СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №306/2645/24
Провадження № 2/306/301/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

04 червня 2025 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого-судді Жиганської Н.М.

за участю секретаря судового засідання Мігалко Е.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Свалява в залі суду № 1 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Свалявської міської ради Закарпатської області про встановлення факту самостійного виховання дитини.

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: ООП Свалявської міської ради Закарпатської області про встановлення факту самостійного виховання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Суд своєю ухвалою від 13.01.2025 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального провадження та призначив підготовче засідання. Сторонам направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі та відповідачу копія позовної заяви з доданими до позову документами з використанням послуг поштового зв`язку, які надаються АТ "Укрпошта". Інформація щодо справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - e-mail .

Судовий розгляд справи призначений відповідно до ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області від 27 січня 2025 року.

07.04.2025 року судом зобов`яно службу у справах дітей Свалявської міської ради Закарпатської області як орган оіпки та піклування надати письмовий висновок щодо розв`язання спору щодо участі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вихованні неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Ухвалу надіслано до ООП ССД Свалявської міської ради Закарпатської області та витребувано від адміністрації Державної прикордонної служби України інформацію щодо перетину державного кордону України громадянкою України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 у період з 01 січня 2024 року по 07 квітня 2025 року. Ухвалу надіслано до адміністрації Державної прикордонної служби України.

Справа до розгляду призначена на 09:30 годину 04.06.2025 року.

Позивач подав до суду заяву (вх.№627) про розгляд справи у відсутності позивача. Позовні вимоги підтримує. Просить позов задовольнити у повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві (вх.№9941).

Відповідач відзив (заперечення) на позовну заяву не подала. Поштове повідомлення повернуто до суду із відміткою "адресат відсутній" (п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України - днем вручення судового повідомлення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення «належним»). Інформація щодо розгляду справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - e-mail . Відповідачу роз`яснено, що в разі ненадання нею відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Представником третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ООП Свалявської міської ради Закарпатської області письмові пояснення щодо позову не подано, поштове відправлення повернуто до суду з поштовою відміткою з розпискою про отримання ухвали про відкриття провадження (а.с.28). 07.02.2025 року представник ООП Свалявської міської ради подала до суду заяву (вх.№952) про розгляд справи у відсутності представника ООП Свалявської міської ради Закарпатської області.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу «EASYCON» не здійснювалося (ч.2 ст. 247 ЦПК України).

Суд проводить заочний розгляд справи за наявними доказами та матеріалами у справі та доходить такого висновку.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; ч.3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; ч. 1 ст. 76 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; ч.2 ст. 83 ЦПК України - позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНІ СУДОМ та ОБГРУНТУВАННЯ ВИСНОВКІВ СУДУ:

Відповідно до ст. 4, 15 ЦК України, ст. 55 Конституції України - кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1, 2 ст.315 ЦПК України - суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суддею встановлено, що у справі, яка розглядається, наявний спір про право - зокрема, спір щодо участі ОСОБА_1 (батька) у вихованні та утриманні дитини та ухилення ОСОБА_2 (матері) від участі у вихованні та утриманні дитини.

Відповідно ст.1 Сімейного кодексу України - регулювання сімейних відносин з метою забезпечення кожної дитини сімейним вихованням здійснюється Сімейним кодексом України; ст.141 СК України встановлено рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини. Зокрема, визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Права та обов`язки батьків щодо виховання дитини передбачені ст. 150, 151 СК України.

Суд встановив, що відповідно до рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 15 травня 2024 року (справа №306/609/24) - шлюб, укладений 22 червня 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області, запис № 220 - розірвано.

Від шлюбу у сторін народилася дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (копія свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_2 , відповідний актовий запис №43 від 10.11.2014 року, згідно якого у графі батько записано ОСОБА_1 (позивач), мати - ОСОБА_2 (відповідач).

Відповідно до акту № 92 про фактичне проживання (не проживання) особи на території Свалявської міської територіальної громади, складеного комісією комісією з обстеження матеріально-побутових умов, встановлення факту фактичного проживання (не проживання) особи у присутності сусідів-свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом із батьком ОСОБА_1 (позивач) за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.2,4 ст. 29 ЦКУкраїни - місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає.

Згідно довідок щодо місця проживання, виданих 19.04.2024 року УСЗН Мукачівської РДА №2 в м.Свалява - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (позивач) та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (син позивача) фактично проживають за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 155 СК України - здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 15 травня 2024 року (справа №306/609/24) суд визначив місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 за місцем проживання (перебування) батька.

Статтею 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.12.1991 року, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини; ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини.

Відповідно до 2 ст. 159 СК України - під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Судом досліджено: довідка за № 03.09-12, видана директором Стройненської гімназії Свалявської міської ради, згідно якої ОСОБА_1 (батько та позивач) бере активну участь у вихованні сина, цікавиться його успішністю, відвідує батьківські збори, систематично приводить та забирає сина зі школи: довідка за №232, видана лікарем амбулаторії загальної практики сімейної медицини с.Стройне КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Свалявської міської ради Закарпатської області М.М.Шутко, згідно якої ОСОБА_1 (батько та позивач) звертається за медичною допомогою в Стройненську АЗП-СМ із сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , систематично приводить дитину на профілактичні огляди та дотримується призначення лікування.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 Сімейного кодексу України - при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою; ч. 5 ст. 19 Сімейного кодексу України - орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд досліджено повідомлення, надане Свалявською міською радою Закарпатської області № 02-14/2543 від 03.06.2025 року, згідно з яким батько дитини ОСОБА_1 у телефонному режимі повідомив, що виїхав на місце роботи в м.Бориспіль разом з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; довідку, надану ТОВ "УКРСПЕЦСИСТЕМС" від 04.02.2025 року за №151-К/дов, згідно якої ОСОБА_1 дійсно працює у ТОВ "УКРСПЕЦСИСТЕМС" на посаді інженера з технічного обслуговування, ремонту та діагностики авіаційної техніки.

Відповідно ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Наведені у заяві обставини підтверджують, що факт, який просить встановити заявник є юридичним, оскільки від його встановлення залежить виникнення особистих прав заявника та можливість безперешкодної реалізації його особистих прав. Суд враховує, що встановлення такого факту не позбавляє відповідача батьківських прав та не встановлює неможливість її участі у вихованні дитини в майбутньому.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України - завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.264 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; докази на їх підтвердження; ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

З огляду на вищенаведене, враховуючи досліджені докази, на які заявник послався як на підставу своїх вимог, з`ясувавши відомості про встановлений факт, які підтверджено належними та допустимими доказами та мету встановлення факту, що іншого способу встановлення вищевказаного факту у позивача, крім судового немає, суд доходить висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 необхідно задовольнити. Суд вважає, що встановлення вказаного факту не створить жодних перешкод для матері у спілкуванні та вихованні її дитини.

Відповідно до п.2 ч.5 ст. 265 ЦПК України - у резолютивній частині рішення зазначаються розподіл судових витрат. Відповідно до п.6 ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат; ч. 1 ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи; ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову, судові витрати покладаються на відповідача.

Вимогу про стягнення з відповідача судових витрат позивач не заявляв, тому суд не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно ст. 141 ЦПК України.

Статтею 129 - 1 Конституції України визначено: Суд ухвалює рішення іменем України. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року).

У контексті вказаної практики суд уважає наведене обґрунтування цього рішення достатнім.

Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Керуючись ст. 13, 81, 89, 95, 141, 206, 258, 259, 263, 264, 265, 273, 352, 354, 355, 430 ЦПК України, ст. 2, 11, 20, 215, 234, 626 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Свалявської міської ради Закарпатської області про встановлення факту самостійного виховання дитини - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканець АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 самостійно виховує та утримує неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення. Повний текст судового рішення складено 04.06.2025 року. в день розгляду справи і, починаючи з наступного за цим дня, набирає законної сили після спливу тридцяти днів. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається протягом 30 днів до Закарпатського апеляційного суду.

Ім`я позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканець АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3

Ім`я відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

Найменування третьої особи: орган опіки та піклування Свалявської міської ради Закарпатської області, адреса м.Свалява, площа Головна, буд.1, Мукачівського району, Закарпатської області,

ГОЛОВУЮЧИЙ-СУДДЯ Н.М.ЖИГАНСЬКА