Справа № 2-6212/10
Провадження № 2-зз/638/29/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2025 року Шевченківський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого судді Цвірюка Д.В.,

за участю секретаря Рудської В.П.,

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань суду заяву адвоката Субочева Сергія Юрійовича про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

встановив:

Адвокат Субочев Сергій Юрійович звернувся до Шевченківського районного суду міста Харкова в інтересах ОСОБА_4 із заявою, в якій просить скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 12.05.2010 року по справі № 2-6212/10, якою накладено арешт на об`єкт нерухомості, а саме 25/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження майна, про що зроблено запис у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 9872010 від 28.05.2010 року, реєстратор: Сьома Харківська міська державна нотаріальна контора (колишня Десята Харківська державна нотаріальна контора).

В обґрунтування заяви зазначає, що в провадженні суду (суддя Омельченко К.О.) перебувала на розгляді справа № 2-6212/10 за позовом ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, при розгляді якої, ухвалою суду від 12 травня 2010 року вирішено питання про забезпечення позову, а саме накладено арешт шляхом заборони на відчуження майна, яке на праві приватної власності належить ОСОБА_4 25/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 . Ухвала була прийнята до виконання реєстраційний номер обтяження: 9872010 від 28.05.2010 року, реєстратор: Сьома Харківська міська державна нотаріальна контора. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 12.11.2010 року вище вказаний позов задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_4 матеріальну шкоду в сумі 1575,27 грн. та моральну шкоду в сумі 8000 грн., проте рішенням Апеляційного суду Харківської області від 21 грудня 2010 року вказано рішення змінено в частині стягнення моральної шкоди, та стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 30 000 грн.. ОСОБА_4 у повному обсязі виконала рішення суду, виконавчі провадження були завершені, тому відпала необхідність у накладенні арешту на нерухоме майно. У зв`язку з цим, на підставі ст.158 ЦПК України, заявник просить скасувати заходи забезпечення позову по зазначеній справі.

В судовому засіданні представник заявника підтримав заяву та просив її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про розгляд заяви повідомлялись, причини неявки суду не повідомили.

Суд, заслухавши представника заявника, вивчивши матеріали цивільної справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог статей 149, 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

У пункті 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в спорах про зняття арешту з майна» № 5 від 03 червня 2016 року роз`яснено судам, що заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу. При цьому, із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто, сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Як передбачено частинами 6-8 статті 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 18 квітня 2022 року у справі №705/4132/19, забезпечення позову в цивільному процесі є одним з інститутів цивільного процесу, що сприяє реалізації конституційних прав завдання цивільного судочинства, яким, згідно зі статтею 3 ЦПК України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Регламентації інституту забезпечення позову в цивільному процесуальному праві присвячені статті 149159 ЦПК України.

Забезпечення позову по суті це тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову (стаття 154 ЦПК України).

Забезпечення позову є процесуальним засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень, прийнятих за результатами розгляду спору.

Порядок та підстави скасування заходів забезпечення позову встановлено статтею 158 ЦПК України, частинами першою, четвертою, дев`ятою якої передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Отже, забезпечувальні заходи застосовуються та скасовуються судом шляхом ухвалення процесуального рішення ухвали.

Наслідком скасування заходів забезпечення позову є зняття всіх обмежень, встановлених забезпеченням позову.

Враховуючи, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Отже, ухвала суду про вжиття заходів забезпечення позову зумовлює конкретні обмеження щодо вчинення певних дій чи, навпаки, обов`язок вчинити дії учасниками справи або третіми особами, що мають строковий характер та діють до моменту скасування таких заходів судом, який їх вжив, чи судом вищої інстанції у разі скасування ухвали про вжиття спірних заходів забезпечення за їх безпідставністю.

Судом встановлено, що в провадженні суду перебувала цивільна справа 2-6212/10 за позовною заявою ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 12.05.2010 року за заявою ОСОБА_2 вжито заходів забезпечення позову шляхом накладення заборони на відчуження на майно, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_4 25/100 частин житлового будинку АДРЕСА_2 , відомості про що внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 424651695 від 29.04.2025 року.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 12.11.2020 року позовні вимоги ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 1575,27 грн., моральної шкоди в сумі 8000 грн.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 21.12.2010 року рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 12.11.2010 року змінено та стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди 30 000 грн. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Також судом встановлено, що рішення апеляційного суду Харківської області від 21.12.2010 року виконано, виконавчі провадження закрито, що підтверджується листом Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові № 47978 від 21.04.2025 року.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги наявність підстав для скасування заходів забезпечення позову, суд дійшов висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.158. 260, 354 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Заяву адвоката Субочева Сергія Юрійовича про скасування заходів забезпечення позову задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 12.05.2010 року, якою накладено зщаборону на відчуження на майно, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_4 25/100 частин житлового будинку АДРЕСА_2 , про що зроблено запис у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 9872010 від 28.05.2010 року, реєстратор: Сьома Харківська міська державна нотаріальна контора (колишня Десята Харківська державна нотаріальна контора).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Відповідно ч.3 ст.354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Головуючий суддя: Д.В. Цвірюк