ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3423/25 Справа № 213/2168/24 Суддя у 1-й інстанції - Попов В. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2025 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді БондарЯ.М.

суддів Зубакової В.П., Корчистої О.І.

сторони

позивач ОСОБА_1

відповідач- ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Трофименко Марина Володимирівна на додаткове рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 листопада 2024 року, ухвалене суддею Поповим В.В. в м.Кривому Розі Дніпропетровської області, повне судове рішення складено 18 листопада 2024 року,

УСТАНОВИВ

Рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 жовтня 2024 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування відмовлено повністю.

Представником відповідача до закінчення судових дебатів була зроблена заява про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, у зв`язку з чим суд встановив відповідачу строк у п`ять днів після ухвалення рішення суду для подання суду доказів на підтвердження витрат, які він сплатив у зв`язку з розглядом справи.

04.11.2024 до суду надійшла заява адвоката Співак Вікторії Анатоліївни, яка представляє інтереси відповідача ОСОБА_2 , про розподіл судових витрат, а саме: стягнення з позивача ОСОБА_1 , у зв`язку з відмовою у позові, витрат на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 31500,00 грн.

Додатковим рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 листопада 2024 року заява адвоката Співак Вікторії Анатоліївни про ухвалення додаткового рішення по витратамна правничу допомогу задоволена частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на правничу допомогу в розмірі 16500,00 грн.

У задоволені іншої частини заяви відмовлено.

Позивач ОСОБА_3 через свого представника адвоката Трофименко М.В. оскаржила додаткове рішення в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі представник позивача Трофименко М.В. посилаючись на незаконність і необґрунтованість додаткового рішення, просить його скасувати у повному обсязі.

При цьому, скаржник зазначає, що рішення є незаконним, так як сума стягнутого розміру судових витрат не співмірна із обсягом наданих представником відповідача послуг. Ця сума є для позивача є неосяжною, так як вона є пенсіонером і єдиним її джерелом доходу є пенсія.

Вказує, що позивач є пенсіонером за віком, що підтверджується її пенсійним посвідченням, яке наявне в матеріалах цивільної справи, та не має коштів для виплати відповідачу задоволеної суми витрат на правничу допомогу.

Скаржник зазначає, що на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу відповідачем надано копія ордеру, договір про надання правової допомоги, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, акт про надання правової допомоги. Банківські квитанцію про отримання коштів від клієнта за надані послуги в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи складність справи, виконані адвокатом роботи під час розгляду справи у суді, час, витрачений адвокатом на виконання наданих послуг, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, сторона позивача не може погодитися із висновком суду. першої інстанції про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 16 500,00 грн., що не є співмірними з наданим адвокатом обсягом послуг.

У відзиві на апеляційну скаргу представника позивача Трофименко М.В., представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Співак В.А., посилаючись на законність і обґрунтованість додаткового рішення, ухваленого у відповідності з нормами процесуального права, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції без змін.

Представник відповідача Співак В.А. вважає, що суд першої інстанції з урахуванням об`єму наданих адвокатом послуг, відсутність з боку позивача клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, дійшов правильного висновку, що розмір витрат у сумі 16 500 грн. є співмірним із складністю справи та наданою адвокатом правничою допомогою.

Також Співак В.А. зазначає, що не заслуговують на увагу суду апеляційної інстанції доводи позивача про те, що відповідачем на підтвердження понесених нею витрат не було надано платіжних доручень про передачу коштів адвокату Співак В.А., з огляду на те, що в ЦПК України, в редакції, чинній з 15.12.2017, імплементовано нову процедуру відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Звертає увагу на те, що такі доводи позивача не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки відповідачем до заяви про розподіл судових витрат долучено копію квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №0.0..1 від 01.11.2024 на суму 31500,00 грн.

Зазначає, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої прийняте рішення понесених збитків, але і у певному сенсі спонукає позивача утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів відповідача.

Справа розглядається без повідомлення учасників справі, в порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених вимог, відзиву на апеляційну скаргу, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Звертаючись до суду із заявою про стягнення витрат на правничу допомогу представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Співак В.А. просила стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу в загальному розмірі 31500,00 грн.

На підтвердження витрат адвокатом Співак В.А. зазначено, що витрати на професійну допомогу 31500,00 грн. за надання послуг АО «Ліга Сова» згідно укладеного договору №04/06/24 від 04.06.2024 року, складається з вартості послуг за Актом, виконаних робіт (наданих послуг) №1, доданим у якості доказу, де визначено: 1. усна консультація щодо норм цивільного, сімейного та процесуального законодавства в розрізі підстав усунення від права на спадкування - 1 шт. - 1500,00 грн.; 2. ознайомлення з матеріалами справи, аналіз реєстру судових рішень, вивчення доказів для захисту інтересів "Клієнта" під час розгляду судом справи про усунення "Клієнта" від права на спадкування - 1 шт. - 3000,00 грн.; 3. складання відзиву на позовну заяву - 1 шт. - 6000,00 грн.; 4. участь уповноваженого члена "Адвокатського об`єднання" у судовому засіданні за судовою справою щодо питання усунення ОСОБА_2 від права на спадкування за позовом ОСОБА_1 (судові засідання 09.07.2024, 03.09.2024, 29.10.2024) - 3 шт. - 6000,00 грн.; 5. гонорару успіху - 1 шт. - 15000,00 грн.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд першої інстанції виходив з того, що витрати на правову допомогу, пов`язані з розглядом даної справи, в якій адвокат Співак В.А. надала відповідачу усну консультацію, ознайомилась з матеріалами справи, склала відзив на позовну заяву та приймала участь у судових засіданнях та дійшов висновку, що вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 16500,00 грн. є обґрунтованими та доведеними належними та допустимими доказами.

Відмовляючи стороні відповідача в частині стягнення «гонорару успіху» в розмірі 15000,00 грн., з суд першої інстанції виходив з того, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат.

Колегія суддів погоджується з визначеним судом до стягнення розміром витрат на правничу допомогу, доводи представника позивача Трофименко М.В. в частині оскарження додаткового рішення вважає необґрунтованими, такими, що не заслуговують на увагу та задоволенню не підлягають.

Згідно із ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Представником відповідача до закінчення судових дебатів була зроблена заява про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, у зв`язку з чим суд встановив відповідачу строк у п`ять днів після ухвалення рішення суду для подання суду доказів на підтвердження витрат, які він сплатив у зв`язку з розглядом справи.

Представник відповідача - адвокат Співак В.А., у зв`язку з відмовою у позові у визначений законом строк, а саме 04.11.2024 звернулася до суду із заявою про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 31500,00 грн.

При цьому, представником відповідача Співак В.А. разом із заявою про ухвалення додаткового рішення додано докази направлення заяви з додатками представнику позивача Трофименко М.В.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких за ч.3 ст.133 ЦПК належать витрати на професійну правову допомогу.

Згідно ст.141 ЦПК розмір витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.

Для цілей розподілу судових витрат суд враховує:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч.4 ст.137 ЦПК суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Таким чином нормами ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи, що узгоджується з правовою позицією, викладеною Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року по справі №755/9215/15-ц.

При цьому, витрати за надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною, чи тільки має бути сплачено, що кореспондує правовій позиції, викладеній Верховним Судом у постановах від 11 листопада 2021 р. по справі №922/449/21 та від 3 жовтня 2019 р. по справі №922/445/19.

Суд першої інстанції, з огляду на наведені норми процесуального права та правові позиції Верховного Суду, зважаючи на встановлені судом обставин справи, відсутність заперечень сторони позивача про зменшення судових витрат на правничу допомогу, з урахуванням відмови позивачу ОСОБА_3 в задоволенні позову дійшов вірного висновку, що вимоги про відшкодування витрат відповідача ОСОБА_2 на правничу допомогу у розмірі 16 500 грн. були доведені належним чином, як такі, що пов`язані з розглядом справи, розмір яких є обґрунтованим, а також при цьому дотримані критерії розумності їх вартості, виходячи із значення вирішення даного позову для ОСОБА_2 .

За перевірених обставин справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що справедливим і співмірним відшкодуванням витрат на правничу допомогу відповідачу ОСОБА_2 є заявлена у відзиві на позов сума 16 500,00 грн. При цьому у стягненні 15 000 грн. «гонорару успіху» суд відмовив, належним чином обґрунтувавши свою відмову у задоволенні цієї частини вимог.

Перевіривши справу, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягали застосуванню, повно, всебічно та обґрунтовано встановив обставини справи, надав належну оцінку наявним у справі доказам, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам ст.ст.263, 264 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги представника позивача ОСОБА_4 не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до ухвалення незаконного судового рішення.

Викладене дає підстави для висновку, що апеляційна скарга представника позивача ОСОБА_4 є необґрунтованою у зв`язку з чим підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін із підстав, передбачених 375 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.367,368,374,375,381,382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокатТрофименко Марина Володимирівназалишити без задоволення.

Додаткове рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 09 червня 2025 року.

Головуючий: Я.М. Бондар

Судді: В.П. Зубакова

О.І. Корчиста