Справа № 737/276/25
Проваждення № 2/737/145/25
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

09 червня 2025 року с-ще Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області у складі

головуючого суддіКоренькова А.А.
за участі секретаря судового засіданняЧередниченка С.О.
розглянувши у підготовчому судовому засіданні за загальними правилами позовного провадження справу №737/276/25
за позовомОСОБА_1
до відповідачаКуликівської селищної ради
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачадержавний нотаріус Чернігівської районної державної нотаріальної контори Завалієва В.В.
провизнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами
учасники справи та представники:не з`явилися

в с т а н о в и в :

2 квітня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 . ОСОБА_2 заповіту не залишив. Спадщину після його смерті прийняли позивач та дружина померлого ОСОБА_3 . До спадкового майна, що залишилось після ОСОБА_2 , входить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , який був збудований ОСОБА_2 та ОСОБА_3 під час шлюбу. Рішенням Куликівського районного суду від 14.04.2008 за ОСОБА_3 було визнано право власності на частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 . За життя померлий ОСОБА_2 не оформив право власності на домоволодіння, правовстановлюючі документи на нього не отримав, що стало причиною відмови позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане домоволодіння.

Просить суд визнати за ним право власності на частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після померлого батька ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 03 квітня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче судове засідання призначено на 13 травня 2025 року.

В підготовчому судовому засіданні оголошувалася перерва в зв`язку із витребуванням доказів.

Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач Куликівська селищна рада надала відзив на позовну заяву, в якому вказує про повне визнання позову, просить справу розглянути за відсутності представника Куликівської селищної ради.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Державний нотаріус Чернігівської районної державної нотаріальної контори Завалієва В.В. подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за результатами підготовчого судового засідання за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши заяви по суті справи, надані сторонами письмові докази, матеріали спадкової справи № 64/2003 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 яку надав Державний нотаріальний архів Чернігівської області, судом були встановлені наступні фактичні обставини та правовідносини між сторонами.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з лютого 1951 року перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с. 46).

Відповідно до витягів з погосподарської книги Вересоцької сільської ради на 1991-2025 роки, головою домогосподарства по АДРЕСА_1 записаний ОСОБА_2 , а після його смерті ОСОБА_3 (а.с. 10-14).

Позивач є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії НОМЕР_1 (а.с. 6 на звороті).

Під час шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 побудували житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

Згідно технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами до складу вказаного домоволодіння входять житловий будинок (А-1,а-1), сарай (Б,б,б1,В,Д,д,ж1), погріб (Г), літня кухня (Ж), прибудова (ж) (а.с. 21-23).

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не ввели вказаний вище будинок в експлуатацію та не оформили правовстановлюючі документи на нього. Згідно довідки ТОВ «Трудовий колектив Чернігівського обласного бюро технічної інвентаризації» № 539 від 27.02.2024 станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 не зареєстровано (а.с. 17).

Відомостей щодо самочинного будівництва суду не надано.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер (а.с. 7)

За життя ОСОБА_2 заповіту не залишив ( а.с. 50).

Згідно довідки Куликівської селищної ради № 59 від 16.01.2025, на день смерті ОСОБА_2 проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з сім`єю в складі: дружина ОСОБА_3 , син ОСОБА_1 (а.с.8).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на 1/2 частину вищевказаного домоволодіння, що належала ОСОБА_2 на праві спільної власності.

Позивач прийняв спадщину після померлого ОСОБА_2 фактично, ОСОБА_3 подавши заяву до Куликівської районної державної нотаріальної контори на підставі якої було заведено спадкову справу (а.с. 61).

Рішенням Куликівського районного суду від 14.04.2008 визнано за ОСОБА_3 право власності на частини житлового будинку садиби АДРЕСА_1 (а.с.19-20).

Згідно ч. 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи.

Постановою від 07 листопада 2024 року нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з відсутністю належним чином оформленого документа, що посвідчує право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (а.с. 31).

Постановою Верховної Ради України від 17 липня 2020 року № 807-IX «Про утворення та ліквідацію районів» в Чернігівській області ліквідовано Куликівський район та одночасно утворено Чернігівський район (з адміністративним центром у місті Чернігів) у складі територій, в тому числі, Куликівської селищної територіальної громади, затвердженої Кабінетом Міністрів України.

Надані суду докази суперечностей не містять та оцінюються судом як достовірні.

Згідно зі ст.ст. 55, 124 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України, визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, та Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5.

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до п. 6 вищевказаної Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР не підлягали реєстрації будинки та домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Тобто, якщо будинок було побудовано в сільській місцевості, він не підлягав державній реєстрації та на нього не виготовлялась документація про право власності.

Відповідно до ст.ст. 25, 30, 346 ЦК України, листа Міністерства юстиції України № 19- 32/319, від 21.02.2005 року, якщо у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилась і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Таким чином, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав.

Згідно п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суди повинні мати на увазі, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна.

Спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Згідно п.п. 4.15, п. 4, глави 10 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно.

Відповідно до п. 3, глави 7 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, документи, на підставі яких вчинено нотаріальну дію, та документи або копії (витяги) з них, необхідні для вчинення нотаріальної дії, обов`язково долучаються до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса.

Позивач позбавлений можливості оформити своє право на спадщину у нотаріуса у зв`язку з відсутністю державної реєстрації права власності на спадкове нерухоме майно та у зв`язку із відсутністю у позивача документів, які підтверджують право власності на вищевказане нерухоме майно за спадкодавцем.

Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких умов, враховуючи, що будинок за адресою: АДРЕСА_1 , було побудовано померлими ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до 05.08.1992, а саме в 1958 році, проте спадкодавці не отримали правовстановлюючі документи на домоволодіння, позивач та ОСОБА_3 спадщину після смерті померлого ОСОБА_2 прийняли та ОСОБА_3 оформила належним чином свої спадкові права, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись статтями ст. ст. 4, 12-13, 19, 81, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, -

у х в а л и в :

1. Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , який зареєстрований АДРЕСА_1 ) до Куликівської селищної ради (, Чернігівська область, Чернігівський район, с-ще Куликівка, вул. Миру, буд. 67) про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами задовольнити повністю.

2. Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , який зареєстрований АДРЕСА_1 ) право власності на частину житлового будинку загальною площею 64,2 кв.м., житлова площа 22,8 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами (означеними в плані технічного паспорту на будинок літерами: житловий будинок (А-1, а-1), сарай (Б, б, б1, В, Д, д, ж1), погріб (Г), літня кухня (Ж), прибудова (ж) садиби АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

3. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

5. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

7. Повний текст рішення складено 9 червня 2025 року.

Суддя Андрій КОРЕНЬКОВ