Справа № 645/4216/23
Провадження № 6/645/72/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2025 р. м. Харків

Немишлянський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Мартинової О.М.,

за участю секретаря судового засідання Кривченко Т.В.,

представника позивача Павленка С.В.

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.06.2024 у справі № 645/4216/23 за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.06.2024 року позовні вимоги Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» заборгованість за кредитним договором № іро21084 від 24.03.2021 року в розмірі 561 633,25 гривень., яка складається з 488 246,62 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 73 386,63 грн - заборгованість за відсотками. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» витрати по сплаті судового збору в сумі 8 424,50,50 грн. В задоволенні решти вимог - відмовити.

Постановою Харківського апеляційного суду від 03.04.2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 14 червня 2024 року залишено без змін.

21.04.2025 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про розстрочення виконання зазначеного рішення суду на строк на 1 рік, а саме до 21.05.2026 року.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилалася на те, що вона на даний час має дохід, який не дозволяє виконати рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 14 червня 2024 року. Крім того, вказує, що на її утриманні перебуває особа похилого віку її батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який тяжко хворіє та потребує постійного стороннього догляду. ОСОБА_1 окремо вказала, що всі договірні умови за кредитним договором виконувалися нею своєчасно та в повному обсязі до 24.02.2022 року. Так, нею до 24 лютого 2024 року було сплачено 130 553, 38 грн. кредиту та 46 127, 73 грн. відсотків за користування кредитом. Всього перераховано на рахунок банку було 176 681,11 грн. Залишок складав 488 246, 62 грн. При цьому, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому, воєнний стан в державі неодноразово безперестанно продовжувався та триває до теперішнього часу. В зв`язку з ракетно-бомбовими ударами та артилерійськими обстрілами м.Харкова та перебуванні на її утриманні (піклуванні) батька - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою збереження життя та здоров`я батька та свого власного життя, вона вимушена була наприкінці квітня - на початку травня 2022 року покинути місце постійного проживання ( АДРЕСА_1 ) та переїхати в більш безпечне місце - АДРЕСА_2 , де мешкає з батьком по теперішній час. Стан здоров`я її батька не дозволяв та не дозволяє його знаходження без стороннього догляду, крім цього, у нього відсутні будь-які можливості для самостійного обслуговування своїх щоденних життєвих потреб внаслідок захворювань та хірургічних втручань. Так, в період з наприкінці квітня - на початку травня 2022 року по 25.01.2024 року вона не проживала та не перебувала зареєстрованою за адресою в м.Харкові, не отримувала жодних повідомлень (скарг, претензій) кредитора (позивача) ані в письмовому вигляді, ані в телефонному режимі. Засоби мобільного зв`язку у сел. Ков`яги Валківської міської громади працюють не стабільно, якість зв`язку незадовільна, маються постійні перебої стільникового зв`язку, a CMC повідомлення взагалі не доходять до кореспондентів. Тільки з ОСОБА_1 намагалася у відповідності до законодавства України вирішити питання з АТ «Кредобанк» щодо реструктуризації боргу, внести зміни (доповнення) до кредитного договору, але все було марним. Навіть після винесення постанови Харківським апеляційним судом 03.04.2025 року зверталася до АТ «Кредобанк» з можливості реального погашення заборгованості перед банком, але отримала відмову. Також зазначила, що напад держави агресора накладає додаткові труднощі в життєдіяльності фізичних осіб і негативно впливає на виконання ними договірних зобов`язань. Крім того, юридичні особи, включаючи банківські установи України, теж не працювали з зазначений період.

07.05.2025 року через систему «Електронний суд» представником АТ «Кредобанк» - Павленко С.В. подано заперечення на заяву. Так, представник в запереченнях посилався на те, що ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим виникла заборгованість по кредитному договору № ipo21084 від 24.03.2021 р. перед АТ «Кредобанк», яка станом на 08.05.2023 р. становить у розмірі 561 633, 25 грн., що складається із:- - заборгованості за тілом кредиту 488 246, 62 грн. заборгованості за відсотками 73 386, 63 грн. Просив звернути увагу суду, що ОСОБА_1 заперечувала щодо власного обов`язку сплати заборгованості за кредитним договором протягом розгляду справи у першій та апеляційній інстанції. Згідно доданого розрахунку заборгованості до позовної заяви за договором кредиту ipo21084 від 24.03.2021 р., відповідачем було погашено заборгованість у розмірі 130 553, 38 грн. до 01.02.2022 р. Проте, після зазначеної дати не надходило жодних платежів, спрямованих на погашення кредитної заборгованості до АТ «Кредобанк». Поряд з цим, наголосив, що ОСОБА_1 був запропонований план реструктуризації заборгованості у відділенні АТ «Кредобанк», однак остання відмовилася від наданого плану. Поряд з цим, також вказав, що надані ОСОБА_1 медичні документи стосовно стану здоров`я її батька не є актуальними, оскільки остання виписка № 4071 про виписку з терапевтичного відділення КНП «Валківська ЦРЛ» датована 09.10.2023 р. та свідчить лише про необхідність подальшого спостереження лікарем сімейної медицини. Водночас, ОСОБА_1 не надала жодних доказів на підтвердження наявності тяжкого захворювання родича або потреби в постійному догляді за ним, що могло б обґрунтовувати розстрочку виконання судового рішення. Разом з тим, вказав, що по даній справі неможливо встановити матеріальний стан відповідача та наявність рухомого чи нерухомого майна, оскільки відповідач не надає жодних належних та допустимих доказів, окрім довідки про хворобу та виписки з рахунків по справі. Також окремо наголосив, що відповідно до п. 10.1. Кредитного договору, позичальник зобов`язаний повідомити Банку актуальну інформацію щодо зміни адреси (місця проживання), E mail,роботи прізвища або імені, інших обставин, здатних вплинути на виконання ним зобов`язань за цим Кредитним договором. Однак, незважаючи на зазначений пункт кредитного договору, ОСОБА_1 не повідомила АТ «Кредобанк» про зміну власного місця проживання. В звьязку з вищезазначеним, представник банку просив суд відмовити в задоволенні заяви про розстрочку рішення.

19.05.2025 року від ОСОБА_1 до суду надійшла заява-відповідь на заперечення представника АТ «Кредобанк». Так, відповідач ОСОБА_1 наголосила, що жодного разу не відмовляється від свого боргу. Всі договірні умови виконувалися нею своєчасно до 24.02.2022 року. В зв`язку з початком військової агресії та обстрілами м.Харкова змушена була покинути місце постійного проживання. В той же час керівництвом ХНАДУ, де ОСОБА_1 працювала, з 01.05.2022 року була виведена га простій і лише наприкінці січня 2024 року ОСОБА_1 була подана заява на ім`я ректора про можливість стати до роботи, про що видано наказ. Разом з тим, ОСОБА_1 зазначає, що в травні 2022 року її батько ОСОБА_2 , 1930 р.н., потрапив до лікарі і після хірургічного втручання в нього відсутня можливість для самостійного обслуговування своїх щоденних потреб, а до того ще й похилий вік вимагає стороннього догляду. Необхідність постійного догляду і медикаментозної підтримки людини такого віку, на думку ОСОБА_1 , не потребує додаткових доказів. Лише тільки в січні 2024 року у ОСОБА_1 з`явилася можливість відвідати філію ТОВ «Кредобанк» з метою з`ясування порядку подальшої проплати за кредитним договором, де їй стало відомо про рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 22.11.2023 року. В той же час ОСОБА_1 було направлено листа до голови правління АТ «Кредобанк» з проханням підготовки проекту (пролонгації) змін/доповнень до кредитного договору з урахуванням форс-мажорних обставин, які настали в результаті збройної агресії і доходи на той час. При цьому посилалася на прикінцеві та перехідні положення до ЗУ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо дії норм на період дії воєнного стану від 15.03.22 за №2120-ІХ», відповідно до яких у період дії в Україні воєнного стану та у 30-денний строк після його припинення, або скасування , позичальник звільняється від відповідальності визначеною ст. 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця неустойки, штрафу пеню за таке прострочення. При цьому ОСОБА_1 вказує, що 02 та 09 квітня 2024 року вона отримала лист від АТ «Кредобанк» з наступними вимогами: сплатити одноразово 172000,00 гривень; укласти договір наступної застави посвідченої нотаріально (25000), при умові, що під час укладання кредитного договору від 24.03.2021 р застава вже посвідчувалася і до закінчення дії договору було ще 8 місяців. Термін кредитування банк визначив в 72 місяці з щомісячною проплатою в 8000,00 грн з відсотковою ставкою з моменту видачі реструктуризаційного кредиту розмір зміненої процентної ставки на перший період дії ставки 147% річних з подальшим її збільшенням. Таким чином, нав`язуючи ОСОБА_1 новий кредитний договір, банк перетворює її борг з 561000 грн. на борг в 748000 грн., отримуючи більш 33% неправомірної винагороди (186000 грн.), а також обходячи дію пункту 18 закону 2120-ІХ, який чинний з 17.03.2022 року. ОСОБА_1 зазначила, що нею надано довідки про заробітну плату та розмір пенсії, а також окремо вказала, що на даний час інших доходів н6е має. З нерухомого майна має лише квартиру, як знаходиться в іпотеці. ОСОБА_1 також наголосила, що вона починаючи з 25.01.2024 року намагалася у відповідності до законодавства України вирішити питання з АТ «Кредобанк» щодо реструктуризації боргу, внести прийнятні зміни до кредитного договору, але всі спроби були марними. ОСОБА_1 також посилалася на форс-мажорні обставини, що сталися в країні, які створюють додаткові труднощі і негативно впливають на виконання договірних зобов`язань.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала заяву про розстрочку виконання рішення з підстав зазначених в ній вимог.

Представник АТ «Кредобанк» заперечував проти задоволення заяви ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення з підстав зазначених в своїх запереченнях.

Суд, вислухавши думку осіб, що беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.06.2024 року позовні вимоги Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» заборгованість за кредитним договором № іро21084 від 24.03.2021 року в розмірі 561 633,25 гривень., яка складається з 488 246,62 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 73 386,63 грн - заборгованість за відсотками. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» витрати по сплаті судового збору в сумі 8 424,50,50 грн. В задоволенні решти вимог - відмовити.

Постановою Харківського апеляційного суду від 03.04.2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 14 червня 2024 року залишено без змін.

Згідно з ст. 129 - 1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч. 2ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Аналогічні положення закріплені в статті 18 ЦПК України, відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Згідно ч.ч.1, 3, 4 ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка - спосіб виконання зобов`язання, при якому виконання проводиться не одночасно і в повному обсязі, а частинами і в строки, встановлені наперед.

Закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише з об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.

Таким чином, розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Право сторони звернутися із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду передбачене також статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Тобто, закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці звертає увагу, що несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру).

Так, ОСОБА_1 однією з підстав зазначає, як добросовісне виконанням нею кредитних зобов`язань до лютого 2022 року, водночас вказане не є безумовною підставою для невиконання судових рішень, які набрали законної сили, та не є обставинами, що утруднюють виконання рішень суду.

Разом з тим, ОСОБА_1 як на підставу надання розстрочки рішення суду посилалася на те, що в неї на утриманні знаходиться особа похилого віку її батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при цьому долучила до матеріалів справи медичні документи стосовно стану здоров`я її батька не є актуальними, оскільки остання виписка № 4071 про виписку з терапевтичного відділення КНП «Валківська ЦРЛ» датована 09.10.2023 р. та свідчить лише про необхідність подальшого спостереження лікарем сімейної медицини. Разом з тим, зазначене медичні документи не підтверджують факт перебування ОСОБА_2 на утриманні у ОСОБА_1 .

Водночас, ОСОБА_1 не надала жодних доказів на підтвердження наявності тяжкого захворювання родича або потреби в постійному догляді за ним, що могло б обґрунтовувати розстрочку виконання судового рішення.

Посилання ОСОБА_1 на ті обставини, що на теперішній час її матеріальний стан не дозволяє виконати рішення суду, на підтвердження чого надає виписки по рахункам по карткам АТ «Приват Банк» та АБ «Укргазбанк», суд вважає безпідставним, оскільки матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами (правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі № 796/43/2018, від 19 червня 2019 року у справі № 2-55/10).

Водночас обов`язковою умовою для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є доведення заявою факту відсутність матеріальних благ, які істотно ускладнюють виконання рішення та/або зробити його неможливим. Наведене узгоджується з правовими висновками, викладеними в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 червня 2021 року у справі №9901/598/19.

У даній справі неможливо встановити матеріальний стан ОСОБА_1 та наявність рухомого чи нерухомого майна, оскільки остання не надає жодних належних та допустимих доказів, окрім довідки про хворобу батька та виписки з рахунків по справі.

На підтвердження заявлених вимог ОСОБА_1 не надано суду доказів про скрутне матеріальне становище, при цьому суд також зазначає, про те, що з матеріалів справи не вбачається, що останньою частково в рахунок сплати заборгованості сплачувалися кошти, з часу ухвалення судом рішення.

Крім того, обґрунтовуючи заяву про розстрочення, ОСОБА_1 посилалася на форс-мажорні обставини, що сталися в країні, а саме введення воєнного стану, які створюють додаткові труднощі і негативно впливають на виконання договірних зобов`язань.

Між тим, суд зазначає, що введення та продовження строку воєнного стану в Україні не свідчить ні про наявність виняткових обставин, ні про поважність причин невиконання рішення суду.

В той же час, згідно з ч.5 ст.435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Таким чином, навіть при наявності підстав для розстрочки виконання рішення, така розстрочка не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, з огляду на імперативну норму ч. 5 ст. 435 ЦПК України, тоді як саме рішення ухвалене 14.06.2024р. отже на час розгляду заяви строк виконання рішення вже суттєво обмежений.

Також, суд враховує, що довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання відстрочки, розстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер. Обставини, які зумовлюють надання розстрочки, відстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

У відповідності до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оцінивши подані ОСОБА_1 докази, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про відстрочку виконання судового рішення, оскільки заявником не доведено належними та допустимими доказами факт існування конкретних обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення, з якими чинне законодавство пов`язує можливість такої розстрочки.

З огляду на викладене, судом не встановлено необхідних та достатніх підстав для задоволення заяви про розстрочку виконання рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.33 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 12, 258-261, 435 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.06.2024 у справі № 645/4216/23 за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає чинності після закінчення терміну на апеляційне оскарження, а у випадку її оскарження після розгляду апеляційної скарги судом апеляційної інстанції.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо судового рішення за веб - адресою: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя О.М. Мартинова