Номер провадження по справі 2/387/234/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2025 року селище Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області, в складі :

головуючого судді Майстер І. П.

за участю секретаря судового засідання Полюхович Т.А.

представника позивача ОСОБА_1

позивач ОСОБА_2

представника

Добровеличківської селищної ради

Новоукраїнського району Кіровоградської області Яценко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Добровеличківська селищна рада Новоукраїнського району Кіровоградської області про позбавлення батьківських прав

В С Т А Н О В И В :

І. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог та позиції сторін

До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 27 січня 2025 року надійшла позовна заява, згідно якої представник позивача в інтересах ОСОБА_2 просить позбавити батьківських прав ОСОБА_3 щодо малолітньої доньки ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи позов, представник позивача зазначає, що у червні 2022 року під час спільного проживання у с. Олександрівка Новоукраїнського району Кіровоградської області у позивача та відповідачки народилася спільна дочка ОСОБА_4 .

У листопаді 2022 року ОСОБА_2 був призваний до лав Збройних сил України, а відповідачка залишилася проживати у його батьків. У грудні 2024 року відповідачка залишила свою дитину на кілька днів, а 22.01.2025 поштою надійшла заява від відповідачки, в якій вона заявила про відмову від утримання своєї доньки. Відповідачка фактично самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків, не сплачує аліменти та матеріально-фінансово не допомагає.

Згідно з наведеними обставинами, на думку позивача, відповідачка свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, що й стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом.

Представник позивача та сам позивач у судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги повністю та обґрунтували їх обставинами, викладеними в позовній заяві. Вони пояснили, що у листопаді 2022 року позивач був призваний до лав ЗСУ, а відповідачка з донькою залишилися проживати у будинку батьків позивача у с. Олександрівка Новоукраїнського району.

Відповідачка ОСОБА_3 , яка проживала з батьками позивача з жовтня 2023 року, систематично у вихідні дні без погодження залишала свою доньку ОСОБА_5 , за якою доглядала бабуся ОСОБА_6 . Саме вона кілька днів не поверталася до дитини, перебуваючи у компанії невідомих чоловіків та вживаючи алкоголь.

У грудні 2024 року ОСОБА_3 знову покинула доньку на кілька днів. А 8 січня 2025 року вона залишила дитину і досі не повернулася, а дитина перебуває з батьком, який у зв`язку з сімейними обставинами перебуває у відпустці.

22 січня 2025 року позивач отримав на пошті нотаріально засвідчену заяву, згідно з якою відповідачка ОСОБА_7 відмовилася від утримання та виховання своєї доньки ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 і проживає разом із бабусею ОСОБА_8 .

Таким чином, відповідачка ОСОБА_7 повністю не виконує свої батьківські обов`язки щодо доньки ОСОБА_5 і не займається її вихованням. Позивач має хороший стан здоров`я та перебуває на службовій службі у Збройних Силах України, а дитина повністю утримується батьком і бабусею.

У свою чергу, відповідачка, яка є матір`ю дитини, ухиляється від участі у вихованні доньки, проживає окремо і не виконує батьківських обов`язків, не матеріально її утримує, не займається оздоровленням і не цікавиться станом її здоров`я.

Отже, ОСОБА_7 свідомо ухиляється від виховання дитини та нехтує своїми батьківськими обов`язками, а тому позовні вимоги підтримали, просили задовольнити.

Також представник позивача зазначив, що жодних позовних вимог до відповідача Добровеличківської селищної ради Новоукраїнського району Кіровоградської області не заявляє, а тому погодився щодо неналежності відповідача.

Представник Добровеличківська селищна рада Новоукраїнського району Кіровоградської області як орган опіки та піклування в судовому засіданні визнала частково так як позовні вимоги до ОСОБА_3 визнають, а орган опіки і піклування Добровеличківської селищної ради Новоукраїнського району Кіровоградської області є неналежним відповідачем у цій справі.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася. Судом неодноразово здійснювався виклики відповідачки відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, а також шляхом направлення на адресу місця проживання відповідача судових повісток. Поштове відправлення було повернуте до суду "Адресат відсутній".

Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Процесуальні дії суду

Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 04.02.2025 було відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 23.04.2025 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

ІІ. Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Суд за результатами вивчення та дослідження матеріалів справи, а також наданих пояснень сторін та дітей відносно яких вирішується справа доходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Олександрівською сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області встановлено, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьки ОСОБА_9 та мати ОСОБА_10 (а.с.11).

Зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Добровеличківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), встановлено, що ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №55. Батьками дитини зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 12).

З нотаріально посвідченої заяви від 16.01.2025, оформленої приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області та зареєстрованої в реєстрі під №43, встановлено, що ОСОБА_3 не заперечує проти позбавлення її батьківських прав щодо малолітньої доньки ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 13).

З довідки, виданої Добровеличківською селищною радою Кіровоградської області №30 від 23.01.2025, встановлено, що в ОСОБА_2 на території села Олександрівка є домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 14).

Зі змісту характеристики Добровеличківської селищної ради Кіровоградської області, старости Карбівського старостинського округу №31 від 23.01.2025, з`ясовано, що ОСОБА_2 проживає в АДРЕСА_1 , має доньку. Він не зловживає спиртними напоями, характеризується позитивно та на даний час проходить службу в Збройних Силах України (а.с. 15).

Зі змісту характеристики Добровеличківської селищної ради Кіровоградської області, старости Карбівського старостинського округу №32 від 23.01.2025, з`ясовано, що ОСОБА_3 зареєстрована в АДРЕСА_2 . За весь час проживання зарекомендувала себе з негативної сторони: емоційна, безвідповідальна та конфліктна особа (а.с. 16).

З довідки ЛКК №14 Добровеличківської Центральної первинної медико-санітарної допомоги Добровеличківської селищної ради встановлено, що ОСОБА_4 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , здорова (а.с. 17).

З акту обстеження умов проживання від 23.01.2025 Добровеличківської селищної ради Кіровоградської області №29 від 23.01.2025 встановлено, що сім`я проживає в будинку в якому є всі зручності , у дитини є власний куточок. Дитина охайна батько на даний час проходить службу в ЗСУ, тому дитина перебуває з бабусею та дідусем, які про неї піклуються ( а.с.18).

З війського квитка серії НОМЕР_3 встановлено, що ОСОБА_2 проходить службу в ЗСУ ( а.с.19-21).

З відпускного квитка №188 від 14.01.2025 встановлено, що ОСОБА_2 звільнений у щорічну основну відпустку з 14.01.2025 - 25.01.2025 перебуваючи на службі в ЗСУ ( а.с.22).

Відповідно до рішення виконавчого комітету Добровеличківської селищної ради №41 від 27.03.2025 встановлено, що затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 по відношенню до малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.43).

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Добровеличківської селищної ради Кіровоградської області про доцільність позбавлення батьківських прав від 27 березня 2025 року №41, орган опіки і піклування дійшов до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.44-45).

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні надала такі показання: вона є жителькою с. Олександрівка та знайома як з позивачем, так і з відповідачкою. Вона повідомила, що позивач ОСОБА_12 проживав у своєму будинку разом із ОСОБА_3 . Вони не жили в злагоді та часто конфліктували. До служби в ЗСУ ОСОБА_12 працював на роботі, а ОСОБА_13 не готувала їжу, дитина була брудною та не помитою, що призводило до конфліктів між ними. ОСОБА_13 постійно лежала на дивані та щось дивилася в інтернеті нічого не роблячи. Проживали вони за рахунок батьків позивача, а рідна сестра ОСОБА_13 допомагала доглядати за дитиною. Свідок запевнила, що ОСОБА_12 не вчиняв щодо ОСОБА_13 домашнього насильства, проте ОСОБА_13 зловживала алкоголем, постійно випивала з іншими чоловіками та палила. Коли ОСОБА_12 пішов служити в ЗСУ, ОСОБА_13 зникла і перестала доглядати за донькою ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_14 також у судовому засіданні дала такі показання: вона є жителькою с. Олександрівка, проживає за адресою АДРЕСА_3 , і працює медсестрою в сільській амбулаторії. Вона повідомила, що приблизно 3-4 роки тому до їхнього села переїхала ОСОБА_3 . У подальшому вона завагітніла від позивача і перебувала на обліку у них у селі. Під час вагітності ОСОБА_3 зловживала алкоголем і палила. Вона не мала материнських почуттів - після народження дитини вона була не доглянутою. У вихідні вона часто сама гуляла по селу і не дбала про дитину, а позивач ОСОБА_12 постійно виходжував дитину у колясці і доглядав за нею. Згодом ОСОБА_3 зникла, залишивши свою дитину на ОСОБА_12 і його батьків.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Відповідно до статті 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Відповідно до пунктів 1- 5 статті 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини,свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до частини 1 статті 164 СК України батьки можуть бути позбавленні батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей.

Відповідно до частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, частин 7, 8 статті 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Відповідно до статті 9 Конвенції про права дитини, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Відповідно до статті 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до частини 1 статті 164 СК України мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Із роз`яснень, викладених у пунктах 15, 16, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року, зі змінами внесеними постановою № 20 від 19 грудня 2008 року, вбачається, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті споріднення з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Судом також враховується правова позиція Верховного Суду викладена у постанові КЦС ВС від 29 листопада 2019 року № 127/23281/18, відповідно до якої зазначено, що зокрема, п. 2 ч.1 ст. 164 СК визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення цього положення дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Враховуючи досліджені в судовому засіданні письмові докази, показання свідків, висновок органу опіки та піклування, суд доходить висновку, що відповідачка проявила тривалу байдужість щодо своєї дитини, нехтувала батьківськими обов`язками та ухилялася від виконання обов`язків щодо виховання дитини. Тому суд вважає за доцільне ухвалити рішення про її позбавлення батьківських прав.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов.

Аналізуючи зібрані у справі докази та оцінюючи їх в сукупності, виходячи із якнайкращих інтересів дітей, суд вважає, що відповідачка, яка без поважних на те причин не виявляє щодо власної дитини батьківського піклування, свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо сина, а тому її необхідно позбавити батьківських прав.

Відповідно до ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Згідно з ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог частини 2 статті 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку .

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.

Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне стягувати аліменти для утримання дитини в розмірі 1/4 (однієї/четвертої) частки всіх видів доходів з відповідачки щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття.

Водночас суд зазначає, що позивач не вірно визначив Добровеличківську селищну раду Новоукраїнського району Кіровоградської області як орган опіки та піклування у цій справі про позбавлення батьківських прав і стягнення аліментів відповідачем, так як належним відповідачем у цій справі є мати ОСОБА_3 , яка порушує права та обов`язки щодо дитини. Орган опіки і піклування, у той час як орган місцевого самоврядування є третім або стороннім учасником, який має повноваження діяти в інтересах дитини та не є позивачем або відповідачем у таких справах.

Отже позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

У розумінні ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць .

На підставі ст.ст. 66, 67, 67-1, 67-2 Закону України «Про міжнародне приватне право» ст.ст.164 - 167, 180 - 184 СК України, постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав "№ 3 від 30.03.2007 року, керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 263-265, 430 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Добровеличківська селищна рада Новоукраїнського району Кіровоградської області про позбавлення батьківських прав - задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав відносно її малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки селища Добровеличківка Новоукраїнського району Кіровоградської області.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання її малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 (однієї/четвертої) частки всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів розпочати з 27.01.2025.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 1211 ( одну тисячу двісті одинадцять ) гривень 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 1211 ( одну тисячу двісті одинадцять ) гривень 20 копійок.

В частині позовних вимог до Добровеличківської селищної ради як органу опіки і піклування відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

В порядку п.4. ч.5 ст.265 ЦПК України зазначаються такі реквізити сторін та інших учасників справи :

позивач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с.Олександрівка Добровеличківського району Кіровоградської області, житель АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ;

відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка с.Гнатівка Добровеличківського району Кіровоградської області, зареєстрована АДРЕСА_2 , фактично проживає АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ;

відповідач - Добровеличківська селищна рада Новоукраїнського району Кіровоградської області (, Кіровоградська область, Новоукраїнський район, селище Добровеличківка вулиця Шевченка,132).

Суддя

Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області Майстер І.П.