Справа № 723/2095/25
Провадження № 2/723/3118/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2025 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд Чернівецької області

в складі:

головуючого судді Яківчика І.В.,

при секретарі Крупчак М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сторожинець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, посилаючись на те, що 01 лютого 1963 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб у Їжівській сільській раді Сторожинецького району Чернівецької області, актовий запис за № 2.

Під час шлюбу, а саме в 1965 році подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_3 побудували домоволодіння, що згідно технічного паспорта складається з житлового будинку літ.«А-І», сарая літ.«Б», сарая літ.«В», сарая літ.«Г», воріт з хвірткою під № 1, огорожі під № 2, криниці під № 3 і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Домоволодіння було збудоване під час дії Кодексу про шлюб та сім`ю України.

Згідно зі статтею 22 Кодексу про шлюб та сім`ю України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Отже, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 набули право спільної сумісної власності на вказане домоволодіння.

Частина перша статті 28 Кодексу про шлюб та сім`ю України передбачає, що в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Виходячи з цих положень, кожен з подружжя набув право на 1/2 частину домоволодіння.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 .

Після її смерті відкрилася спадщина, що складається з 1/2 житлового будинку літ.«А-І», 1/2 сарая літ.«Б», 1/2 сарая літ.«В», 1/2 сарая літ.«Г», 1/2 воріт з хвірткою під № 1, 1/2 огорожі під № 2, 1/2 криниці під № 3 і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

При житті все своє майно ОСОБА_4 заповіла позивачу ОСОБА_1 . Заповіт був складений 04 травня 2018 року, посвідчений в.о. старости с.Їжівці Чудейської сільської ради і зареєстрований в реєстрі за № 1-103. Заповіт не змінювався та не скасовувався.

Позивач ОСОБА_1 будучи спадкоємцем за заповітом постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому вважається такою, що прийняла спадщину.

У позивача відсутні необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючі документи, оскільки ОСОБА_4 при житті не оформила право власності на належну їй частину домоволодіння за собою та не зареєструвала це право в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, а тому позивач змушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

Крім позивача, є ще один спадкоємець за законом першої черги - чоловік спадкодавця відповідач по справі. Син спадкодавця ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідач ОСОБА_3 відмовився від належної йому частки у спільному майні подружжя, в тому числі частки у вищевказаному домоволодінні, на користь позивача ОСОБА_1 .

Отже, взагалом ОСОБА_1 набула право на все домоволодіння 1/2 як спадщина за заповітом після смерті ОСОБА_4 + 1/2 як частка, від якої відмовився ОСОБА_3 .

Також позивачу з метою реалізації права на спадкування необхідно встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_4 на час відкриття спадщини, оскільки вони проживали разом без спільної реєстрації місця проживання.

В підготовче судове засідання позивач та її представник не з`явилися, від представника позивача надійшло до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності, просили позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в підготовче судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про визнання позовних вимог. Просив судову справу розглядати у його відсутності. Відмовився від належної йому частки у спільному майні подружжя, в тому числі частки у вищевказаному домоволодінні, на користь позивача ОСОБА_1 , про що свідчить додана до позову належним чином засвідчена заява.

Визнання позову відповідачем, згідно вимог ч.3 і ч.4 ст.200 та ст.206 ЦПК України, є підставою для задоволення позову. При цьому суд знаходить, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Судом встановлено, що при житті все своє майно ОСОБА_4 заповіла позивачу ОСОБА_1 . Заповіт складений 04 травня 2018 року, посвідчений в.о. старости с.Їжівці Чудейської сільської ради і зареєстрований в реєстрі за № 1-103. Заповіт не змінювався та не скасовувався (а.с.25).

Свідоцтвом серії НОМЕР_1 про смерть виданого 08.05.2018 р., підтверджується, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, яка складається із 1/2 житлового будинку літ.«А-І», 1/2 сарая літ.«Б», 1/2 сарая літ.«В», 1/2 сарая літ.«Г», 1/2 воріт з хвірткою під № 1, 1/2 огорожі під № 2, 1/2 криниці під № 3 і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 будучи спадкоємцем за заповітом постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому в силу частини третьої статті 1268 Цивільного кодексу України вважається такою, що прийняла спадщину.

Спадкова справа № 27/2020 після смерті спадкодавця відкрита 11 червня 2020 року приватним нотаріусом Чернівецького районного нотаріального округу Сирбу Л.Б. за заявою відповідача ОСОБА_3 (чоловіка спадкодавця), який на вищевказане домоволодіння не претендує і від належної йому спадкової частки у цьому домоволодінні відмовляється на користь позивача (належним чином посвідчена заява додається до позову).

Як вбачається з доданої до позову інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно та інших відповідних реєстрів, відомості щодо реєстрації права власності відносно вказаного домоволодіння в цих реєстрах відсутні.

У позивача відсутні необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючі документи, оскільки ОСОБА_4 при житті не оформила право власності на належну їй частину домоволодіння за собою та не зареєструвала це право в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, про що свідчить вищезгадана інформаційна довідка.

Крім позивача, є ще один спадкоємець за законом першої черги чоловік спадкодавця відповідач по справі. Син спадкодавця ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Статтею 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною першою статті 1223 Цивільного кодексу України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Пунктом 1 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом є визнання права.

Відповідач ОСОБА_3 відмовився від належної йому частки у спільному майні подружжя, в тому числі частки у вищевказаному домоволодінні, на користь позивача ОСОБА_1 , про що свідчить додана до позову належним чином засвідчена заява.

Загалом ОСОБА_1 набула право на все домоволодіння 1/2 як спадщина за заповітом після смерті ОСОБА_4 + 1/2 як частка, від якої відмовився ОСОБА_3 .

Згідно копії технічного паспорту, будинковолодіння складається з: житлового будинку літ.«А-І», сарая літ.«Б», сарая літ.«В», сарая літ.«Г», воріт з хвірткою під № 1, огорожі під № 2, криниці під № 3 і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці розміром 0,50 га з яких 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель (а.с.17).

Виходячи з цього та підсумовуючи викладене і зважаючи на підтвердження в суді всіх зазначених обставин та визнання позову відповідачем, суд знаходить, що позовні вимоги щодо визнання права на спадкове майно за заповітом підлягають задоволенню.

Крім того судом встановлено, що позивачу з метою реалізації права на спадкування необхідно встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_4 на час відкриття спадщини, оскільки вони проживали разом без спільної реєстрації місця проживання. Цей факт підтверджується довідкою виконавчого комітету Чудейської сільської ради від 03 квітня 2025 року № 584.

Вирішуючи вимогу про встановлення даного юридичного факту, суд виходить з того, що відповідно до роз`яснень, викладених у п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Згідно ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Враховуючи, що законом не визначено іншого порядку встановлення вказаного юридичного факту, він має бути встановлений в судовому порядку.

Задоволення вимог про встановлення юридичного факту має юридичне значення для позивача. У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених ним та підтверджених документами.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 76, 89, 263, 265, 315, 354 ЦПК України, ст.ст. 1216,1233, 1268 ЦК України суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 в особі представника позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно за заповітом, задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 постійно проживала з ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння, що складається з житлового будинку літ.«А-І», сарая літ.«Б», сарая літ.«В», сарая літ.«Г», воріт з хвірткою під № 1, огорожі під № 2, криниці під № 3 і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду.

СУДДЯ: