Справа № 510/1856/24
Провадження № 2/510/577/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

06 травня 2025 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді - Бошков І.Д.,

за участю: секретаря - Березенко С.П.

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом Виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , тертя особа: служба у справах дітей Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про відібрання малолітніх дітей,

В С Т А Н О В И В:

Відповідачі будучи належним чином сповіщені в порядку ст.128 ЦПК України, у судові засідання, які призначалися не з`явились, про причини неявки суд не сповістили, клопотання про відкладення розгляду справи, інших заяв не надали.

Представник позивача у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила про розгляд справи без її участі, не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явилась, надіслала на адресу суду заяву де просила розглянути справу без її участі.

У зв`язку із цими обставинами та керуючись ч.1ст.280 ЦПК України, суд прийняв рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.

Ухвалою суду від 14.11.2024р. було відкрите провадження по справі та призначене підготовче судове засідання 13.12.2024р. о 10 год. 30 хвл.

Ухвалою суду від 23.01.2025 р. закрито підготовче провадження у справі та призначена справа до судового розгляду по суті.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що відповідачі знаходились у фактичних шлюбних відносинах. Від спільних відносин в них народились діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до повних витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян України щодо актового запису про народження №№4; 1 від 30.09.2023 року, батьками малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадяни України - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (місце проживання: АДРЕСА_2 ). Державна реєстрація народження дітей проведена відповідно до статті 126 Сімейного кодексу України (батьки не перебувають у шлюбі) на підставі спільної заяви батьків про визнання батьківства від 03.09.2013 року і від 05.01.2016 року.

Згідно із витягами з реєстру територіальної громади від 19.09.2023 року №№2023/007537460; 2023/007537465, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 21 березня 2019 року зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 .

В обґрунтування позовних вимог, представник позивача зазначив, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області (далі - комісія), яке відбулося 24.01.2024 року заслуховувалося питання із розгляду матеріалів про стан сім`ї ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з малолітніми дітьми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якій батьки ухиляються від виконання обов`язків щодо виховання своїх дітей та забезпечення здобуття ними повної загальної середньої освіти. Комісією були розглянуті подання відділу освіти Ренійської міської ради від 10.05. 2023 року №442, від 22.09. 2023 року №№793, 794, від 09.10.2023 року № 834 про те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , учень Ренійського ліцею № 4 Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області припинив відвідувати навчальний заклад з 01.09. 2023 року. Значні перерви у навчанні без поважних причин були й на протязі 2022 року. Донька подружжя ОСОБА_1 і ОСОБА_2 - малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на сьогоднішній день взагалі не зарахована до жодного закладу освіти. За інформацією начальника відділу освіти Ренійської міської ради, адміністрацією ліцею неодноразово вживалися заходи з повернення ОСОБА_5 де школи та на протязі трьох років - щодо необхідності запису Арини до закладів освіти б основному шляхом комісійного відвідування родини вдома та надання відповідаю роз`яснень у тому числі - здобуття освіти через індивідуальну форму навчання (домашнє) але батьки відмовляються від спілкування, мотивуючи своє рішення щодо сина й доньки спочатку - щоб уникнути зараження коронавірусом, потім - відмовою від щеплень, воєнним станом і все це обґрунтовуючи своїми правами на дітей: «Діти належать нам і тільки ми за Конституцією України маємо право вирішувати їхню долю». Розглянута була й інформація відділення поліції № 2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області від 26.09. 2023 р. №4435 стосовно складання протоколів про адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 згідно із статтею 184 КУпА з приводу відмови батька від будь якої форми навчання його малолітніх дітей та від підпису якого він відмовився. Комісією було прийнято рішення провести обстеження умов проживання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , р.н. і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_3 за участю спеціалістів служби, відділу освіти Ренійської міської ради, КУ «ЦНСП`РМР, інспектора ювенальної превенцїї із наданням відповідних роз`яснень батькам щодо виховання дітей і відповідальності з виконання батьківських обов`язків, заслухати їхню думку та запросити на чергове засідання комісії.

Так, комісією у складі спеціалістів служби, відділу освіти Ренійської міської ради, інспектора з ЮПСП Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області 19-20 лютого 2024 року здійснені рейди до родини ОСОБА_6 , ОСОБА_7 з проведення обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_3 . Однак, ОСОБА_2 членів комісії не впустила до будинку та заявила, що своїх дітей до школи водити не буде, про що зафіксовано в актах. З нею була проведена відповідна бесіда, надано запрошення на засідання комісії. Мати малолітніх ОСОБА_5 і ОСОБА_8 відмовилася підписувати, складені комісією документи.

Крім цього, подібні рейди були проведені протягом вересня-листопада 2023 року з аналогічним результатом з боку батьків, про що складено відповідні акти обстеження умов проживання.

27.09.2023 року службою у справах дітей Ренійської міської ради (далі - служба) своїми наказами за № №145, 146, малолітні діти - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , взяті на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах.

За інформацією, наданою КНП «Ренійський ЦПМСД», 04.10.2023 року за №177 на запит служби з`ясовано, що ОСОБА_9 і ОСОБА_10 були зареєстровані мамою у сімейного лікаря. На прийом приходила лише ОСОБА_2 , на запрошення лікаря - нерегулярно. ОСОБА_11 почали щепити з 3-річного віку, так як мати заперечувала. У 2018 році діти були оглянуті всіма вузькими фахівцями. У дівчинки ОСОБА_8 виявлена плоскостопість. До 2019 року діти хворіли на вітряну віспу, гострі вірусні інфекції, бронхопневмонію, кон`юнктивіт. З 06.06. 2019 року мати не приходить зі своїми дітьми на прийом до лікаря, на телефонні дзвінки не відповідає. На сьогоднішній день ОСОБА_9 і ОСОБА_10 не щеплені за віком.

26.02.2024 року комісією з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Ренійської ради Ізмаїльського району Одеської області (далі-комісія) на своєму засіданні було винесено на розгляд питання про доцільність підготовки органом опіки та піклування подання до суду позову про відібрання малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від батьків - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 без позбавлення їх батьківських прав.

Комісія, вивчивши детально ситуацію, встановила ухилення батька і матері від виконання батьківських обов`язків щодо своїх дітей, створення ними умов, які шкодять їхнім інтересам; батьки не забезпечують здобуття своїми дітьми повної загальної середньої освіти; не проявляють потребу в створенні умов для їх повноцінного розвитку та здорового психологічного стану і на своєму засіданні вирішила доцільним підготувати позов органу опіки та піклування про відібрання малолітніх дітей - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від батьків - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 без позбавлення їх батьківських прав та рекомендувала органу опіки та піклування Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області подати його до Ренійського районного суду Одеської області.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані письмові докази, суд приходить до висновку, задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Закон України "Про охорону дитинства" у статті 11 передбачає, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Крім того, діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.

Такі ж положення містяться у Конвенції ООН про права дитини, де зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно статті 9 Конвенції, Держави - сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію.

Відібрання дитини - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини, в зв`язку з чим у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідачі є батьками дітей: ОСОБА_3 і ОСОБА_12 . 27.09.2023 року службою у справах дітей Ренійської міської ради своїми наказами за № №145, 146, малолітні діти - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , взяті на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах. Комісія, вивчивши детально ситуацію, встановила ухилення батька і матері від виконання батьківських обов`язків щодо своїх дітей, створення ними умов, які шкодять їхнім інтересам; батьки не забезпечують здобуття своїми дітьми повної загальної середньої освіти; не проявляють потребу в створенні умов для їх повноцінного розвитку та здорового психологічного стану.

Відповідно до Витягу з протоколу № 2 засідання комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Ренійської міської ради від 26.02.2024 року, комісія вирішила звернулася із проханням про відібрання дітей у батьків та звернення до суду з позовом про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав.

Частиною другою статті 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно із частиною першої статті 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Частиною четвертої статті 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до пункту 8 Постанови КМУ від 24.09.2008 року № 866 "Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини" визначено, що у разі, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров`ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють.

Згідно частини першої статті 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2 - 5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням, або Органу опіки та піклування.

Відповідно до роз`яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу.

Європейський суд з прав людини зазначив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у як найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у як найкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (справа "Мамчур проти України", № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При винесенні рішення про відібрання дитини від батьків може постати необхідність врахування цілої низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (SAVINY v. UKRAINE, № 39948/06, § 50, ЄСПЛ, від 18 грудня 2008 року).

З огляду на викладене суд зазначає, що основними підставами для відібрання дитини від батьків серед іншого є випадки, що охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише із поведінки батьків (безвідповідальне ставлення до дитини та невжиття заходів щодо забезпечення лікування дитини у зв`язку із її тяжким станом здоров`я), а й із їх особистих негативних звичок. Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток.

Із матеріалів цивільної справи, також вбачається, що відповідачі неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за невиконання обов`язків щодо виховання дітей за ч.1 ст.184 КУпАП.

Згідно частин першої - п`ятої статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; повинні поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Суд погоджується з тим, що на теперішній час є підстави для відібрання дітей від відповідачів, оскільки умови для їх проживання відсутні і дійсно існує загроза для здоров`я дітей та їх життя. Суд вважає, що відібрання дітей від батьків відповідає їх інтересам.

Відібрання дітей без позбавлення батьківських прав є тимчасовим заходом, відповідно до частини третьої статті 170 СК України, відповідачі не позбавлені можливості повернути дітей, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дітей, і суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їй дітей.

На підставі викладеного, враховуючи, що відповідачі ухиляються від виконання обов`язків по вихованню дітей, та з урахуванням найкращих інтересів дітей, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та відібрання дітей без позбавлення останніх батьківських прав.

Керуючись ст.ст. ст. ст. 7, 150, 152, 155, 170, 180, 181, 182, 191 СК України, ст. ст. 12, 13, 81, 141, 200, 206, 211, 258, 259, 265, 268, 280, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , тертя особа: служба у справах дітей Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про відібрання малолітніх дітей - задовольнити.

Відібрати малолітніх дітей - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від батьків - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 без позбавлення їх батьківських прав.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду, а також в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя І.Д. Бошков