Справа № 296/1070/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" травня 2025 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого - судді Драча Ю.І.

при секретарі судового засідання Дальянської В.Ю.,

представника позивача адвоката Васинчука С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Житомирської міської ради, треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про припинення права на частку у спільному майні, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вимогами до територіальної громади в особі Житомирської міської ради про припинення права на частку у спільному майні. Просив ухвалити рішення, яким припинити право власності територіальній громаді в особі Житомирської міської ради на 4/100 ід ч. житлового будинку у АДРЕСА_1 шляхом присудження на користь останньої в рахунок компенсації за частку в спільному майні грошові кошти у розмірі 75 640,00 грн.

В обґрунтування заяви вказує, що він є власником 1740/4800 частин житлового будинку у АДРЕСА_1 на підставі договорів дарування частини житлового будинку від 11.08.2004 року, від 03.08.2004 року та від 29.08.2011 року відповідно. Власником 4/100 ід ч. житлового будинку у АДРЕСА_1 був ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і спадщину на дану частку у спільному майні ніхто не прийняв.

Стверджує при цьому, що в силу приписів ст.1277 ЦК України дана частина нерухомого майна належить органу місцевого самоврядування, а саме, територіальній громаді в особі Житомирської міської ради. Дана частка є незначною і не може бути виділена в натурі; частка є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим і що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника. Просить припинити право власності територіальної громади на 4/100 ід ч. житлового будинку у АДРЕСА_1 та присудити останній компенсацію у розмірі 75 640,00 грн.

Ухвалою суду від 24 лютого 2025 року відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами загального позовного провадження.

Приписами ч.1 ст.174 ЦПК України визачено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.

31.03.2025 до суду надійшов лист від Житомирської міської ради про розгляд справи у відсутність представника, проти задоволення позову заперечували. Стверджували при цьому, що право власності на 4/100 ід ч. житлового будинку у АДРЕСА_1 за органом місцевого самоврядування не зареєстровано у належний спосіб, а тому підстави для припинення права власності на дану частку у спільному майні відсутні.

Треті особи належним чином повідомлялися судом про час та дату розгляду справи, однак в судове засідання не з?явилися, пояснень не надали.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені позовні вимоги, просили їх задовольнити.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником 1740/4800 частин житлового будинку у АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування частини житлового будинку від 11 серпня 2004 року (679/4800 ід. ч. будинку), договором дарування частини житлового будинку від 03 серпня 2004 року (485/4800 ід. ч. будинку) та договором дарування частини житлового будинку від 29 серпня 2011 року (12/100 ід. ч. будинку).

Іншими співвласниками даного житлового будинку є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Власником 4/100 ід ч. житлового будинку у АДРЕСА_1 є ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 17 квітня 1963 року.

Згідно відповіді відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кошурніков М.О. 1896 року народження був зареєстрований у АДРЕСА_2 . Згідно з інформацію з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану про смерть останній помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У матеріалах справи відсутні відомості про відкриття спадкової справи до майна померлого ОСОБА_5 і таки докази сторонами подані не були. Відсутні у матеріалах справи також докази прийняття спадкоємцями 4/100 ід ч. житлового будинку у АДРЕСА_1 після смерті спадкодавця ОСОБА_5 .

Відповідно до частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частина 5 даної статті визначає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Стаття 1277 ЦК України визначає, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Особи, які мають право або зобов`язані подати заяву про визнання спадщини відумерлою, мають право на одержання із Спадкового реєстру інформації про заведену спадкову справу та видане свідоцтво про право на спадщину.

З аналізу вище викладених норм права суд приходить до висновку, що територіальна громада в особі Житомирської міської ради є належним відповідачем у даній справі, оскільки з моменту смерті ОСОБА_5 , якому на праві власності належало 4/100 ід ч. житлового будинку у АДРЕСА_1 та відсутності у нього спадкоємців, дана частка у спільному майні у розумінні вимог частини 5 статті 1268 ЦК України належить органу місцевого самоврядування як спадкоємцю.

Не виконання відповідачем обов`язку щодо подання до суду заяви про визнання спадщини відумерлою (частина 1 статті 1277 ЦК України) та, як наслідок, відсутність реєстрації права власності відповідача на дану частину майна у встановленому законом порядку, жодним чином не впливає на обсяг прав та обов?язків органу місцевого самоврядування, який визначений законом у разі відсутності спадкоємців нерухомого майна.

Предметом спору у справі є вимоги позивача про припинення права на частку у спільному майні за вимогою співвласників на підставі рішення суду на підставі статті 365 ЦК України.

Стаття 365 ЦК України передбачає припинення права на частку у спільному майні за вимогою співвласників на підставі рішення суду, якщо дана частка є (1) незначною і не може бути виділена в натурі; (2) якщо річ є неподільною; (3) спільне володіння та користування майном є неможливим та (4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника.

Тлумачення статті 365 ЦК України дає підстави для висновку, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено за наявності будь-якої з передбачених пунктами 1-3 частини першої цієї статті підстав, які є самостійними, але за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні спорів про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

Одночасно з цим припинення права на частку в одного співвласника одночасно виступає для інших співвласників підставою набуття права на частку і рішення суду про припинення права на частку є підставою, з якою закон пов`язує набуття для іншого (інших) співвласника(-ів) права на частку.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості.

Аналіз зазначених приписів Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» свідчить про те, що державний реєстратор одночасно зі здійсненням реєстрації припинення речового права проводить державну реєстрацію набуття відповідного права чи обтяження шляхом виконання судового рішення про одночасне визнання такого речового права або шляхом відновлення попереднього запису про речові права.

Таким чином, рішення суду про припинення права на частку у спільному майні відповідача, буде достатньої правовою підставою для проведення державної реєстрації набуття відповідного права за позивачем за відсутності вимоги про визнання права власності на дану частку.

У справі, що розглядається позивач посилається на те, що частка у праві спільної власності відповідача є незначною (4/100), не може бути виділена в натурі, спільне володіння і користування будинком є неможливим і таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам органу місцевого самоврядування.

У матеріалах справи міститься оцінка майна від 11 лютого 2025 року, де вартість 4/100 ід.ч. спірного житлового будинку визначена у розмірі 75 640 грн.

Відповідач погодився з розміром вартості даної частки у праві спільної часткової власності, оскільки не заперечував щодо грошової суми, визначеної експертом. Докази, які б свідчили про протилежне, відсутні у матеріалах справи.

Зважаючи на встановлені судом обставини та оцінивши у сукупності наявні у матеріалах справи докази суд прийшов до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог, тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Житомирської міської ради, треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про припинення права на частку у спільному майні задовольнити.

Припинити право власності територіальної громади в особі Житомирської міської ради на 4/100 ід. ч. житлового будинку у АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь територіальної громади в особі Житомирської міської ради 75 640 грн в якості компенсації вартості частки у спільному майні.

Стягнути з територіальної громади в особі Житомирської міської ради на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 1 211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду.

Головуючий суддя Ю. І. Драч