Справа №549/199/25
провадження № 2/549/179/25
РІШЕННЯ

Іменем України

09 червня 2025 року Чорнухинський районний суд Полтавській області

в складі головуючої судді Василюк Т. М.

за участю секретаря судового засідання Давиденко Ю. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Чорнухи в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , з якого просила стягувати на її користь аліменти, на утримання малолітньої доньки, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу),але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи від дня пред`явлення позову, щомісячно і до досягнення дитини повноліття.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, 03 квітня 2013 року зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого має малолітню доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . В даний час шлюбні відносини припинено, відповідач не приймає участі у вихованні дитини і допомоги на утримання доньки не надає. Відповідач є працездатною особою, має регулярний дохід, через що вважає, що він має можливість виплачувати аліменти щомісячно.

Ухвалою суду від 14 квітня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Згідно із ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, відповідач повідомлявся судом про розгляд справи шляхом направлення повідомлення за адресою місця проживання за зареєстрованим місцем проживання, що згідно ч.8 ст.128 ЦПК України є належним повідомленням особи про розгляд справи.

Крім того, відповідача повідомлено через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

03.06.2025 через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача ОСОБА_4 відповідно до якого відповідач визнає позовні вимоги частково, а саме в частині стягнення з нього на утримання доньки ОСОБА_3 , аліменти в розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення донькою повноліття. Представник відповідача обґрунтовує свою позицію тим, що ОСОБА_2 офіційно працевлаштований, отримує систематичний дохід, та на його думку доцільним є стягнення аліментів на одну дитину в розмірі частини з усіх видів заробітку, що узгоджується з ст.161 ЦПК України. Зазначає, що позовна заява не містить будь яких обґрунтувань, пояснень та доказів чому необхідно стягнути з відповідача більшу частку аліментів на одну дитину у розмірі 1/3, аніж передбачено вимогами чинного законодавства. Відтак позовні вимоги в частині стягнення аліментів на дитину у розмірі 1/3 частки від доходу є безпідставними. Крім того, якщо врахувати середній щомісячний заробіток відповідача (близько 14000 грн.), то 1/4 частка аліментів від вказаної суми складе - 3500 грн., що перевищує встановлений в розмірі - 3196 грн. прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років та буде достатньою для належного утримання доньки з урахуванням того, що обов`язок по утриманню дітей покладається на обох батьків.

Разом з тим представник відповідача просив суд поновити пропущений строк щодо надання до суду відзиву на позовну заяву, з причини, що представник відповідача 30.05.2025 ознайомився з позовною заявою та ухвалою про відкриття провадження від 14.04.2025, та відповідно не мав змоги подати відзив у строк визначений в ухвалі суду.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася.

Представник позивача ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності відповідача, позовні вимоги просив задовольнити частково, з урахуванням правової позиції, викладеної в описовій частині відзиву на позовну заяву від 03.06.2025.

З огляду на те, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд вважає поважними причини пропуску строку для подання відзиву, оскільки позовну заяву з додатками не було вручено позивача та його виклик було здійснено судом шляхом оголошення на через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Дослідивши матеріалами справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з такого.

Як установлено судом та підтверджується матеріалами справи, 03 квітня 2013 року сторони зареєстрували шлюб у Мокіївській сільській раді Чорнухинського району Полтавської області, актовий запис №01.

Сторони по справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом серія НОМЕР_1 виданого Постав-Муківською сільською радою Чорнухинського району Полтавської області 08 травня 2013 року.

Судом установлено, що спільна дочка сторін - ОСОБА_3 проживають разом із матір`ю та перебувають на її утриманні, відповідач є працездатним, що дає йому можливість сплачувати аліменти на утримання дітей у визначеному позивачкою розмірі.

Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Таким чином ОСОБА_2 зобов`язаний утримувати свою дочку до досягнення нею повноліття.

Частинам першою третьою статті 181 Сімейного кодексу України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4)інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно з частиною першою статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

У позовній заяві ОСОБА_1 жодним чином не обґрунтовує розміру аліментів, які вона просить стягувати з ОСОБА_2 (1/3 частка з усіх видів заробітку (доходу)).

Суд приймає до уваги те, що за загальним правилом, яке випливає зі змісту частини п`ятої статті 183 Сімейного кодексу України (той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину), розмір аліментів на одну дитину становить 1/4 частку заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років з 1 січня 2025 року складає 3196 грн.

Відповідно до частини другої статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить 50 відсотків розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

За таких обставин ОСОБА_1 не довела, що ОСОБА_2 може сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) і що існує потреба у сплаті аліментів саме у такому розмірі.

Згідно довідки про доходи відповідач ОСОБА_2 працює в філії «Слобожанський лісовий офіс» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України». Дохід відповідача за період з 01.11.2024 по 31.12.2024 склав 34700 грн, за період з 04.03.2025 по 30.04.2025 склав 30847,62 грн. Відповідно середній щомісячний заробіток відповідача становить близько 16387 грн. Відповідно 1/4 від доходу відповідача щомісячно становить 4096 грн., що є вищим за встановлений мінімальний розмір аліментів. Крім того, обов`язок щодо утримання дітей покладено на обох батьків.

Підстави для стягнення аліментів в розмір 1/3 частини усіх видів доходу відповідача, суд не вбачає, оскільки вказаний розмір є не доведеним.

Статтею 81ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

При цьому, згідно частини 6 статті 81ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Зважаючи на наведене, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а саме на її користь з ОСОБА_2 підлягають стягненню аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення сином повноліття.

Відповідно до ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно відмітки на поштовому конверті у якому надійшла позовна заява її було подано до поштового відділення 08.04.2025. Таким чином, аліменти на утримання дитини підлягають стягненню з відповідача з 08.04.2025, тобто з дня звернення позивачки з цим позовом до суду, і до досягнення дитиною повноліття.

Пунктом 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Тобто рішення в частині стягнення аліментів підлягає допуску до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Оскільки згідно з вимогами Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення розміру аліментів та зміну способу їх стягнення, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Керуючись статтями 141, 258, 259, 263 265, 280 282, 430 Цивільного процесуального кодексу України, -

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.04.2025 і до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Рішення про стягнення аліментів в частині виплати за один місяць підлягає до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Василюк Т. М.