КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 761/9973/23 Головуючий у суді першої інстанції - Пономаренко Н.В.
Номер провадження № 22-ц/824/7736/2025 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Яворського М.А. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 грудня 2024 року ухвалене під головуванням судді Пономаренко Н.В. у місті Києві, у справі за позовом Акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2024 року АТ «ОТП Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 відповідно до якого просило суд стягнути з останнього заборгованість по картковому рахунку за договором №0021/980/019424502/1 від 10.01.2018 року у розмірі 51 114,62 грн. та судовий збір.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказував, що 10 січня 2018 року між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було підписано Заяву-Анкету про надання банківських послуг AT «ОТП БАНК» № 0021/980/019424502/1, на підставі якої банк відкрив поточний (картковий) рахунок НОМЕР_1 з наданням картки держателю, а також виконання розрахункового обслуговування платіжних операцій, здійснених з використанням платіжний засобів. На вказаний картковий рахунок відкритий за заявою відповідача було встановлено кредитний ліміт.

За умовами заяви-анкети, клієнт перед оформленням електронної платіжної картки підтвердив та погодився з усіма умовами надання банківських послуг, правилами, тарифами, в тому числі, із положенням договорів та усіх додатків до них, які є невід`ємною частиною даної заяви-анкети та розміщені на офіційному сайті банку.

Вказано, що згідно умови обслуговування кредитної лінії, зокрема, за користування кредитом банк нараховує проценти, які розраховуються банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається тарифами банку. На дату укладення заяви-анкети розмір процентної ставки становить 36% річних.

Підписавши заяву-анкету відповідач безумовно прийняв пропозицію банку та погодився із тим, що анкета-заява разом із Правилами користування карткою, Тарифами, Графіком платежів та Паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг/Кредитний договір.

Також зазначив, що на виконання умов кредитного договору та Правил користування карткою банк свої зобов`язання щодо надання відповідних сум кредиту виконав повністю та згідно із звітом-рахунком відповідачем використано кредит в загальному розмірі: 43 100 грн.

Позивачем вказано, що позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на дату складання позовної заяви у нього утворилась заборгованість в розмірі 51 114,62 грн, що складається з: - заборгованості за тілом кредиту 43 100 грн, - заборгованості за відсотками 8 014,62 грн.

Враховуючи вищевикладене просить суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь суму заборгованості в розмірі 51 114,62 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 10 грудня 2024 рокупозовні вимоги АТ «ОТП Банк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором №0021/980/019424502/1 від 10 січня 2018 року, в сумі: 25 982,23 грн - заборгованість по тілу кредиту. В інший частині позову - відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ОТП Банк» судовий збір в сумі 1 364,27 грн.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, відповідно до якої просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення та неправильне застосуванням судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, неповне з`ясування обставин справи, що призвело до неправильного вирішення спору.

В апеляційній скарзі наголошує, що позивачем до позовної заяви додано низку документів, які в своїй сукупності не доводять наявність заборгованості у відповідних сумах та не можуть бути застосовані для обґрунтування доводів, оскільки є неналежними.

У наданому розрахунку заборгованості по кредиту позивач зазначив, що існує борг у розмірі 51 114,62 грн, який складається із заборгованості по тілу 43 100 грн, заборгованості по відсотках 8 014,62 грн та пеня 0,00 грн.

Крім того, до позовної заяви Банком долучено Звіт-рахунок за яким за період із 11 січня 2018 року по 12 січня 2023 року заборгованість за кредитним договором становить 51 114,62 грн. При цьому, у графі «використання кредитних коштів», що містить розрахунок розміру заборгованості, вказано суму 79 592,91 грн, у графі «плата за обслуговування рахунку» - 17 117,77 грн, у графі «% за недозволені перевитрати» - 48 309,94 грн.

Разом з тим, при зверненні до суду із позовною заявою позивачем не обґрунтовано підстави нарахування кожної складової вказаної таблиці.

Вважає, що оскільки з наданої таблиці неможливо встановити обґрунтованість розміру заборгованості за тілом кредиту у розмірі 43 100 грн, який вказується у позові, ані обґрунтованість заборгованості по відсоткам, отже надані документи на підтвердження позовних вимог, не дають можливості перевірити правильність розрахунків.

Вважає, що долучені розрахунок розміру заборгованості по картковому рахунку за договором та Звіт-рахунок за період із 11.01.2018 по 12.01.2023, не містять зазначення будь-яких відсоткових ставок, не пояснюють принципів будь-яких розрахунків - строкової заборгованості, простроченої заборгованості, нарахованих відсотків, простроченої комісії, прострочених відсотків, пені за несвоєчасне погашення кредиту, що унеможливлює встановлення об`єктивності та достовірності нарахування зазначених сум, що вказує на неналежність та недопустимість таких документів, як доказів наявності заборгованості.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу апеляційного суду не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 3 ст. 369 ЦПК України, з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої встановлено та вбачається з матеріалів справи вбачається, що 10 січня 2016 року відповідачем ОСОБА_1 підписано Заяву-анкету про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк», і, попередньо ознайомившись зі всіма умовами надання банківських послуг, правилами, тарифами, в тому числі із положеннями договорів та усіх додатків до них, невід`ємною частиною яких є ця Заява-Анкета та які розміщені на офіційному сайті АТ «ОТП Банк» www.otpbank.com.ua, виявив бажання оформити поточний (картковий) рахунок та отримати електронний платіжний засіб: тип картки MC Gold, номер рахунку № 0021/980/019424502/1 (а.с. 12,13).

У вказаній Заяві-Анкеті зазначено, що за користування кредитом, Банк нараховує проценти, які розраховуються Банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається Тарифами Банку, та на дату укладення Заяви-анкети розмір процентної ставки становить 36% річних. На дату укладення Заяви-анкети розмір процентної ставки впродовж Пільгового періоду становить 0,01 % річних.

Заява-анкета є частиною Договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток (особисто) (надалі - Договір) та Правил користування карткою (надалі - Правила), Тарифів Банку, які розміщені на офіційному сайті Банку.

Відповідач ОСОБА_1 підтвердив шляхом підписання Заяви-анкети, що він з Договором, Правилами, Тарифами Банку, що розміщені на офіційному сайті Банку, ознайомлений і згодний, а також отримав свій примірник Заяви-анкети, Інформаційний листок «Умови кредитування по програмі «Кредитна лінія до дебетної платіжної картки» (у разі оформлення кредиту) та іншу документацію, на розсуд Банку, яка необхідна для користування банківськими послугами.

Відповідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором №0021/980/019424502/1 від 10 січня 2018 року станом на 12 січня 2023 року у відповідача наявна заборгованість у розмірі 51 114,62 грн, яка складається із: заборгованості по тілу - 43 100 грн; заборгованості за відсотками - 8 014,62 грн.

Відповідно до вказаного розрахунку заборгованості за договором №0021/980/019424502/1 від 10 січня 2018 року по клієнту ОСОБА_1 , станом на 12 січня 2023 року останнім використані кредитні кошти у сумі 79 952,91 грн, нарахована плата за обслуговування рахунку/списання за смс-інформування у розмірі 17 117,77 грн., % за недозволені перевитрати 48 309,94 грн, надходження коштів на рахунок у сумі 93 906,00 грн.

Відповідно до Звіту-рахунку за період з 11 січня 2018 року по 12 січня 2023 року, наданого позивачем, станом на 16 лютого 2023 року у ОСОБА_1 наявна заборгованість (без урахування відсотків за користування) у загальній сумі 51 114,62 грн.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги АТ «ОТП Банк» виходив з того, що відсутні правові підстав для стягнення з відповідача заборгованості за відсотками, та заборгованості за тілом кредиту в сумі, що дорівнює платі за обслуговування кредитом, оскільки матеріали справи не містять доказів ознайомлення ОСОБА_1 з такими умовами договору.

Приймаючи рішення зазначив, що в Заяві-анкеті не зазначено конкретного переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з обслуговуванням кредиту, що надаються відповідачу та за які банком встановлена щомісячна комісія, та її розмір, відсотки за перевитрати.

Таким чином прийшов до висновку, що підстав для стягнення з відповідача відсотків у визначеному позивачем розмірі 8 014,62 грн. та розміру нарахованої плати за користуванням кредитними коштами АТ «ОТП Банк» у сумі 17 117,77 грн. відсутні, тому заборгованості за тілом кредиту підлягала зменшенню на 17 117,77 грн. (розмір нарахованої плати за користуванням кредитними коштами АТ «ОТП БАНК»).

Апеляційний суд погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону виходячи з наступного.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінюючи висновки суду по суті позовних вимог та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд керується наступним.

Звертаючись до суду з позовом, АТ «ОТП Банк» вказує на те, що позичальник не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим утворилася заборгованість.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «ОТП Банк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, на підтвердження позовних вимог АТ «ОТП Банк» надано суду копію заяви анкети про надання банківських послуг ОСОБА_1 від 10 січня 2018 року, в якій він виявляє бажання оформити на своє ім`я кредитну картку (а.с. 12-13).

У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява є невід`ємною частиною Договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток та Правил користування карткою, інформаційного листка, Тарифів Тарифного пакету приватного банківського обслуговування, які розміщені на офіційному сайті Банку, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку.

Звертаючись з позовною заявою позивач вказував, що заборгованість відповідача перед банком станом на 12 січня 2023 року у розмірі 51114,62 грн., яка складається із: заборгованості по тілу - 43 100,00 грн; заборгованості за відсотками - 8 014,62 грн.

Разом з тим, відповідно до розрахунку заборгованості за договором №0021/980/019424502/1 від 10 січня 2018 року по клієнту ОСОБА_1 , станом на 12 січня 2023 року останнім використані кредитні кошти у сумі 79 952,91 грн, нарахована плата за обслуговування рахунку/списання за смс-інформування у розмірі 17 117,77 грн., % за недозволені перевитрати 48 309,94 грн, надходження коштів на рахунок у сумі 93 906,00 грн. (а.с. 59-81)

Перевіряючи рішення суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції в частині щодо відсутні правові підстав для стягнення з відповідача заборгованості за відсотками, та заборгованості за тілом кредиту в сумі, що дорівнює платі за обслуговування кредитом, оскільки матеріали справи не містять доказів ознайомлення з такими умовами договору.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалами справи підтверджується, що відповідач активно користувався кредитним лімітом, здійснюючи перекази грошових коштів, оплачуючи покупки в магазинах. Більш того, відповідач здійснював часткове погашення заборгованості за кредитним договором, що підтверджується розрахунком та випискою з особового рахунку.

Відповідач не надав суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості перед АТ «ОТП Банк», не довів відсутність заборгованості.

Контррозрахунку заборгованості, що спростовує розмір заборгованості, відповідачем також не надано.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для частково задоволення позовних вимог АТ «ОТП Банк».

Враховуючи зазначене, апеляційний суд критично оцінює доводи апеляційної скарги в частині того, що між сторонами не було укладено кредитного договору.

Відповідно до положень статті ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Матеріали справи також не містять належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт погашення відповідачем ОСОБА_1 кредитної заборгованості у повному обсязі.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують законності рішення суду першої інстанції.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно встановив правову природу заявленого позову, в достатньому обсязі визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку в силу вимог статей 12, 13, 81, 89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам статей 263, 264 ЦПК України, підстави для його скасування з мотивів, які викладені в апеляційній скарзі, відсутні.

Відповідно до положень статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 7, 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 грудня 2024 рокузалишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню відповідно до норм п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягає.

Судді :

_______________ ________________ ______________

М.А.Яворський Т.Ц.Кашперська В.О.Фінагеєв