Дата документу 13.06.2025 Справа № 332/3998/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 332/3998/24 Головуючий у І інстанції: Блажко У.В.
Провадження № 22-ц/807/982/25 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2025 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Полякова О.З.,

суддів: Онищенка Е.А.,

Подліянової Г.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 24 березня 2025 року про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Селянського (фермерського) господарства «Ай-Петрі» про стягнення заборгованості за договором про надання правничої (правової) допомоги,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 » про стягнення заборгованості за договором про надання правничої (правової) допомоги.

В обґрунтування позову зазначав, що 03.07.2020 між С(Ф)Г «Ай-Петрі» в особі керівника Мовчана О.Я. та адвокатом Скуратовим Д.В. укладено договір № 03/07/40/20 про надання правничої (правової) допомоги.

Предметом цього договору згідно з п.п. 1.1., 1.4 є надання клієнту правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу його діяльності в будь-якому статусі. Складання заяв, скарг, запитів, заперечень, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновлення в разі порушення. Представництво інтересів клієнта в судах України, створених відповідно до законодавства (місцевих судах, апеляційних судах, Верховному Суді) будь-якої спеціалізації, а також в інших без виключення державних і недержавних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Згідно з п. 5.2 Договору, термін його дії сторони визначили до 03.07.2021.

22.04.2021 сторони уклали договір про зміни до Договору, у якому викладено п. 5.2. Договору викладено в такій редакції: «Термін дії договору. Договір діє до 31.12.2022 (включно)» .

27.07.2020 сторони уклали Додатковий договір № 2 до Договору, предметом якого, згідно з п. 6 в редакції Договору про зміни від 27.11.2020 є надання адвокатом правової допомоги клієнту у справі за позовом СФГ «Ай-Петрі» до ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області, треті особи: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Морозової В.М., з вимогами: - про визнання за СФГ «Ай-Петрі» права постійного користування земельною ділянкою площею 50,0003 га в межах згідно з планом, розташованої на території П`ятихатської сільської ради, наданої державним актом на право постійного користування землею І-ЗП № 002213 від 19.07.2000 ОСОБА_4 для організації селянського (фермерського) господарства на підставі рішення голови Василівської районної ради народних депутатів Василівського району Запорізької області № 28 від 20.03.2000, затвердженого рішенням десятої сесії двадцять третього скликання Василівської районної ради № 6 від 29.03.2000, яка після проведення державної реєстрації земельної ділянки, відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-014 від 05.06.2014, має кадастровий номер :03:043:0002; - про визнання недійсним п. 7 Наказу ГУ Держгеокадастру в Запорізькій області «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою» № 8-2708/15-19-СГ від 05.12.2019, яким вирішено: «Державний акт на право постійного користування землею серія І-ЗП № 002213, зареєстрований за № 46 від 19.07.2000 визнати таким, що втратив чинність»; - поновлення в Державному реєстрі речових прав нв нерухоме майно (внести до цього Реєстру) запису про право постійного користування земельною ділянкою державної власності, що розташована на території П`ятихатської сільської ради Василівського району Запорізької області, площею 50,0003 га, кадастровий номер :03:043:0002, посвідчене Державним актом на право постійного користування землею І-ЗП № 002213 від 19.07.2000, яке зареєстроване Відділом Держземагенства у Василівському районі Запорізької області від 05.06.2014 на підставі Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-014.

Додатковий договір №2 є невід`ємною частиною Договору (п. 13 Додаткового договору №2).

Відповідно до п. 2 Договору про зміни до Додаткового договору №2, пункт 6.1. Додаткового договору № 2 викладено в такій редакції:«Номер судової справи, яка розглядалась господарським судом Запорізької області - № 908/2887/20».Тобто, сторонами Договору визначено конкретну справу та суд, який її розглядає.

Згідно з п. 9 Додаткового договору № 2:«За позитивний результат по справі для Клієнта, Сторони визначили визнань СФГ «Ай-Петрі» (Клієнтом) права постійного користування земельною ділянкою площею 50,00 га в межах згідно з планом, розташованої на території Пятихатської сільської ради, призначеної для організації селянського (фермерського) господарства, яка була надана на ім`я ОСОБА_4 згідно державного акту на право постійного користування землею І-ЗП №002213 від 19.07.2000 року на підставі рішення Василівської районної ради народних депутатів Василівського району Запорізької області № 28 від 20.03.2000».

Сторони також визначили строки сплати гонорару за пунктом 9 Додаткового договору №2, а саме відповідно до п. 9.1. Додаткового договору №2, протягом 20 (двадцяти) календарних днів з моменту досягнення позитивного результату (згідно пункту 9. Додаткового договору №2), Клієнт сплачує адвокату доплату (гонорар) у сумі 40000 (сорок тисяч) доларів СІЛА, еквівалентно в національній валюті на момент оплати.При встановленні розміру гонорару сторони врахували складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, необхідний адвокату на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт,- ціну позову та значення справи для Клієнта, в тому числі вплив вирішення справи на репутацію Клієнта та публічним інтересом до справи; кваліфікацію і досвід Адвоката, фінансовий стан Клієнта, новизну правових питань, які стосуються виконання доручення Клієнта, важність доручення для Клієнта, роль Адвоката в досягненні гіпотетичного результату, якого бажає Клієнт, можливість досягнення за результатами виконання доручення позитивного результату для Клієнта та інші істотні обставини. Гонорар враховував не тільки витрачений Адвокатом час за представництво в суді, але і час на іншу правничу (правову) допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо.

При цьому Сторонами погоджено, що сума доплати (гонорару), визначена пунктами 9., 9.1. Додаткового договору №2 сплачується Клієнтом Адвокату незалежно від причин можливого розірвання договору, в тому числі розірвання Договору в односторонньому порядку, закінчення строку дії Договору, інших причин. Єдиною підставою для оплати суми гонорару, яка визначена пунктом 9.1. Додаткового договору №2 є позитивний результат, який визначено пунктом 9 Додаткового договору №2 (п.9.2 Додаткового договору №2 до Договору).

ОСОБА_1 детально зазначив перелік наданих послуг та вжитих адвокатом заходів для досягнення позитивного результату для клієнта.

Втім, незважаючи на досягнуті договірні домовленості, після ухвалення Господарським судом Запорізької області у справі № 908/2887/20 судового рішення від 07.07.2021, яким позитивний результат у справі для клієнта досягнуто (п. Додаткового договору №2), клієнт 23.07.2021 склав листа адвокату з подякою за виконану роботу та ініціював питання дострокового розірвання договору в односторонньому порядку, припинивши виконання договірних зобов`язань, в тому числі зі сплати адвокатові гонорару успіху.

Але закінчення строку дії Договору 26.09.2021 не звільняє клієнта від виконання належним чином умов Договору та оплати гонорару успіху.

Посилаючись на означені обставини, ОСОБА_1 просив суд стягнути з С(Ф)Г «Ай-Петрі»:

- доплату (гонорар) в сумі 40000 доларів США відповідно до п. 9, п. 9.1. Додаткового договору № 2 від 27.07.2020 до Договору № 03/07/40/20 про надання правничої допомоги від 03.07.2020;

- три відсотки річних за період з 28.07.2021 до 01.07.2024 в сумі 3516,16 доларів США;

- інфляційне збільшення боргу за період з 28.07.2021 до 01.06.2024 в розмірі 638914,29 грн.

У грудні 2024 року С(Ф)Г «Ай-Петрі» звернулося до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі до розгляду справи № 332/5812/24 за позовом С(Ф)Г «Ай-Петрі» до ОСОБА_1 про тлумачення змісту умов договору про надання правничої допомоги.

В обґрунтування клопотання зазначено, що у провадженні Ленінського районного суду м. Запоріжжя перебуває цивільна справа № 332/5812/24 за позовом С(Ф)Г «Ай-Петрі» до ОСОБА_1 про тлумачення змісту умов договору про надання правничої допомоги, предметом позову в якій є тлумачення умов п. 6 та п. 9 Додаткового договору № 2 до договору про надання правничої допомоги від 03.07.2020 № 03/07/40/20 та Договору про зміни до Додаткового договору від 27.07.2020 № 2 до договору про надання правничої допомоги від 03.07.2020 № 03/07/40/20. Оскільки ОСОБА_1 просить стягнути витрати на правничу допомогу на підставі умов договору, які фермерським господарством в іншій справі не визнаються і оспорюються, висновки у справі, що розглядається Ленінським районним судом м. Запоріжжя, матимуть значення при розгляді даної справи, у зв`язку з чим відповідач вважає, що провадження у справі слід зупинити до набрання законної сили рішення у справі про тлумачення умов договору.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 24 березня 2025 року зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 332/5812/24, провадження № 2/334/3491/24 за позовом С(Ф)Г «Ай-Петрі» до ОСОБА_1 про тлумачення змісту умов договору про надання правничої допомоги.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 24 березня 2025 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що пов`язаність справ за суб`єктним складом сторін не є підставою для зупинення провадження у справі. Об`єктивна неможливість розгляду справи відсутня. Між справами, що розглядаються, відсутній матеріально-правовий зв`язок, а саме будь-які встановлені факти щодо тлумачення правочину не можуть змінювати погоджені сторонами умови виражені у його умовах і відповідно не можуть мати преюдиційне значення для цієї справи.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду відкрито апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою та призначено справу до апеляційного розгляду без повідомлення учасників справи в порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За приписами ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (п. 14 ч. 1 ст. 353 ЦПК України).

Відзивів на апеляційну скаргу від осіб, які беруть участь у справі, не надійшло, що в силу вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Відповідно до п. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п. 4 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Ч. 1, 2, 4, 5 статті 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам оскаржувана ухвала суду не відповідає.

Зупиняючи провадження, суд першої інстанції виходив з того, що підставою для стягнення коштів за договором про надання правничої (правової) допомоги відповідно до позовної заяви ОСОБА_1 є досягнення позитивного результату для С(Ф)Г «Ай-Петрі», передбаченого п. 9 Додаткового договору № 2, стосовно змісту якого між сторонами існує спір, тому розгляд цієї справи неможливий до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 332/5812/24, провадження № 2/334/3491/24 за позовом С(Ф)Г «Ай-Петрі» до ОСОБА_1 про тлумачення змісту умов договору про надання правничої допомоги (справа).

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду з огляду на таке.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі. Суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Провадження у справі зупиняється до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи (пункт 5 частини 1 статті 253 ЦПК України).

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи.

Зупинення провадження у справі не повинно призводити до затягування розгляду справи.

У постанові Верховного Суду від 08 грудня 2021 року у справі № 761/33089/20 вказано, що тлумачення пункту 6 частини 1 статті 251 ЦПК України свідчить, що обов`язкове зупинення провадження у справі можливе за наявності у сукупності таких умов:

1) об`єктивної неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, тобто неможливість для суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі;

2) пов`язаність справ - пов`язаною зі справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; у тому числі йдеться про факти, які мають преюдиційне значення.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 357/10397/19 зазначено, що метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини 1 статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення. З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи. Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у конкретній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи. Разом із тим необхідно враховувати, що відповідно до пункту 6 частини 1 статті 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Отже, необхідність у зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо ухвалити рішення у цій справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Зупиняючи провадження у справі №332/3998/24 до набрання законної сили судовим рішення у справі №332/5812/24, суд першої інстанції зазначив, що між сторонами існує спір щодо тлумачення змісту умов договору і тому вирішення питання щодо стягнення грошових коштів за договором не може бути розглянуто до вирішення питання іншим судом умов щодо тлумачення договору, однак зазначене не є підставою для зупинення провадження в розумінні п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.

Так, під час вирішення позову у справі про стягнення гонорару успіху, суд має дослідити погоджені сторонами умови договору на підставі наданих доказів, натомість спір у справі за позовом С(Ф)Г «Ай-Петрі» про тлумачення умов договору не може встановити обставин, що можуть вплинути на збирання та оцінку доказів у цій справі.

Колегія суддів зауважує, що в цій справі відсутня обов`язкова сукупність умов для зупинення провадження, адже встановлення та з`ясування обставин, які є предметом позову щодо наявності або відсутності заборгованості відповідача перед позивачем, не пов`язане з іншою справою. За наявності обставин презумпції укладеного правочину та відсутності можливості судовим рішенням змінити умови договору у спосіб його тлумачення та, як наслідок, його преюдиційного значення, оцінка доказів в іншій справі не може вплинути на результат розгляду справи про стягнення заборгованості за договором.

З урахуванням викладеного, встановивши, що сторона відповідача не довела наявності обставин, які свідчили б про неможливість розгляду цієї справи до вирішення інших справ, оскільки зібрані докази дозволяли встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання про зупинення провадження у цій справі, адже клопотання не містить аргументованих та переконливих мотивів необхідності зупинення провадження у справі як у частині об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до набрання законної сили рішення, так і стосовно того, що зібрані у справі, що розглядається, докази дійсно не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Матеріали справи не містять обґрунтованих доводів щодо неможливості розгляду позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 » про стягнення заборгованості за договором про надання правничої (правової) допомоги, та встановлення обставин у цій справі без врахування обставин, що є предметом розгляду справи № 332/5812/24 за позовом С(Ф)Г «Ай-Петрі» до ОСОБА_1 про тлумачення змісту умов договору про надання правничої допомоги.

Проте суд першої інстанції на вказане належної уваги не звернув, що призвело до постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, висновок суду першої інстанції про зупинення провадження у справі є помилковим, таким, що не відповідає процесуальним вимогам, тому згідно з вимогами ст. 379 ЦПК України, ухвалу слід скасувати та направити матеріали справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ч. 13 ст. 7, ст. 367, ст. 369, 379, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 24 березня 2025 року скасувати, справу направити до суду першої інстанціїдля продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 13 червня 2025 року.

Головуючий:

Судді: