Справа № 149/1802/25
Провадження №4-с/149/7/25
"11" червня 2025 р. м. Хмільник
Суддя Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області Робак М.В., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 , боржник ОСОБА_2 , заінтересована особа головний державний виконавець Хмільницького відділу державної виконавчої служби у Хмільницькому районі Вінницької області Лукашенко Олена Сергіївна на дії головного державного виконавця державної виконавчої служби у Хмільницькому районі Вінницької області Лукашенко Олени Сергіївни
В С Т А Н О В И Л А :
09.06.2025 до суду надійшла скарга ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця державної виконавчої служби у Хмільницькому районі Вінницької області Лукашенко Олени Сергіївни, яка мотивована тим, що 09.04.2025 останньою було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження при примусовому виконанні виконавчого листа №149/2211/23 від 26.06.2024, виданого Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за договором оренди земельної ділянки за 2022 рік в сумі 4977 , 81 грн та пені в сумі 1209,61 грн на користь скаржника. 03.05.2025 скаржник отримав постанову про закінчення виконавчого провадження, датовану 18.04.2025, у зв"язку з виконанням рішення суду. З вказаною постановою скаржник не погоджується, оскільки кошти від боржниці на виконання рішення суду на його рахунок не надходили, а в квитанціях на які посилається головний державний виконавець відсутня інформація про призначення платежу та суми не відповідають визначеним у виконавчому провадженні. У зв"язку з викладеним, скаржник просить визнати незаконною і скасувати постанову головного державного виконавця державної виконавчої служби у Хмільницькому районі Вінницької області Лукашенко Олени Сергіївни від 18.04.2025 про закінчення виконавчого провадження, а виконавчий лист повернути у Хмільницький відділ державної виконавчої служби для подальшого виконання.
Перевіривши скаргу на дотримання строків звернення до суду, а також дослідивши викладені у ній обставини та додані до неї письмові документи вважаю, що подану скаргу необхідно повернути без розгляду з огляду на таке.
Відповідно до положень статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.
Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.
Статтею 449 ЦПК України визначено, що скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.
У частині п`ятій статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.
Верховний Суд в своїх рішеннях неодноразово вказував, що строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, приватного виконавця необхідно виходити з того, що у ЦПК України не міститься переліку поважних причин пропуску строку, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга залишається без розгляду та повертається заявникові.
Строк звернення до суду зі скаргою на дії державного, приватного виконавця є не строком позовної давності, а процесуальним строком, а тому у разі його пропуску, скарга може бути розглянута по суті лише після вирішення питання про його поновлення, оскільки, відповідно до статті 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
У постанові Верховного Суду від 18.11.2020 в справі № 466/948/19 зроблено висновок, що з`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові.
Зі змісту поданої скарги встановлено, що скаржник дізнався про порушення свого права у 03.05.2025, про що особисто зазначив у скарзі.
Натомість, скаргу на дії державного виконавця скаржником скеровано до суду поштовим відправленням 06.06.2025 року, тобто не у строк, передбачений ст. 449 ЦПК України та ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження».
Клопотань про поновлення пропущеного строку звернення до суду із вказаною скаргою заявником не подано, та не обґрунтовано поважності причин пропуску строку звернення до суду зі скаргою.
Згідно п. 5 постанови Пленуму ВСУ № 14 від 26.12.2003 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», скарга (заява), пропущений строк на подання якої не поновлено, залишається без розгляду.
За таких обставин, зважаючи на те, що заявником пропущено строк звернення до суду зі скаргою, клопотань про його поновлення не подавалось, вважаю за необхідне скаргу залишити без розгляду.
Керуючись ст. ст. 259 - 261, 353 - 354, 447 - 449 ЦПК України, суддя
Скаргу ОСОБА_1 , боржник ОСОБА_2 , заінтересована особа головний державний виконавець Хмільницького відділу державної виконавчої служби у Хмільницькому районі Вінницької області Лукашенко Олена Сергіївна на дії головного державного виконавця державної виконавчої служби у Хмільницькому районі Вінницької області Лукашенко Олени Сергіївни, залишити без розгляду та повернути скаржникові.
Роз`яснити, що особи, заяви яких залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, мають право звернутися до суду повторно.
Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення та підписання суддею.
Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Суддя Марина РОБАК