «Порядок зміни процентної ставки» містяться умови, які регулюють порядок зміни відсоткової ставки за користування кредитними коштами лише в односторонньому порядку, і лише в інтересах банку. Права споживача на зміну або розірвання договору взагалі не передбачено, що суперечить п.8 ч.1 ст.6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Розділ 4 даного Договору «Відповідальність сторін», не містить жодних умов, які б регулювали відповідальність банку за невиконання або неналежне виконання умов договору, що суперечить п.9 ч.1 ст.6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Спірний договір не містить умов або правил, які б регулювали відповідальність банку: ні за невиконання, ні за неналежне виконання банком умов договору, це є суттєвою умовою (ст.= 628 ЦКУ), через що договір в цілому суперечить п.9 ч.1 ст.6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Крім того, відповідно до ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів» права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач. Відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору - вважається нечесною підприємницькою практикою. Відповідно до ч.6 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів», правочини здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Так як будь-яка із зазначених умов є істотною умовою договору, то відповідно до ст.217 ЦКУ, недійсність будь- якої із зазначених умов окремо, а разом всіх тим паче, має наслідком недійсність правочину в цілому, з усіма правовими наслідками. Також, будь-яку частину договору, на яку є посилання у договорі, але не підписану споживачем, якщо її можна вилучити або змінити без його відома, за відсутності доказів отримання її споживачем в оригіналі, слід вважати нікчемною через недотримання письмової форми (пункт 2 статті 207 ЦК України).

05.07.2016 на адресу суду від ОСОБА_4 надійшла зустрічна позовна заява, в якій просить визнати зобов`язання, що виникло з договору поруки № 0/п2 від 18 грудня 2007 року, укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» і ОСОБА_4 таким, що припинило свою дію з 18.12.2007.

В обгрунтування зустрічного позову ОСОБА_4 зазначає, що 18 грудня 2007 року уклала з ПАТ «УкрСиббанк» договір поруки № 0/п2, згідно умов якого зобов`язувалася солідарно і в повному обсязі відповідати перед банком за виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором №0 від 18.12.2007, згідно якого він отримав кредит в платне строкове користування в сумі 40 500,00 дол. США під 13,9% річних, на термін до 18.12.2014. Пунктом 2.1 договору поруки передбачено, що кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови договору з позичальником, унаслідок якого збільшується обсяг відповідальності поручителя. 18.12.2007, 21.02.2009 04.03.2011, 28.11.2011 ОСОБА_1 уклав з банком додаткові угоди без номеру, № 1, № 2 та № 3 відповідно. Вказаними додатковими договорами обов`язки позичальника за кредитним договором збільшено шляхом зміни графіку погашення кредиту, збільшено термін кредитування, застосовано стягнення процентної ставки за користування кредитом в подвійному розмірі, збільшено розмір відсотків за користування кредитними коштами до 10,49% річних, порядок виплати кредиту змінений на ануїтетний платіж, збільшено розмір відсотків за користування кредитними коштами в разі виникнення прострочення. Про існування додаткових угод, їх умов їй нічого не було відомо, не було ознайомлено з їх текстом. Зі змісту норми ст.559 ЦК України вбачається, що до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов`язання, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності поручителя. Таке збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов`язання виникає у разі підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки тощо. Таким чином, виходячи із загальних засад цивільного законодавства і судочинства, права особи на захист в суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав і обов`язків сторін (ст.ст.3, 12-15, 20 ЦК України, ст.ст.3 - 5, 11, 15, 31 ЦПК України), слід дійти висновку про те, що у випадку невизнання кредитором права поручителя, передбаченого ч.1 ст.559 ЦК України на припинення зобов`язання за договором поруки, таке право підлягає захисту судом за позовом поручителя шляхом визнання його права на підставі п.1 ч.2 ст.16 ЦК України. Крім того, норми закону, якими врегульована порука, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого. Оскільки ні нормами закону, ні умовами договорів поруки не встановлена солідарна відповідальність поручителів, підстави для солідарного стягнення з поручителів заборгованості по кредитному договору згідно з вимогами ч.3 ст.554 ЦК відсутні.

21.11.2016 на адресу суду від ОСОБА_3 надійшла зустрічна позовна заява, в якій просить визнати зобов`язання, що виникло з договору поруки № 0/п1 від 18 грудня 2007 року, укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» і ОСОБА_3 таким, що припинило свою дію з 18.12.2007.

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира, постановленою без виходу суду до нарадчої кімнати, прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ПАТ «УкрСиббанк», ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання зобов`язання за договором поруки припиненим.

В обгрунтування зустрічного позову ОСОБА_3 зазначає, що 18 грудня 2007 року уклала з ПАТ «УкрСиббанк» договір поруки № 0/п1, згідно умов якого зобов`язувалася солідарно і в повному обсязі відповідати перед банком за виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором №0 від 18.12.2007, згідно якого він отримав кредит в платне строкове користування в сумі 40 500,00 дол. США під 13,9% річних, на термін до 18.12.2014. Пунктом 2.1 договору поруки передбачено, що кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови договору з позичальником, унаслідок якого збільшується обсяг відповідальності поручителя. 21.02.2009 ОСОБА_1 уклав з банком додаткову угоду № 1, якою обов`язки позичальника за кредитним договором збільшено шляхом зміни графіку погашення кредиту, змінено порядок сплати кредиту в бік збільшення відповідальності позичальника. Про існування цієї додаткової угоди їй не було відомо. 04.03.2011 ОСОБА_1 уклав з банком додаткову угоду № 2, згідно умов якої зменшено термін кредитування, змінено графік погашення кредиту, застосовано стягнення процентної ставки за користування кредитом в подвійному розмірі. 04.03.2011 між банком та ОСОБА_3 укладено додаткову угоду № 1 до договору поруки №0/п.1, згідно якої новий графік погашення кредитної заборгованості та подвійна процентна ставка за користування кредитом не погоджувалися з поручителем. 28.11.2011 ОСОБА_1 уклав з банком додаткову угоду № 3, згідно умов якої змінено графік погашення кредиту, загальна система кредитування змінена на ануїтетну, збільшено термін кредитування, платіж, застосовано стягнення процентної ставки за користування кредитом в подвійному розмірі. 28.11.2011 між банком та ОСОБА_3 укладено додаткову угоду № 2 до договору поруки №0/п1, згідно якої новий графік погашення кредитної заборгованості та подвійна процентна ставка за користування кредитом не погоджувалися з поручителем. Зі змісту норми ст.559 ЦК України вбачається, що до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов`язання, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності поручителя. Таке збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов`язання виникає у разі підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки тощо. Таким чином, виходячи із загальних засад цивільного законодавства і судочинства, права особи на захист в суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав і обов`язків сторін (ст.ст.3, 12-15, 20 ЦК України, ст.ст.3 - 5, 11, 15, 31 ЦПК України), слід дійти висновку про те, що у випадку невизнання кредитором права поручителя, передбаченого ч.1 ст.559 ЦК України на припинення зобов`язання за договором поруки, таке право підлягає захисту судом за позовом поручителя шляхом визнання його права на підставі п.1 ч.2 ст.16 ЦК України.

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 11.04.2017 у вищевказаній справі призначено судову економічну експертизу та на час її проведення зупинено провадження у справі.

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 22.09.2020 у вищевказаній справі провадження зупинено для продовження проведення судової економічної експертизи згідно ухвали суду від 11.04.2017.

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 17 лютого 2021 року провадження у справі поновлено у зв`язку із проведенням судово-економічної експертизи та надходженням висновку експерта № 2840/20-25/240/…/245/21-25 від 15.02.2021.

09.02.2022 від представника ПАТ «УкрСиббанк» надійшли письмові пояснення, в яких зазначив, що висновок експерта № 2840/20-25/240/…/245/21-25 від 15.02.2021 є неналежним доказом, оскільки експертиза проведена з грубими порушеннями. Під час проведення судово-економічної експертизи, експертом неналежним чином досліджені надані AT «УКРСИББАНК» докази: надання кредитних коштів у розмірі 40 500,00 дол. США підтверджується випискою по поточному рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 періодом з 18.12.2007 по 26.12.2017. Експерт вийшов за межі свої повноважень, зазначивши у висновку, що банк у порушення п.2 ч.1 ст.11 Закону України «Про захист прав споживача» не надав позичальнику у письмовій формі повної інформації про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту, оскільки не може надавати правову оцінку змісту договору. Окрім того, такі висновки суперечать умовам кредитного договору, адже згідно п.7.12 кредитного договору сторони домовилися, що позичальник своїм підписом засвідчує факт та згоду з умовами договору, підтверджує свої права та обов`язки за договором і погоджується з ними, підтверджує свою здатність виконувати умови договору, та що всі умови договору цілком зрозумілі і позичальник вважає їх справедливими по відношенню до нього. Щодо поняття «реальна відсоткова ставка» та її співвідношення зі змістом зобов`язання, то реальна процентна ставка охоплює більш широкий спектр цифрових показників, ніж процентна ставка за кредитним договором, а тому вони не можуть дорівнювати одна одній, бо реальна процентна ставка є завжди більшою, як така, що вираховується, виходячи з усіх витрат позичальника, пов`язаних з оформленням кредитного договору і його виконанням, а процентна ставка за договором є лише однією зі складових реальної процентної ставки. Отже, твердження експерта, що договір кредиту та додаток до нього не містять загальної сукупної вартості кредиту, а реально відсоткова ставка за кредитом завищена - не відповідає дійсності, оскільки реальна процентна ставка завжди є більшою, це відповідає умовам кредитного договору.

15 квітня 2024 року представник позивача Акціонерного товариства "УКРСИББАНК" подала до суду клопотання про проведення повторного автоматизованого розподілу справи у зв`язку з призовом судді ОСОБА_6 на військову службу під час мобілізації та увільненням від роботи з 25.02.2022.

Розпорядженням керівника апарату Корольовського районного суду м.Житомира Тетяни Яковишиної №65 від 17 квітня 2024 року призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №296/13607/15-ц.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Корольовського районного суду м.Житомира від 17.04.2024, головуючою для розгляду вказаної вище справи визначено суддю Петровську Марину Вікторівну, та 18.04.2024 справу передано судді для розгляду.

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 24.04.2024 прийнято до провадження судді Петровської М.В. цивільну справу №296/13607/15-ц, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 13.01.2025, постановленою без виходу суду до нарадчої кімнати, у вказаній вище справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Від представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічними) адвоката Кравчука В.І. 21.03.2025 надійшла заява, в якій просить первісний позов задовольнити, а у задоволенні зустрічних позовів відмовити.

Від представника відповідача за первісним позовом Дубини Р.М. (позивача за зустрічним) адвоката Трофімова А.В. 21.03.2025 надійшла заява, в якій просить розглянути справу у їх відсутність.

Відповідачі за первісним позовом (позивачі за зустрічними) ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про розгляд справи повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі. Заяв, клопотань від них до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 18.12.2007 між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (Банк) (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк", правонаступником якого є Акціонерне товариство "УкрСиббанк"), та ОСОБА_1 (Позичальник) укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до умов п.1.1 та п.1.2, 1.5 якого Банк надає Позичальнику грошові кошти у сумі 40 500 дол.США, що еквівалентно 204 525 грн за курсом НБУ на день укладення договору, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Позичальника № НОМЕР_1 , у формі кредитної лінії, з наданням кредиту 18.12.2007.

Пунктом 1.2.2 передбачено, що Позичальник зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку №1 до Договору, але в будь-якому випадку не пізніше 18 грудня 2014 року, якщо тільки не інший термін повернення кредиту відповідно до умов цього Договору та/або згідно умов відповідної угоди сторін.

За користування кредитними коштами протягом перших 30 (тридцяти) календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 13,90% річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування розмір процентної ставки підлягає перегляду відповідно до умов Договору. У випадку, якщо Банк не повідомив Позичальника про встановлення нового розміру процентної ставки наступний місяць строку кредитування відповідно до умов Договору, застосовується розмір процентної ставки, діючий цим Договором в попередньому місяці (п.1.3.1).

Сторони домовились, що за умовами цього Договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання будь-якої із обставин, передбачених частиною 1 п.5.2. Договору (п.1.3.2).

Нарахування процентів за цим Договором здійснюється щомісяця, в останній робочий день поточного місяця методом "факт/360" відповідно до вимог чинного законодавства України (1.3.3).

За змістом п.2.1 Договору, з метою забезпечення виконання зобов`язань Позичальника Банком, приймається: застава приміщення магазину, загальною площею 143,2 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та є власністю ОСОБА_1 ; порука ОСОБА_4 ; порука ОСОБА_3 .

Згідно Додатку № 1 сторонами договору погоджено графік погашення кредиту щомісячно, з 18.12.2007 по 18.11.2014 (останній платіж).

18.12.2007 між АКІБ «УкрСиббанк» (Банк) та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № б/н до договору про надання споживчого кредиту № 0, за змістом умов якої додано до Договору Додаток № 2 - "Графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту"(п.1.1) та пункти 5.2, 7.5 доповнено новим абзацом (п.1.5, п.1.6).

Також, 18.12.2007, з метою забезпечення належного виконання зобов`язання за кредитним договором, між АКІБ «УкрСиббанк» (Кредитор) та ОСОБА_3 (Поручитель) укладено договір поруки № 0/п1, згідно умов п.1.1, 1.2 Поручитель зобов`язується перед Кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_1 (далі - Боржник) усіх його зобов`язань, що виникли з договору про надання споживчого кредиту №0 від 18 грудня 2007 року, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Поручителю відомі усі умови основного договору, зокрема: сума основного договору- 40 500 доларів США; термін виконання основного зобов`язання - 18 грудня 2014 року; інші умови основного договору.

Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник, за всіма зобов`язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору (п.1.3 договору поруки).

Відповідальність Поручителя і Боржника є солідарною (п.1.4 договору поруки).

Кредитор не вправі без згоди Поручителя змінювати умови основного договору з Боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності Поручителя (п.2.1 договору поруки).

18.12.2007, з метою забезпечення належного виконання зобов`язання за кредитним договором, між АКІБ «УкрСиббанк» (Кредитор) та ОСОБА_4 (Поручитель) укладено договір поруки № 0/п2, згідно умов п.1.1, 1.2 Поручитель зобов`язується перед Кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_7 (далі - Боржник) усіх його зобов`язань, що виникли з договору про надання споживчого кредиту №0 від 18 грудня 2007 року, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Поручителю відомі усі умови основного договору, зокрема: сума основного договору- 40 500 доларів США; термін виконання основного зобов`язання - 18 грудня 2014 року; інші умови основного договору.

Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник, за всіма зобов`язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору (п.1.3 договору поруки).

Відповідальність Поручителя і Боржника є солідарною (п.1.4 договору поруки).

Кредитор не вправі без згоди Поручителя змінювати умови основного договору з Боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності Поручителя (п.2.1 договору поруки).

21.02.2009 між АКІБ «УкрСиббанк» (Банк) та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 0, в якій сторони домовились про зміну графіка погашення кредиту (п.1.1) та в п.2 визначили, що Позичальник зобов`язується не пізніше ніж через 30 календарних днів з дати укладення цієї Додаткової угоди докласти всіх необхідних зусиль, здійснити всі необхідні дії та укласти або забезпечити укладення (якщо забезпечення за Договором надає третя особа) відповідних договорів про внесення змін та/або додаткових угод до усіх договорів забезпечення, які були та/або будуть укладені у забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за Договором щодо надання згоди осіб, які передали забезпечення за Договором, на зміну зобов`язання, обумовлену підписанням цієї Додаткової угоди. У випадку невиконання Позичальником зобов`язання, встановленого цим пунктом Додаткової угоди протягом встановленого строку, Банк набуває право вимоги на дострокове повернення кредиту та нарахованої плати за кредит у порядку встановленому Договором та/або визнати цю Додаткову угоду такою, шо втратила чинність.

Згідно Додатку № 1 до додаткової угоди № 2 від 21.02.2009 сторонами договору погоджено графік погашення кредиту без вказівки на місяці погашення, графік розподілено на 73 платежа.

04.03.2011 між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 2 до договору про надання споживчого кредиту № 0, в якій погоджено виклад п.1.2. та п.1.2.2 Договору в наступній редакції: Позичальник зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені погашення кредиту згідно Додатку №1 до Договору (якщо Сторонами визначено такий графік погашення та укладено Додаток №1 до Договору), але в будь-якому випадку не пізніше 18 грудня 2016 року, якщо тільки не інший термін повернення кредиту відповідно до умов цього Договору та/або згідно умов відповідної угоди (п.1.1). Також сторони домовились, що за користування кредитними коштами понад встановлений Договором строк встановлюється процентна ставка у подвійному розмірі, що діє для строкової ставки суми основного боргу на дату виникнення заборгованості (п.2).

Згідно Додатку № 1 до додаткової угоди № 2 від 04.03.2011 сторонами договору погоджено графік погашення кредиту щомісячно, з 18.12.2007 по 18.11.2016 (останній платіж).

04.03.2011 між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 укладено додаткову угоду № 1 до договору поруки № 0/п, в якому поручитель надала згоду на зміну основного зобов`язання, та викладено п.1.2 договору поруки в наступній редакції: Поручителю відомі усі умови основного договору, зокрема: сума основного договору- 40 500 доларів США; термін виконання основного зобов`язання - 18 грудня 2016 року; інші умови основного договору.

28.11.2011 між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 3 до договору про надання споживчого кредиту № 0, в якій: в п.2.1 сторони домовились про зміну форми кредитування з 28.11.2011 з кредитної лінії на кредит без права отримання Позичальником нових траншів і встановлено суму кредиту у розмірі 24 089,33 дол.США, що еквівалентно 192 466,52 грн за курсом НБУ на день укладення Додаткової угоди. На дату підписання угоди сума заборгованості складає 24 089,33 дол.США; встановлено термін повернення кредиту до 18.12.2019 (п.2.3); визначено обов`язок Позичальника повертати кредит шляхом щомісячної сплати ануїтетних платежів в розмірі 413,17 дол.США (п.2.4.1); сторони домовились, що за користування кредитними коштами понад встановлений Договором строк встановлюється процентна ставка у подвійному розмірі від ставки, що діє для строкової ставки суми основного боргу на дату виникнення прострочення (п.4).

28.11.2011 між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 укладено додаткову угоду № 2 до договору поруки № 0/п2, в якому поручитель надала згоду на зміну основного зобов`язання, зокрема: термін виконання основного зобов`язання - 18 грудня 2019 року (п.1.1); зміну схеми погашення кредиту позичальником шляхом щомісячної сплати ануїтетних платежів в розмірі 413,17 дол.США (п.1.2). Вказана угода набирає чинності з дати її підписання сторонами та нотаріального посвідчення.

29.11.2011 між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 укладено додаткову угоду № 2 до договору поруки № 0/п2, в якому поручитель надала згоду на зміну основного зобов`язання, зокрема: термін виконання основного зобов`язання - 18 грудня 2019 року (п.1.1); зміну схеми погашення кредиту позичальником шляхом щомісячної сплати ануїтетних платежів в розмірі 413,17 дол.США (п.1.2). Вказана угода набирає чинності з дати її підписання сторонами та нотаріального посвідчення.

29.10.2015 АТ «УкрСиббанк» сформовано вимоги №30-11/30229, №30-11/30230, №30-11/30231, адресовані ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , щодо необхідності повернення кредитору заборгованості за кредитним договором № 0 в сумі 19 489,23 дол.США, що утворилась станом на 28.10.2015. Вимога отримана ОСОБА_1 06.11.2015, а ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , - не отримано.

У відповідності до довідок-розрахунків заборгованості, станом на 22.12.2015 заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 000 від 18.12.2007 складає: 17 568,06 дол. США - заборгованість за кредитом; 2 444,73 дол. США за відсотками; 10 083,19 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 9 800,49 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Виконання зобов`язання може забезпечуватися порукою (частина перша статті 546 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Частиною четвертою статті 559 ЦК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Згідно із частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно із статтею 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Щодо первісного позову.

Як встановлено із висновку експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи № 2840/20-25/240/…/245/21-25 від 15.02.2021, документально підтверджується видача АКІБ «УкрСиббанк» ОСОБА_1 18.12.2007 кредитних коштів в сумі 20 000,00 дол. США, як вимагає п.п. 1.2.1. (з уточненням, як кредитна лінія) та п.1.5 кредитного договору № 0 від 18 грудня 2007 року. Визначити з якого часу виникла заборгованість по поверненню тіла кредиту, відсотків і в яких сумах неможливо у зв`язку з не підтвердженням факту видачі валютного кредиту в сумі 40 500,00 дол. США.

Зокрема, експертом було враховано, що матеріали справи не містять меморіальних ордерів (первинних бухгалтерських документів) про видачу кредитних коштів від 26.02.2008 на суму 7 000 дол.США, від 29.02.2008 на суму 5 000 дол.США, від 19.03.2008, на суму 3 000 дол.США, від 16.04.2008 на 2 000 дол.США, від 04.06.2008 на суму 2 375 дол.США.

Зі змісту довідок-розрахунків заборгованості (а.с.51-57) встановлено, що станом на 29.11.2011 відповідачем ОСОБА_1 погашено заборгованість за кредитним договором № 000 від 18.12.2007 на суму 39 375 дол.США, за процентами на суму 17 104,17 дол.США, а з 19.12.2011 по 22.12.2015 6 521, 27 дол.США за основною сумою кредиту та 9 215,53 дол.США за процентами. А всього ОСОБА_1 станом на 22.12.2015 погашено тіло кредиту в сумі 45 896,27 дол.США та по процентам в сумі 26 319,70 дол.США.

Враховуючи, що згідно висновку експерта, який не спростовано будь-яким іншим висновком, підтверджено видачу кредиту на суму 20 000 дол.США, ОСОБА_1 погашено тіло кредиту на суму понад 45 000 дол.США, в той час як залишок заборгованості згідно вимог позову становить 17 568,06 дол.США, тобто погашено кредиту на більшу суму, ніж залишок заборгованості та на яку видано кредит, відтак, відсутні підстави для стягнення з відповідачів на користь АТ «УкрСиббанк» 17 568,06 дол. США заборгованості за кредитом.

Оскільки проценти, пеня та комісія нараховані на тіло кредиту, решта суми в розмірі 2 376,30 дол. США - заборгованість за процентами з період з 18.02.2015 по 17.12.2015; 10 083,19 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за період з 22.03.2015 по 22.12.2015; 9 800,49 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за період з 22.03.2015 по 22.12.2015, - також не підлягає стягненню з відповідачів на користь АТ «УкрСиббанк».

Отже, у задоволенні первісного позову слід відмовити в повному обсязі.

Щодо зустрічного позову ОСОБА_1 про визнання кредитного договору № 0 від 18 грудня 2007 року недійсним.

За положеннями статей 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частин першої-п`ятої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з частиною першою та другою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, чинній на час укладання спірного договору, перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов`язаний повідомити споживача у письмовій формі про: особу та місцезнаходження кредитодавця та кредитні умови, зокрема: а) мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; б) форми його забезпечення; в) наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов`язаннями споживача; г) тип відсоткової ставки; ґ) суму, на яку кредит може бути виданий; д) орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту (перелік усіх витрат, пов`язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо); е) строк, на який кредит може бути одержаний; є) варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; ж) можливість дострокового повернення кредиту та його умови; з) необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; и) податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; і) переваги та недоліки пропонованих схем кредитування.

У разі ненадання зазначеної інформації суб`єкт господарювання, який повинен її надати, несе відповідальність, встановлену статтями 15 і 23 цього Закону.

Частиною четвертою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, чинній на час укладання спірного договору, визначено, що договір про надання споживчого кредиту укладається у письмовій формі, один з оригіналів якого передається споживачеві. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору був переданий споживачеві, покладається на кредитодавця.

Споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі.

У договорі про надання споживчого кредиту зазначаються: 1) сума кредиту; 2) детальний розпис загальної вартості кредиту для споживача; 3) дата видачі кредиту або, якщо кредит видаватиметься частинами, дати і суми надання таких частин кредиту та інші умови надання кредиту; 4) право дострокового повернення кредиту; 5) річна відсоткова ставка за кредитом; 6) інші умови, визначені законодавством.

У договорі про надання споживчого кредиту може зазначатися, що відсоткова ставка за кредитом може змінюватися залежно від зміни облікової ставки Національного банку України або в інших випадках. Про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем письмово протягом семи календарних днів з дати її зміни. Без такого повідомлення будь-яка зміна відсоткової ставки є недійсною.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, чинній на час укладання спірного договору, яка регулює визнання недійсними умов договорів, що обмежують права споживача, продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Згідно з частинами першою, другою, шостою статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає вчинення дій, що кваліфікуються законодавством як прояв недобросовісної конкуренції; будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними.

Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду України від 12 вересня 2012 р. № 6-80ск12, частини 5 статті 11, статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Пунктом 7.12. розділу 7 договору про надання споживчого кредиту №0 від 18.12.2007 передбачено, що Позичальник своїм підписом засвідчує факт та згоду з умовами цього Договору, підтверджує свої права та обов`язки за цим Договором і погоджується з ними, підтверджує свою здатність виконувати умови цього Договору, та що всі умови даного Договору йому цілком зрозумілі і Позичальник вважає справедливими по відношенню до нього, а також що перед укладанням цього Договору отримав від Банку інформаційний лист згідно вимог законодавства України, зокрема, Закону України "Про захист прав споживачів".

З викладеного вбачається, що умови кредитного договору були доведені ОСОБА_1 у письмовому вигляді та містяться у тексті самого договорі кредиту, позичальник з такими умовами був ознайомлений та погодився з ними, про що свідчить його підпис. Підписавши спірний договір ОСОБА_1 засвідчив те, що всі умови договору йому зрозумілі і він вважає їх справедливими.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що при підписанні вказаного договору всі передбачені чинним законодавством вимоги для укладення договору були дотримані, договір містить всі передбачені чинним законодавством відомості, дотримано всіх вимог щодо змісту та форми його укладення, а тому не вбачається підстав стверджувати про невідповідність його умов вимогам законодавства, на що посилається у своїй позовній заяві позивач за зустрічним позовом.

Обставини, які б свідчили про здійснення банком нечесної підприємницької практики та про введення позичальника в оману щодо умов кредитування, ОСОБА_1 не довів.

Отже, у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Щодо зустрічних позовів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання договорів поруки припиненими.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 січня 2021 року у справі 522/1528/15-ц (провадження № 14-67цс20) зазначила наступне:

«57. Для належного захисту інтересу від юридичної невизначеності у певних правовідносинах особа може на підставі пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України заявити вимогу про визнання відсутності як права вимоги в іншої особи, що вважає себе кредитором, так і свого кореспондуючого обов`язку, зокрема у таких випадках:

кредитор у таких правовідносинах без звернення до суду з відповідним позовом може звернути стягнення на майно особи, яку він вважає боржником, інших осіб або інакше одержати виконання поза волею цієї особи-боржника в позасудовому порядку;

особа не вважає себе боржником у відповідних правовідносинах і не може захистити її право у межах судового розгляду, зокрема, про стягнення з неї коштів на виконання зобов`язання, оскільки такий судовий розгляд кредитор не ініціював (наприклад, кредитор надсилає претензії, виставляє рахунки на оплату тощо особі, яку він вважає боржником).

58. Водночас Велика Палата Верховного Суду знову звертає увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Спосіб захисту порушеного права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду. Тому спосіб захисту інтересу, передбачений пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України, може застосовуватися лише в разі недоступності позивачу можливості захисту його права.

59. Задоволення позову про визнання відсутності права вимоги в особи, що вважає себе кредитором, і відсутності кореспондуючого обов`язку особи-боржника у відповідних правовідносинах є спрямованим на усунення правової невизначеності. Тобто, відповідне судове рішення має забезпечити, щоби обидві сторони правовідносин могли у майбутньому знати про права одна одної та діяти, не порушуючи їх. А тому такий спосіб захисту є виключно превентивним.

61. Зокрема, якщо суд розглядає справу про стягнення з боржника коштів, то останній має захищати свої права саме в цьому провадженні, заперечуючи проти позову та доводячи відсутність боргу, зокрема відсутність підстав для його нарахування, бо вирішення цього спору призведе до правової визначеності у правовідносинах сторін зобов`язання.

62. Наявність відповідного боргу чи його відсутність, як і відсутність підстав для нарахування боргу, є предметом доказування у спорі про стягнення з відповідача коштів незалежно від того, чи подав останній зустрічний позов про визнання відсутності права кредитора, зокрема про визнання поруки припиненою. Тому для захисту права відповідача у ситуації, коли кредитор вже звернувся з вказаним позовом про стягнення коштів, не потрібно заявляти зустрічний позов, а останній не може бути задоволений.»

Враховуючи вказану правову позицію Великої Палати Верховного Суду у справі 522/1528/15-ц, оскільки судом розглянуто по суті первісний позов та встановлено відсутність підстав для стягнення боргу по кредитному договору, зустрічні позови ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання договорів поруки припиненими задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні первісного позову Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" (04070, м.Київ, вул.Андріївська, 2/12, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 ) про стягнення заборгованості, - відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк», ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про визнання договору споживчого кредитування недійсним, - відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до ПАТ «УкрСиббанк», ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання зобов`язання за договором поруки припиненим,- відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ПАТ «УкрСиббанк», ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання зобов`язання за договором поруки припиненим, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 02.04.2025.

Суддя М. В. Петровська