провадження № 2-о/208/48/25
РІШЕННЯ

Іменем України

12 травня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського у складі: Головуючого, судді Похвалітої С.М., за участю секретаря судового засідання Кіблицької М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту родинних відносин,

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин з ОСОБА_3 , як матір`ю та донькою.

В обґрунтування заяви, заявник посилається на те, що вона, ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Баку Азербайджанської РСР.

Свідоцтво про народження було заповнено російською мовою, в якому її ім`я російською було зазначено « ОСОБА_4 ».

17 лютого 1995 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 , після чого їй було присвоєно прізвище « ОСОБА_6 ».

У свідоцтві про укладення шлюбу, яке було заповнено українською мовою, її ім`я було вказано « ОСОБА_4 ».

ІНФОРМАЦІЯ_2 заявник народила доньку ОСОБА_7 .

У свідоцтві про народження доньки, яке також заповнено українською мовою, ім`я заявника вказано « ОСОБА_4 ».

29 липня 2004 року Баглійським РВ Дніпродзержинського МУ УМВС України у Дніпропетровській області заявнику було видано паспорт громадянина України, в якому її ім`я українською мовою було зазначено « ОСОБА_8 », а на російськомовній сторінці паспорта російською мовою « ОСОБА_4 ».

У свідоцтві про розірвання шлюбу та у документах, які підтверджують зареєстроване місце проживання, ім`я заявника українською мовою зазначено « ОСОБА_8 ».

04 червня 2016 року ОСОБА_7 зареєструвала шлюб та змінила прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_9 ».

Через різний переклад з російської мови на українську мову імені заявника та його різне написання українською мовою в її особистих документах та у свідоцтві про народження її доньки, факт родинних відносин з ОСОБА_2 потребує підтвердженню.

У зв`язку з цим, заявник вимушена звернутися із цією заявою про встановлення факту родинних відносин між нею та її донькою, ОСОБА_2 , що дозволить розпорядитися її майном на користь доньки, тобто на користь її родича першого ступеня споріднення.

Тому заявник просить суд: встановити юридичний факт родинних відносин між нею ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , як матір`ю та донькою.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі.

В судове засідання заінтересована особа ОСОБА_2 не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, не заперечує щодо задоволення заявлених вимог.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

06 березня 2025 року ухвалою суду відкрито провадження по справі.

Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_10 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Баку Азербайджанської РСР, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 . Ім`я заявника зазначено на російській мові як « ОСОБА_4 » (мовою оригіналу) (а.с.6).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, серії НОМЕР_2 , вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_11 уклали шлюб 17 лютого 1995 року, запис №94. Ім`я заявника зазначено на українській мові як « ОСОБА_4 » (а.с.6).

Згідно свідоцтво про народження, серії НОМЕР_3 , вбачається, що ОСОБА_7 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , запис №227. Матір`ю є заявник, ім`я якої зазначено на українській мові як « ОСОБА_1 » (а.с.8).

Відповідно до копії паспорта громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_4 , на сторінці «Особливі відмітки» в графі діти зазначена: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.5).

Згідно свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_5 , вбачається, що ОСОБА_7 04 червня 2016 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_12 , актовий запис №139. Прізвище після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_7 « ОСОБА_9 » (а.с.11).

Відповідно до копії паспорта громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_4 , виданого 29 липня 2004 року Баглійським РВ Дніпродзержинського МУ УМВС України у Дніпропетровській області, на першій сторінці ім`я українською мовою записане як « ОСОБА_8 », на другій сторінці паспорту прізвище російською мовою записане як « ОСОБА_4 » (мовою оригіналу) (а.с.4). Також в матеріалах справи містяться копія картки платника податків, та довідка N 001306387 про склад сім`ї, надана 09 вересня 2024 року ТОВ «Абонент XXI», в яких ім`я заявника українською мовою записане як « ОСОБА_8 » (а.с.5, 12).

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, серії НОМЕР_6 , вбачається, що шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 16 лютого 2005 року розірвано, актовий запис №42. Ім`я заявника зазначено на українській мові як « ОСОБА_8 » (а.с.7).

Згідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений у ч.1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним.

Зокрема суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами (п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України).

Частинами 3, 4 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч. 1 ст. 81, ч. 1 та 2 ст. 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Частиною 1 ст. 319 ЦПК України встановлено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 7 постанові № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

У ході дослідження матеріалів справи та перевірки їх доказами суд прийшов до висновків, що ОСОБА_3 ) ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), дійсно є донькою ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що заявник у інший спосіб не може довести факт родинних відносин, оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що вимога заявника про встановлення факту родинних відносин є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, оцінивши належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності наявних у справі доказів, обставини справи, на які заявник послався як на підставу своїх вимог, з`ясувавши відомості про встановлені факти та мету їх встановлення, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст. ст. 12, 76, 81, 89, 247, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 293, 294, 315, 319, 354, 355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту родинних відносин, задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , як матір`ю та донькою.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції, тобто до Дніпровського Апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості сторін:

заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

заінтересована особа ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_8 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Похваліта С. М.