Провадження №2/523/5037/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" червня 2025 р. м. Одеса

Суддя Пересипського районного суду м. Одеси Мурманова І.М., розглянувши заяву та додані документи ОСОБА_1 ( місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ЖБК «Центральний -23», про визнання недійсним рішення загальних зборів ЖБК «Центральний -23» від 10.05.2025 року,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Пересипського районного суду м. Одеси з заявою до ЖБК «Центральний -23» про визнання недійсним рішення загальних зборів ЖБК «Центральний -23» від 10.05.2025 року. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 10.05.2025 року відбулись загальні збори з повісткою дня про вибори нового голови правління ЖБК. Позивач зазначає, що рішення загальних зборів є незаконним, оскільки порушено процедуру оформлення, голосування, та його оприлюднення. У зв`язку з цим, звернувся до суду з даним позовом, яким просить рішення зборів від 10.05.2025 року відмінити як таке, що суперечить Закону і Статуту.

Перевіривши матеріали позову суддя приходить до висновку про відмову у відкритті провадження, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири будинку АДРЕСА_2 , який перебуває в обслуговуванні ЖБК «Центральний -23», а тому відповідно до абз.2 ст. 14 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" має право брати участь в управлінні об`єднанням у порядку, визначеному цим Законом і Статутом об`єднання.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Отже, поняття «суду, встановленого законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Так, за правилами частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

При визначенні предметної юрисдикції справи суд має виходити із суті права/інтересу, за захистом якого особа звертається до суду, та мети звернення з позовом, оскільки саме такі критерії розмежування належності спору до тієї чи іншої юрисдикції дають змогу найбільш ефективно захистити порушене право позивача.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції.

Відповідно до частини другої статті 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

За приписами пункту 3 частини першої статті 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Згідно зі статтею 385 Цивільного кодексу України, власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Об`єднання власників квартир, житлових будинків є юридичною особою, яка створюється та діє відповідно до статуту та закону.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Статтею 5 цього Закону встановлено, що Житлово-будівельні кооперативи можуть бути реорганізовані в об`єднання.

Реорганізація відбувається за рішенням загальних зборів. Відповідно до статуту (положення) кооперативу збори можуть прийняти рішення про реорганізацію кооперативу в об`єднання. З моменту прийняття цього рішення зазначені збори вважаються установчими зборами об`єднання і далі проводяться відповідно до вимог цього Закону.

Участь в установчих зборах беруть члени житлово-будівельного кооперативу, які повністю сплатили вартість квартир і належну частку у вартості нежитлових приміщень та іншого майна і виявили таке бажання.

Відповідно до ст. 384 ЦК України, усі власники (співвласники) квартир та нежитлових приміщень у будинку, спорудженому або придбаному житлово-будівельним (житловим) кооперативом, є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна такого будинку.

Отже, Закон визначає ЖБК як юридичну особу, створену власниками для сприяння використання їх власного майна, управління, утримання і використання неподільного та загального майна.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є співвласником квартири в будинку, співвласниками якого було створено ЖБК «Центральний -23».

Отже, спірні правовідносини виникли між ОСОБА_1 - власником квартири, у якому створено ЖБК, який має право брати участь у його діяльності, та фактичним учасником - ЖБК «Центральний -23».

За таких обставин цей спір стосується приватного інтересу - права ОСОБА_1 , як співвласника майна багатоквартирного будинку.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 813/6286/15 та у постанові від 06 лютого 2019 року у справі №462/2646/17, зазначила, що подібні спори є найбільш наближеними до спорів, пов`язаних з діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи (пункт 3 частини першої статті 20 ГПК), а тому повинні розглядатись за правилами господарського судочинства.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що даний спір має вирішуватися за правилами ГПК України незалежно від суб`єктного складу ( частина шоста ст. 30 ГПК).

За таких обставин, суддя відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України відмовляє у відкритті провадження у справі в зв`язку з тим, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 5 ст. 186 ЦПК України, слід роз`яснити позивачу, що він має право звернутись із даним позовом до Господарського суду за правилами ГПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 1, 5, 14 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», ст.ст. 4, 20, 30 ГПК України, ст. 383, 384 ЦК України, ст. 186 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ЖБК «Центральний -23» про визнання недійсним рішення загальних зборів ЖБК «Центральний -23» - відмовити.

Роз`яснити позивачу його право звернутися до Господарського суду Одеської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу може бути оскаржено протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: