Справа № 524/4936/25
Провадження №2/524/4185/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2025 року м. Кременчук

Автозаводський районний суд міста Кременчука у складі

головуючого судді Мельник Н.П.,

з участю секретаря судового засідання Стешиної В.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача (адвоката) Алєксєєва Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

УСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 до Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

У обгрунтування позову зазначено, що постановою приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Веселовського А.Г. йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо оформлення спадкових прав за заповітом. Відмова мотивована тим, що 28.02.2024 позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, що складається з частки права спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 , із пропуском строку для прийняття спадщини. Вважає, що строк для прийняття спадщини пропущений ним з поважних причин.

02.05.2025 відкрите провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін.

05.05.2025 задоволене клопотання позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

27.05.2025 від приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Веселовського А.Г. надійшла витребувана судом копія спадкової справи № 25/2024, заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

09.06.2025 у судове засідання з`явився позивач та його представник, підтримали заявлені позовні вимоги з підстав, викладених у позові.

Позивач наголосив, що про смерть його рідної тітки ОСОБА_2 та наявність заповіту дізнався у 2024 році від спільноти, яка збирається у місцевій Синагозі, оскільки тітка була за національністю єврейкою. Після чого, займався пошуками документів на квартиру АДРЕСА_1 у зв`язку із їх відсутністю, та вживав заходи щодо отримання дубліката свідоцтва про право власності на житло замість втраченого свідоцтва про право власності.

Крім того, зазначив, що з 23.05.2008 зареєстрований та проживає до теперішнього часу у зазначеній квартирі. Разом з ним у цій квартирі проживав його рідний молодший брат ОСОБА_3 , 1957 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вказану квартиру для них обох залишила тітка ОСОБА_2 у зв`язку із виїздом на постійне місце проживання до Ізраїлю. У зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на квартиру, позивачем лише 23.04.2025 отримане свідоцтво про право на спадщину за законом на частину цієї квартири.

До 27.02.2024 вважав, що тітка не встигла розпорядитися своїм майном на випадок її смерті, а тому не знав та не міг знати про наявність заповіту, складеного на його ім`я.

За відсутності у нього правовстановлюючих документів на квартиру (свідоцтва про право власності на житло/ його дубліката, свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.04.2025 на іншу частину цієї квартири), не мав можливості звернутися до суду, оскільки не міг підтвердити наявність спадкового майна після смерті тітки.

У судовому засіданні оглянуті оригінали документів, копії яких долучені до позову, надані представником позивача на виконання ухвали судді від 02.05.2025, а саме:

постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії;

нотаріальну копію свідоцтва про смерть ОСОБА_2 ;

нотаріальну копію заповіту ОСОБА_2 ;

дублікат свідоцтва про право власності на житло;

свідоцтво про спадщину частини квартири;

технічний паспорт на квартиру.

Представник відповідача Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області не з`явився, у поданій до суду заяві від 07.05.2025 клопотав про розгляд справи за його відсутності, просять ухвалити рішення з урахуванням норм законодавства.

Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 р. ІІІ ЦПК України ( ч. 1 ст. 279 ЦПК України).

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених ст. 223 ЦПК України.

09.06.2025 суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення на підставі ст. 244 ЦПК України, відклавши його ухвалення та проголошення, оголосивши дату та час його проголошення - 13 год 13.06.2025.

Ч. 1 ст. 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Ст.ст. 15, 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є зокрема, його визнання.

Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У постановах Верховного Суду від 08.08.2019 по справі №450/1686/17 та від 15.07.2019 по справі №235/499/17 зазначено, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову.

Заслухавши обґрунтування позивача та його представника, враховуючи позицію представника відповідача про ухвалення рішення з урахуванням норм законодавства, не відзиву, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши та оцінивши надані сторонами письмові докази, суд приходить до висновку про таке.

Судом установлено, що постановою приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Веселовського А.Г. від 12.03.2024 № 177/02-31 позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме: у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно по причині пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Так, ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у м. Бней-Брак, Тель-Авівський округ, Ізраїль (завірена копія свідоцтва про смерть з апостилем, виданого 19.03.2014, м. Тель-Авів, Ізраїль).

За життя ОСОБА_2 24.12.2009 склала заповіт, згідно якого заповіла позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , усе належне їй майно на території України, у тому числі належну їй частину квартири АДРЕСА_1 .

Вказаний заповіт посвідчений 24.12.2009 нотаріусом Держави Ізраїль Бровік С.

З наданої на виконання ухвали судді копії спадкової справи № 25/2024 слідує, що приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Веселовський А.Г. 28.02.2024 відкрив спадкову справу після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто у день, коли позивач подав заяву про прийняття спадщини після смерті спадкодавця.

У матеріалах спадкової справи відсутні та судом під час розгляду справи не встановлено інших спадкоємців після померлої, у тому числі тих, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, визнання заповіту недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, усунення від права на спадкування, тощо.

Суд враховує, що при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, відмови від її прийняття відповідачами по справі є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (постанова Верховного Суду від 04.12.2019 по справі № 697/2052/17-ц).

Згідно ч.1 ст.121 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно довідки Комунального підприємства «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області», наявної у матеріалах копії спадкової справи, від 29.02.2024 № 61/1047 за даними архівного обліку станом на 28.12.2012 у КП «Кременчуцьке МБТІ Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області» зареєстрована квартира АДРЕСА_1 , власниками якої значаться ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Інформація про власників зазначена згідно свідоцтва про право власності, видане 25.07.1997 Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Кременчуцької міської ради народних депутатів, запис у реєстрованій книзі № М-2 за реєстровим № 386.

У матеріалах спадкової справи наявна інформація, отримана на запит нотаріуса, від Автозаводської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 08.03.2024 за вих. № 2966/01-27, про те, що згідно з даними відділу ведення Реєстру територіальної громади ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , значиться знятою з реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 з 15.01.2002. Також повідомлено, що за відомостями, наданими для формування Реєстру територіальної громади за цією ж адресою значились зареєстрованими ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Згідно відмітки Автозаводської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 23.05.2008, наявної у паспорті позивача ОСОБА_1 , а також з витягу з Реєстру територіальної громади від 24.04.2025 останній зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1 .

Одним із співвласників зазначеної квартири являвся ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після смерті якого позивачу ОСОБА_1 приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Веселовським А.Г. 23.04.2025 видане свідоцтво про право на спадщину за законом на частину квартири АДРЕСА_1 . Право власності на зазначене майно зареєстроване за позивачем ОСОБА_1 у реєстрі за № 1399 та стверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, наявним у матеріалах справи.

Зважаючи на те, що спадковим об`єктом є квартира, розташована у м. Кременчуці в межах Автозаводського району, Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області є належним відповідачем по цій справі.

Згідно ч. 5 ст. 16, ч. 1 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності у тому числі і на рухоме і нерухоме майно, від імені та в інтересах яких права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Постановою приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Веселовським А.Г. 12.03.2024 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно після померлої ОСОБА_2 у зв`язку із пропуском ним шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Установлення додаткового строку для прийняття спадщини у інший спосіб, а ніж у судовому порядку у позивача відсутній, крім звернення до суду із зазначеним позовом.

Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України).

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Аналогічні роз`яснення викладені в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування».

Правила ч.3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: (1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; (2) ці обставини визнані судом поважними. Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 23.08.2017 по справі № 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 01.04.2019 по справі № 643/3049/16-ц, від 11.11.2020 по справі № 750/262/20, від 03.03.2020 по справі № 145/148/20.

Суд враховує, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, що випливає з принципу свободи заповіту.

При цьому, суд приймає до уваги, що спадкодавець ОСОБА_2 проживала у Ізраїлі, заповіт, складений нею 24.12.2009 та посвідчений нотаріусом Держави Ізраїль.

Як наслідок, спадкоємець ОСОБА_1 не знав про смерть тітки та про заповіт, складений на його ім`я, про що дізнався після спливу передбаченого законом строку для прийняття спадщини. Зазначене свідчить про поважність причини пропуску такого строку.

У цьому аспекті слід звернути увагу на необхідність дотримання принципу свободи заповіту, як принципу спадкового права, який корелюється зі свободою спадкування.

Як показує судова практика, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини, у тому числі до такого висновку дійшов Верховний Суд по справі № 589/1863/13-ц, зокрема:

необізнаність спадкоємця про наявність заповіту (постанова Верховного Суду від 26.06.2019 по справі № 565/1145/17);

велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна;

необхідність отримання свідоцтва про смерть спадкодавця з апостилем, оскільки її смерть настала за кордоном (постанова Верховного Суду Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.08.2023 у справі № 758/13293/18), тощо.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.06.2024 по справі № 686/5757/23 зауважила, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, що випливає з принципу свободи заповіту, проте таку необізнаність суд не повинен ототожнювати з незнанням спадкоємця про його право на спадкування загалом, оскільки в такому випадку особа з незалежних від неї причин не вчиняє юридично значущих дій, які пов`язані з набуттям нею певних прав, що випливають із спадкування.

З урахуванням наведеного, зважаючи, що інші спадкоємці, які б прийняли спадщину, відсутні, у тому числі ті, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, визнання заповіту недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, усунення від права на спадкування, тощо, відсутність заперечень представника відповідача по справі щодо задоволення позовних вимог, поновлення права позивача на прийняття спадщини не призведе до втручання у право власності відповідача та/ або інших осіб, оскільки приватний інтерес на спадкування після смерті спадкодавця за його особистим розпорядженням, переважає інтерес територіальної громади щодо можливого набуття права власності на відумерлу спадщину, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню, визначивши позивачу додатковий строк для прийняття спадщини у два місяці, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 76, 244, 258, 263 - 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 .

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк у два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області, , місцезнаходження: Полтавська область, м. Кременчук, площа Перемоги, 2.

Суддя Н.П. Мельник