Провадження № 2/748/553/25
Єдиний унікальний № 748/759/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 червня 2025 рокум. Чернігів
Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого-судді Кухти В.О.,
секретаря Крошки І.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Заступника керівника Чернігівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, Чернігівська обласна рада до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимоги на стороні позивачів: Комунальне некомерційне підприємство «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради, про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (стягнення витрати на лікування особи, яка потерпіла від злочину),
11.03.2025 р. до Чернігівського районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява від позивачів до відповідача, в якій позивачі просять: 1) стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Національної служби здоров`я України кошти, витрачені на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_2 , в сумі 49 187,30 грн, які перерахувати в дохід Державного бюджету України; 2) стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Чернігівської обласної ради кошти, витрачені на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_2 в сумі 713,87 грн, які перерахувати в дохід обласного бюджету; 3) стягнути з ОСОБА_1 на користь Чернігівської обласної прокуратури судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 25.06.2024 р. у справі № 750/7543/24 затверджено угоду про примирення від 24.06.2024 р., укладену між потерпілим ОСОБА_2 та обвинуваченим ОСОБА_1 , визнано визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, та призначено йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу в розмірі 3 000,00 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 000,00 грн, з позбавленням права керування т.з. на строк 3 роки.
Згідно із вказаного вище вироку вбачається, що ОСОБА_1 19.09.2023 р. близько 17 год. 40 хв., керуючи у стані наркотичного сп`яніння, автомобілем марки «ЗАЗ SENS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на перехресті нерівнозначних доріг, а саме вул. Музейна, Гонча, Тарновського та Преображенська м. Чернігова, рухаючись вул. Музейна прямо на вул. Гонча, не виконуючим вимоги встановленого перед вказаним перехрестям нерівнозначних доріг знаку пріоритету, не дав дорогу водію мотоцикла марки «Lifan LF175-2E», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався справа наліво відносно напрямку його руху головною дорогою, яка перетиналася ОСОБА_1 , а саме вул. Тарновського, у результаті чого допустив зіткнення з вказаним т.з., у наслідок якого водій мотоцикла ОСОБА_2 отримав тілесне ушкодження у вигляді закритої травми лівого колінного суглобу з порушенням цілісності заднього рогу, медіального меніску, синовіїтом лівого колінного суглобу, що згідно висновку експерта відноситься до категорії середнього ступеню тяжкості.
У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради в період з 20.09.2023 р. по. 27.09.2023 р., що становить 7 ліжко-днів, з 11.12.2023 р. по 21.12.2023 р., що становить 10 ліжко-днів, з 21.12.2023 р. по 25.12.2023 р., що становить 4 ліжко-дні.
Загальна сума витрачених бюджетних коштів за час стаціонарного лікування за вказані періоди становить 49 901,17 грн.
У вартість ліжко-дня включені витрати здійснені:
за рахунок коштів НСЗУ (державний бюджет) в сумі 49 187,30 грн
за рахунок коштів обласного бюджету 713,87 грн.
Крім того, цивільний позов про стягнення коштів на користь держави в особі Національної служби здоров`я України та Чернігівської обласної ради, витрачених на лікування потерпілого ОСОБА_2 , в межах даного кримінального провадження не заявлявся.
Оскільки НСЗУ витратила державні (бюджетні) кошти при наданні медичних послуг лікування потерпілого ОСОБА_2 , який перебував на стаціонарному лікуванні з вини ОСОБА_1 на підставі договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, укладеного між НЗСУ (замовник) та КНП «Чернігівська обласна лікарня», дані кошти необхідно стягнути з ОСОБА_1 та зарахувати до Державного бюджету України.
Разом з тим, дана позовна заява подана, як захід прокурорського реагування, з метою захисту інтересів держави в особі Чернігівської обласної ради, оскільки понесені лікувальним закладом витрати на лікування потерпілого у кримінальному провадженні за рахунок обласного бюджету у розмірі 713,87 грн відшкодовані не були, що негативно вплинуло на фінансовий стан органу та спричило збитки державі.
Ухвалою судді від 14.03.2025 р. позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
У відповідності до вимог ст. ст. 280, 281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи на поштову адресу за зареєстрованим місцем проживання, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін не подав.
Суд, дослідивши наявні матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно зі ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 25.06.2024 р. справа № 750/7543/24 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, та призначено йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу в розмірі 3 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 000,00 грн, з позбавленням права керування т.з. на строк 3 роки (а.с.17-19).
За результатами судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 19.09.2023 р. близько 17 год. 40 хв., керуючи усупереч вимог підпункту «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху, у стані наркотичного сп`яніння, автомобілем марки «ЗАЗ SENS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на перехресті нерівнозначних доріг, а саме вул. Музейна, Гонча, Василя Тарновського та Преображенська м. Чернігова, рухаючись вул. Музейна прямо на вул. Гонча, у порушення вимог дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», з урахуванням визначення терміну «дати дорогу» п. 1.10 Правил дорожнього руху, не виконуючим вимоги встановленого перед вказаним перехрестям нерівнозначних доріг знаку пріорітету, не дав дорогу водію мотоцикла марки «Lifan LF175-2E», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався справа наліво відносно напрямку його руху головною дорогою, яка перетиналася ОСОБА_1 , а саме вул. Василя Тарновського прямо на вул. Преображенська, у результаті чого допустив зіткнення з вказаним т.з., у наслідок якого водій мотоцикла ОСОБА_2 отримав тілесне ушкодження у вигляді закритої травми лівого колінного суглобу з порушенням цілісності заднього рогу, медіального меніску, синовіїтом лівого колінного суглобу, що згідно висновку експерта відноситься до категорії середнього ступеню тяжкості. Разом з тим, 24.06.2024 р. між потерпілим ОСОБА_2 та обвинуваченим ОСОБА_1 укладено угоду про примирення.
Згідно із інформації щодо вартості лікування потерпілого в КНП «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради за вересень та грудень 2023 р. від 08.07.2024 р. наданою КНП «Чернігівською обласною лікарнею» Чернігівської обласної ради КНП «Чернігівська обласна лікарня» ЧОР, встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на лікуванні у відділенні торакальної хірургії з 20.09.2023 р. по 27.09.2023 р. 7 ліжко-днів, ортопедо-травматологічному відділенні з 11.12.2023 р. по 21.12.2023 р. 10 ліжко-днів, у відділенні фізичних методів лікування, реабілітації та паліативної допомоги з 21.12.2023 р. по 25.12.2023 р. 4 ліжко-дні (а.с.20-23).
Розрахунок вартості лікуванні у відділенні торальної хірургії у вересні 2023 р. 19 529,23 грн.
Розрахунок вартості лікування у ортопедо-травматологічному відділенні у грудні 2023 р. 18 496,30 грн.
Розрахунок вартості лікування у відділенні фізичних методів лікування, реабілітації та паліативної допомоги у грудні 2023 р. 11 875,64 грн.
Загальна вартість лікування та перебування в лікарні становить: 49 901,17 грн, з них за рахунок державного бюджету 49 187,30 грн, за рахунок місцевого бюджету (обласного) 713,87 грн.
Чернігівською окружною прокуратурою на адресу Чернігівської обласної ради 09.01.2025 р. надіслано лист № 55-77-286ВИХ-25 щодо необхідності вжиття заходів представницького реагування, спрямованих на відшкодування витрат закладу охорони здоров`я КНП «Чернігівська обласна лікарня» (а.с.35).
Згідно інформації від 16.01.2025 р. № 01-05/40 наданої Чернігівською обласною радою, встановлено, що заходи щодо стягнення коштів у примусовому порядку з ОСОБА_3 не вживалися та вживатися не будуть (а.с.33,34).
КНП «Чернігівська обласна лікарня» Чернігіської обласної ради листом № 4-15/06/986 від 08.07.2024 р. повідомило окружну прокуратуру про реквізити рахунків для зарахування надходжень до Державного бюджету та обласного бюджету за кодом класифікації доходів бюджету 24060300 «Інші надходження» по Чернігівській області, на які підлягають зарахуванню кошти в рахунок відшкодування збитків, завданих державі, зокрема витрат понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування осіб, які потерпіли від злочину (кримінального правопорушення) (а.с.30-32).
Відповідно до листа в порядку ч. 4 ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» адресованим Національній службі здоров`я України, Чернігівській обласній раді, встановлено, що Чернігівською окружною прокуратурою готується позовна заява в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, Чернігівської обласної ради, третя особа: КНП «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради до ОСОБА_1 про відшкодування понесених витрат закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_2 в розмірі 49 901,17 грн (а.с.35).
Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.
Тобто, законодавство покладає обов`язок відшкодувати кошти, витрачені закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, саме на особу, яка вчинила злочин.
Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 р. «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» зокрема п. 3 передбачено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993 р.
Згідно п. 3 Порядку, визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора.
Аналогічні роз`яснення також містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 р. за № 11 (із змінами і доповненнями) «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», в п. 6 якої роз`яснено, що звернути увагу судів на те, що відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні.
Оскільки витрати на лікування потерпілої обраховані закладом охорони здоров`я у відповідності до вимог Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993 р., з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день, тому суд доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог і стягнення з відповідача 49 901,17 грн в рахунок відшкодування витрат за стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення, з яких: 49 187,30 грн за рахунок коштів НСЗУ (державний бюджет), 713,87 грн за рахунок коштів обласного бюджету.
Згідно із платіжною інструкцією № 522 від 05.03.2025 р., встановлено, що Чернігівською обласною прокуратурою сплачено судовий збір за подання даної позовної заяви до суду у розмірі 3 028,00 грн (а.с.1).
Оскільки позовні вимоги задоволені у повному обсязі, то з відповідача на користь Чернігівської обласної прокуратури слід стягнути судовий збір у розмірі 3 028,00 грн, як того вимагає ст. 141 ЦПК Укараїни.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 19, 141, 178, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 1166, 1206 ЦК України, суд
Письмову заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до Чернігівського районного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідач, якому рішення не було вручено в день його проголошення, має право протягом двадцяти днів з дня вручення заочного рішення подати заяву на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому не було вручено рішення у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Кухта