ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 681/1402/24

Провадження № 22-ц/820/1254/25

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Спірідонової Т.В. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Костенка А.М.,

секретар судового засідання Дубова М.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №681/1402/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 18 березня 2025 року, у складі судді Горщара А.Г.,у справі за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про визнання нікчемності умов кредитного договору,

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

В листопаді 2024 року Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (далі АТ «ПУМБ») звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість у сумі 58256,59 грн, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 15.09.2019 між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 701, за умовами якого відповідачу було видано кредит у розмірі 20000 грн. Також 25.08.2021 між ними укладено кредитний договір № 101, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 21000 грн. Відповідач свої зобов`язання за кредитними договорами належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 09.09.2024 загальний розмір заборгованості перед банком складає 58256,59 грн: за кредитним договором № 701 від 15.09.2019 заборгованість становить 29972,42 грн, а саме: 18769,59 грн - заборгованість за кредитом, 11202,83 грн- заборгованість за процентами; за кредитним договором № 101 від 25.08.2021 заборгованість становить 28284,17 грн, а саме: 18278,35 грн- заборгованість за кредитом, 4,40 грн- заборгованість за процентами, 10001,42 грн - заборгованість за комісією

У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому, з урахуванням уточнених вимог, просив встановити нікчемність умов кредитного договору № 101 від 25.08.2021, укладеного між ОСОБА_1 та АТ «Перший Український Міжнародний Банк» про сплату комісії за обслуговування кредитної заборгованості: 2,99 % (пункт 5 ст. «Споживчий кредит» основної частини договору та відповідні умови графіку платежів).

Зустрічний позов мотивований тим, що у п.5 ст. «Споживчий кредит» кредитного договору №101 від 25.08.2021 передбачено комісію за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,99%. Однак, умовами кредитного договору не передбачено, які конкретно послуги або блага надає банк позичальнику за вказану комісію. Умова кредитного договору про комісію за обслуговування кредитної заборгованості, яка не передбачає надання послуги споживачу і не породжує у позичальника жодного права і отриманого блага за відповідну плату, не відповідає ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», ст.ст. 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Тому, умова кредитного договору про встановлення комісії є нікчемною з моменту укладення. Посилається на те, що саме такий спосіб захисту прав є ефективним, оскільки позивачем не визнається вказана обставина. Крім того, ОСОБА_1 не сплачував комісію, передбачену умовами кредитного договору.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 18 березня 2025 року первісний позов АТ «Перший Український Міжнародний Банк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість: за кредитним договором №701 від 15 вересня 2019 року, що станом на 09.09.2024 становить 29972,42 грн, яка складається з: 18769,59 грн - заборгованість за тілом кредиту; 11202,83 грн -заборгованість за процентами; за кредитним договором № 101 від 25 серпня 2021 року, що станом на 09.09.2024 становить 18282,75 грн, яка складається з: 18278,35 грн - заборгованість за тілом кредиту; 4,40 грн - заборгованість за процентами; а всього: 48255,17грн, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2006,47 грн.

В задоволенні решти позовних вимог первісного позову відмовлено.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_1 не виконував належним чином зобов?язання по кредитним договорам, а тому на користь банку підлягають стягненню заборгованість за кредитними договорами, яка складається з тіла кредиту та процентів у зазначених розмірах. Оскільки АТ «ПУМБ» не зазначив та не надав доказів наявності та переліку додаткових послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, положення пункту 5 та графіку платежів до договору щодо обов?язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредиту є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п?ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», а тому відсутні підстави для стягнення заборгованості по комісії в розмірі 10001,42 грн по кредитному договору № 101 від 25.08.2021.

При вирішенні первісного позову суд першої інстанції встановив нікчемність положень пункту 5 кредитного договору №101 від 25.08.2021 та графіку платежів до договору щодо обов?язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредиту відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п?ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», а тому відмовив у зустрічному позові про встановлення нікчемності умов кредитного договору у зв?язку із обранням ОСОБА_1 неналежного способу захисту порушеного права.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні зустрічного позову та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення вимог зустрічного позову, встановивши нікчемність умов кредитного договору № 101 від 25.08.2021, укладеного між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та ОСОБА_1 , про сплату комісії за обслуговування кредитної заборгованості 2,99%, а саме пункт 5 «Споживчий кредит» основної частини договору та відповідні умови в графіку платежів. В частині вирішення вимог первісного позову рішення суду першої інстанції просить залишити без змін.

Узагальнення доводів апеляційної скарги

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд в мотивувальній частині рішення вказав про нікчемність умов пункту 5 спірного договору, проте необґрунтовано відмовив у задоволенні вимог зустрічного позову у зв`язку із обранням ОСОБА_1 неналежного способу захисту порушеного права. З посиланням на висновки Верховного Суду апелянт зазначає, що він не просив суд визнати цю умову недійсною, а просив саме встановити її нікчемність з підстав, які і були фактично встановлені судом. Оскільки банк вимагає стягнути дану комісію в даній справі, тому апелянт просить суд захистити його права у спосіб встановлення факту нікчемності таких умов. При цьому вважає ефективним саме такий спосіб захисту порушеного права, оскільки комісія фактично ним не сплачувалася і застосування реституції чи зобов`язання банку здійснити перерахунок в даному випадку ефективними не будуть.

Процесуальні дії апеляційного суду

Ухвалами Хмельницького апеляційного суду від 29 квітня 2025 року відкрито апеляційне провадження та призначено справу до судового розгляду.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Апелянт ОСОБА_1 про дату, час і місце слухання справи належним чином повідомлений, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив.

Представник АТ «Перший Український міжнародний Банк» про дату, час і місце слухання справи належним чином повідомлений, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Мотивувальна частина

Встановлені фактичні обставини справи

Встановлено, що 15 вересня 2019 року між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 підписано заяву № 701 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за умовами якого ОСОБА_1 просив відкрити на його ім?я поточний рахунок у гривнях та надати кредитну картку, встановити кредитний ліміт у сумі 3000 грн, реальна річна процентна ставка - 47,88% річних.

15 вересня 2019 року між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 підписано паспорт споживчого кредиту, де ОСОБА_1 надана повна інформація щодо умов кредитування на погоджених сторонами умовах.

Згідно із довідкою про збільшення кредитного ліміту за даним договором відповідачу за первісним позовом 15.09.2019 було встановлено кредитний ліміт у сумі 3000 грн, який неодноразово збільшувався і станом на 19.02.2021 становив 20000 грн.

Також, 25 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «Пумб»» із заявою №101 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яку підписав особисто та просив надати йому споживчий кредит на загальні споживчі цілі на умовах: сума 21000 грн (п.3), строком на 24 місяці (п.4); розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 2,99% (п. 5); розмір процентної ставки 0,01% річних (п.6).

25 серпня 2021 року між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 підписано паспорт споживчого кредиту, де останньому надана повна інформація щодо умов кредитування на погоджених сторонами умовах.

Згідно із платіжною інструкцією № TR.51690569.112142.8810 від 25.08.2021 АТ «ПУМБ» здійснило перерахування відповідачу ОСОБА_1 кредитні кошти за договором № 101 від 25.08.2021 в сумі 21000 грн.

З виписок по особових рахунках ОСОБА_1 за період з 15.09.2019 по 09.09.2024 та за період 25.08.2021 по 09.09.2024 вбачається, що кредитні кошти від АТ «ПУМБ» за вказаними вище кредитними договорами він отримував та користувався ними.

Отже, АТ «ПУМБ» виконало свої зобов`язання перед позичальником, надавши йому кошти в обумовлених кредитними договорами розмірах.

При цьому ОСОБА_1 взятих на себе зобов?язань не виконав, не здійснював платежі за користування кредитними коштами у визначений строк, що призвело до виникнення заборгованості.

Відповідно до розрахунків АТ «ПУМБ» заборгованість ОСОБА_1 станом на 09.09.2024 за кредитними договорами становить:

- за кредитним договором № 701 від 15.09.2019 - 29972,42 грн, з яких: 18769,59 грн - заборгованість за кредитом, 11202,83 грн - заборгованість за процентами;

- за кредитним договором № 101 від 25.08.2021 - 28284,17 грн, з яких: 18278,35 грн- заборгованість за кредитом, 4,40 грн - заборгованість за процентами, 10001,42грн- заборгованість за комісією.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно із частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду першої інстанції оскаржується в частині відмови у задоволенні зустрічного позову, а тому рішення суду в частині задоволення позову АТ «ПУМБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами не є предметом апеляційного перегляду.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов?язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов?язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов?язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов?язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Пунктом 5 кредитного договору № 101 від 25 серпня 2021 року встановлено комісію за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,99%, що становить 627,90 грн щомісяця.

При цьому у кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця, які пов?язані з обслуговуванням кредитної заборгованості, що надаються ОСОБА_1 та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту.

Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні визначені Законом України «Про споживче кредитування», який набув чинності 10 червня 2017 року.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності) для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати в кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

Водночас, Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року в справі з подібними правовідносинами № 204/224/21 зроблено висновок про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів існування переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково - касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Установлено, що умовами оскаржуваного кредитного договору передбачена необхідність внесення плати за додаткові, супутні послуги банку, пов`язані з розрахунково-касовим обслуговуванням.

При цьому в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позичальнику та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Враховуючи, що банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні договору, положення пункту 5 кредитного договору № 101 від 25 серпня 2021 року щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Визнання судом нікчемного правочину (чи окремих його умов) недійсним за вимогою сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав, адже нікчемний правочин є недійсним в силу закону з моменту його укладення.

У пунктах 74, 75 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 916/3156/17 сформульовано висновки про те, що такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів, як визнання правочину недійсним, застосовується до оспорюваних правочинів; за наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину.

Отже, якщо сторона правочину вважає його нікчемним, то така сторона за загальним правилом може звернутися до суду не з вимогою про визнання нікчемного правочину недійсним, а за застосуванням наслідків виконання недійсного правочину (наприклад, з вимогою про повернення одержаного на виконання такого правочину), обґрунтовуючи свої вимоги нікчемністю правочину. Якщо ж інша сторона звернулася до суду з вимогою про виконання зобов`язання з правочину в натурі, то відповідач вправі не звертатись з вимогою про визнання нікчемного правочину недійсним (зустрічною чи окремою), а заперечувати проти позову, посилаючись на нікчемність правочину. Суд повинен розглянути такі вимоги i заперечення й вирішити спір по суті; якщо суд дійде висновку про нікчемність правочину, то суд зазначає цей висновок у мотивувальній частині судового рішення в якості обґрунтування свого висновку по суті спору, який відображається у резолютивній частині судового рішення.

Вказаний правовий висновок висловлений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.

Велика Палата Верховного Суду наголосила, що судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Судове рішення щодо правових наслідків недійсного правочину, в якому суд у мотивувальній частині робить висновки щодо дійсності чи нікчемності правочину, відповідає зазначеному принципу. Taкі висновки сформульовані в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18, від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19.

Суд першої інстанції, вирішуючи позовні вимоги АТ «ПУМБ» про стягнення заборгованості, в мотивувальній частині рішення встановив, що АТ «ПУМБ» не зазначив та не надав доказів наявності переліку таких послуг за обслуговування кредитної заборгованості і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору №101 від 25.08.2021, а тому положення пункту 5 та графіку платежів до договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредиту визнав нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», та дійшов обґрунтованого висновку, що позовна вимога про стягнення комісії в розмірі 10001 грн 42 коп. задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання нікчемними положень пункту 5 кредитного договору № 101 від 25 серпня 2021 року щодо обов?язку сплачувати плату за обслуговування кредиту не підлягають задоволенню саме у зв?язку із обранням неналежного способу захисту порушеного права.

Висновки суду апеляційної інстанції

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Встановивши фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, суд першої інстанції ухвалив рішення суду з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Судові витрати

За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 18 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 09 червня 2025 року.

Судді : Т. В. Спірідонова

Р.С. Гринчук

А. М. Костенко