ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2025 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Ковалевської Л.М.,

за участю секретаря Омельчук С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастові Київської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2025 року адвокат Древко Наталія Василівна, яка діє в інтересах позивачки ОСОБА_1 звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з 16 лютого 2003 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей: повнолітнього сина та малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя у позивачки та відповідача не склалося, що призвело до розірвання шлюбу. Діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на повному її утриманні, так як відповідач відмовляється в добровільному порядку надавати кошти на утримання малолітньої доньки. Також, сторона позивача зазначає, що відповідач є ФОП, має свій магазин, автомобілі. В зв`язку з чим, позивач просить винести рішення про стягнення аліментів з відповідача на її користь, на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 20 000 грн. щомісячно.

Ухвалою суду від 02 травня 2025 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

26.05.2025 через систему «Електронний суд» адвокат Русанівська Д.Д., яка діє в інтересах відповідача ОСОБА_2 подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У відзиві сторона відповідача посилається на наступні обставини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 2003 по 2023 рік, та мають малолітню доньку ОСОБА_3 , від утримання якої відповідач ніколи не відмовлявся. Після припинення відносин між позивачем та відповідачем, відповідач змінив місце проживання, усе майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя та спільний бізнес подружжя (магазин продуктів харчування) залишилися у користуванні позивача ОСОБА_1 . Після розірвання шлюбу з позивачем, відповідач уклав шлюб з ОСОБА_4 та мають спільну дитину, сина ОСОБА_5 , 2023 року народження. Відповідач немає у власності нерухоме майно, лише автомобіль, проживає у другої дружини. Відповідач зареєстрований ФОП, основний вид діяльності роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами. Його дохід за період з січня 2024 по грудень 2024 року склав 15 421,75, з яких сплачено податок у розмірі 2 775,92 грн. Позивач, також, зареєстрована як ФОП, основний вид діяльності роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами. У власності позивача є житловий будинок загальною площею 157,4 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 та нежитлова будівля магазин загальною площею 34,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач не відмовляється від матеріального утримання своєї доньки ОСОБА_6 , і усіма можливими способами намагається забезпечити дитині гідний рівень життя. Зважаючи на зазначені вище обставини, відповідач має можливість сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 20 000 грн. на місяць.

27.05.2025 від адвоката Древко Н.В., яка діє в інтересах позивачки ОСОБА_1 , через систему «Електронний суд» надійшла заява про зміну позовних вимог, в якій вона просила суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі частини всіх видів його заробітку, щомісячно. Також, подала відповідь на відзив, в якому просила суд стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 20 000 грн., так як він має нерегулярний, мінливий дохід. Зазначає, що відповідач є ФОП, має свій магазин, автомобілі. Було два автомобілі, значить відповідач один продав або оформив на іншу людину. За 2024 рік відповідач подав декларацію про доходи тільки за 1 квартал 2024 року, хоча мав постійний, але мінливий дохід. Вказані відповідачем житловий будинок і магазин на належній позивачці земельній ділянці оформлені на позивачку, але в період шлюбу з відповідачем. Сторони домовилися про добровільний поділ спільно нажитого майна, але відповідач передумав і цим викликана необхідність у стягненні аліментів у судовому порядку.

В судовому засіданні представник позивача та позивач просили суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі частини всіх видів його заробітку, щомісячно.

Представник відповідача та відповідач в судовому засіданні зазначили, що батько не ухиляється від утримання доньки, проте має певні фінансові труднощі, на даний час дійсно підтвердив, що має мінливий нерегулярний дохід, а тому погоджується сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані суду докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 та її батьками є: ОСОБА_2 і ОСОБА_1 (а.с.5).

Як стверджує позивачка у позові, донька проживає разом з нею та знаходяться на повному її утриманні, проте документального підтвердження матеріали справи не містять.

Проживання доньки з позивачем відповідачем не заперечується.

Відповідач ОСОБА_2 на даний час перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 з 12.06.2024, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 про що надав відповідні докази (а.с.33,35).

Відповідач немає у власності нерухоме майно, лише автомобіль, проживає у другої дружини. Відповідач зареєстрований ФОП, основний вид діяльності роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами. Його дохід за період з січня 2024 по грудень 2024 року склав 15 421,75, з яких сплачено податок у розмірі 2 775,92 грн.

Позивач, також, зареєстрована як ФОП, основний вид діяльності роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами. У власності позивача є житловий будинок загальною площею 157,4 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 та нежитлова будівля магазин загальною площею 34,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Частиною 3 статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом, чим декларується принцип "змагальності сторін у цивільному процесі".

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. за № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" також передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину визначається Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік.

Таким чином, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину є встановленою Законом гарантією для забезпечення інтересів дитини.

Згідно ч. ч. 1-3 зазначеної статті СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Отже, нормою статті 184 СК України не передбачено повноважень суду, під час розгляду справи в порядку позовного провадження та ухвалення рішення про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, вказувати у його резолютивній частині положення про те, що визначений у твердій грошовій сумі розмір аліментів повинен бути не меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Зазначена вимога покладається на суд лише в порядку наказного провадження (ч. 3 ст. 184 СК України).

Відповідно до висновку Верховного Суду, висловленого в постанові від 12 вересня 2018 року у справі № 459/2181/17, який підлягає врахуванню судом першої інстанції відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку суперечить вимогам сімейного законодавства.

Отже, аналізуючи положення статті 182 та 184 СК України слід дійти висновку, що, під час ухвалення судового рішення у справі про стягнення аліментів, визначених позивачем у твердій грошовій сумі, суд зобов`язаний враховувати, щоб розмір аліментів у твердій грошовій сумі не був меншим мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину відповідного віку, й у разі визначення позивачем твердої грошової суми у меншому розмірі ніж вказана гарантія, ухвалити рішення, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі, який буде відповідати вказаному гарантійному розміру, передбаченому абз. 2 ч. 2 ст. 182 СК України.

Разом з тим, нормою статті 184 СК України не передбачено повноважень суду, під час розгляду справи в порядку позовного провадження та ухвалення рішення про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, вказувати у його резолютивній частині положення про те, що визначений у твердій грошовій сумі розмір аліментів повинен бути не меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Обов`язок утримувати батьками своїх дітей, передбачений ст.180 СК України, однак даний обов`язок відповідач не виконує та матеріальної допомоги позивачці з приводу утримання малолітньої дитини не надає.

Позивач,з урахуванням змінених позовних вимог просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з моменту подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Як стверджує позивач у змісті позовної заяви, відповідач має мінливий нерегулярний дохід.

Згідно із ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає справедливим та доцільним стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки у твердій грошовій сумі, яка на переконання суду не має бути меншою мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд, зважаючи на вищевикладене та з урахуванням того, що відповідач зареєстрований ФОП, основний вид діяльності роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, має дохід, вважає, що розмір аліментів у розмірі 2000 гривень, які згоден сплачувати ОСОБА_2 не забезпечить повною мірою гармонійний розвиток дитини, який повинен бути достатнім з урахуванням її віку.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2025 рік», розмір прожиткового мінімуму для дитини від шести до вісімнадцяти років становить 3 196 грн.

Крім того, суд роз`яснює, що розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.

Частиною першою ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема й розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів. Індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши докази, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме стягненню з відповідача на користь позивачки підлягають аліменти на утримання малолітньої доньки у мінімальному рекомендованому розмірі, який становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку -3196 гривень.

На підставі вищезазначеного суд рахує за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 1211,20 грн. судового збору.

Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Керуючись ст.ст. 180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 141-142, 258-259, 265, 268, 354-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , рнокпп НОМЕР_2 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , рнокпп НОМЕР_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 3196 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення до суду 09.04.2025 року до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в розмірі місячного платежу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

У решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя Л.М.Ковалевська