ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Макарова М.О., Свистунової О.В.

за участю секретаря Триполець В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 березня 2025 року за заявою ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В обґрунтування вимог заяви ОСОБА_1 посилалася на те, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 серпня 2015 року у справі №201/11402/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 . Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи з 14 липня 2015 року та до досягнення дитини повноліття. Заявник вказує, 04 вересня 2015 року вона отримала виконавчий лист №201/11402/15-ц на виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 серпня 2015 року. У встановлений строк нею було направлено вказаний виконавчий лист та заяву про відкриття виконавчого провадження до Орджонікіндзевськго відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції. Постановою державного виконавця винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження, з тих підстав, що у виконавчому листі відсутній ідентифікаційний код боржника. Заявник зазначає, вона зверталася до суду першої інстанції із заявою про виправлення описки у виконавчому листі, однак судом було відмовлено у задоволені її заяви. ОСОБА_1 вказує, що боржник ОСОБА_2 добровільно не виконував рішення суду, завдав їй тілесних ушкоджень, про що є вирок суду від 2015 року. Також заявник вказує, що вона мала довгострокові розлади здоров`я, потребувала лікування, відповідних обстежень, Крім того, заявник посилається на поширення короновірусної хвороби та військовий стан, що у сукупності завадило їй своєчасно звернути до виконання виконавчий документ. На підставі викладеного ОСОБА_1 просила суд поновити пропущений строк для подання виконавчого листа про стягнення аліментів на утримання дитини до виконання та видати виконавчий лист з поновленим строком до виконання виконавчого листа про стягнення на її користь аліментів на дитину.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 березня 2025 року залишено без задоволення заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання у цивільній справі №201/11402/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду від 12 березня 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги її заяви, посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону України Про виконавче провадження, в редакції 1999 року, чинній на час ухвалення судового рішення, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців;2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Згідно з ч.3 ст. 22 Закону виконавчий документ про стягнення аліментів може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на якій присуджено платежі.

Положеннями ч.6 ст.12 Закону України Про виконавче провадження (із наступними змінами та доповненнями) передбачено, стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, повинен з`ясувати питання чи не виконано рішення, чи не втратило воно законної сили, щодо причин пропуску пред`явлення до виконання виконавчого документа та залежно від встановлених обставин та характеру причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Стягувач, який пропустив строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання, може звернутися із заявою до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання про поновлення пропущеного строку.

У разі пропуску строку давності пред`явлення виконавчого листа до виконання з поважних причин він може бути поновлений, якщо інше не встановлено законодавством. Поважними причинами визнаються такі обставини суб`єктивного і об`єктивного характеру, які перешкодили стягувачу вчинити у встановлений строк дії по пред`явленню виконавчого документа до виконання.

Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Поважність причин пропуску строку є оціночним поняттям та має встановлюватись в кожному окремому випадку на підставі відповідних доказів, які у свою чергу оцінюються судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знайти про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

У справі встановлено, рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 серпня 2015 року у справі №201/11402/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 . Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи з 14 липня 2015 року та до досягнення дитини повноліття (а.с.16, 17)

23 вересня 2015 року ОСОБА_1 отримала виконавчий лист №201/11402/15-ц на виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 серпня 2015 року, що підтверджується її підписом на обкладинці справи.

02 жовтня 2015 року державним виконавцем Орджонікіндзевськго відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження на підставі п.6 ч.1 ст.26 Закону України Про виконавче провадження (у редакції чинній на час ухвалення рішення суду), з тих підстав, що у виконавчому листі відсутній ідентифікаційний код боржника (а.с.53).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2016 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні заяви про виправлення описки у виконавчому листі (а.с.29).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2025 року заяву ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено. Видано дублікат виконавчого листа №201/11402/15-ц відносно боржника ОСОБА_2 про стягнення з нього на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи з 14 липня 2015 року та до досягнення дитини повноліття (а.с.43, 44).

Встановлено, у відділі ДВС вказаний виконавчий лист на виконанні не перебуває.

Звернувшись до суду із заявою 07 лютого 2025 року, ОСОБА_1 вказала, що відповідач добровільно не виконував рішення суду, завдавав їй тілесних ушкоджень, про що є вирок суду від 2015 року. Також заявник вказує, що вона мала довгострокові розлади здоров`я, потребувала лікування, відповідних обстежень, Крім того, заявник посилається на поширення короновірусної хвороби та військовий стан, що у сукупності завадило їй своєчасно звернути до виконання виконавчий документ (а.с.143-145).

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України Про виконавче провадження, в редакції, чинній на час ухвалення судового рішення, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

02 жовтня 2015 року державним виконавцем Орджонікіндзевськго відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження на підставі п.6 ч.1 ст.26 Закону України Про виконавче провадження (у редакції чинній на час ухвалення рішення суду), з тих підстав, що у виконавчому листі відсутній ідентифікаційний код боржника (а.с.53).

З 02 жовтня 2015 року, тобто протягом тривалого часу - десяти років з дня винесення постанови державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження, заявник ОСОБА_1 повторно із заявою про пред`явлення виконавчого листа до виконання не зверталася.

Слід зазначити, на час звернення до суду ОСОБА_1 із цією заявою про поновлення пропущеного строку предявлення виконавчого листа до виконання 07 лютого 2025 року, син сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вже є повнолітнім, і на вказаний час йому вже виповнилося повних 19 років.

Заявник ОСОБА_1 не надала суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження дійсно наявності поважних причин пропуску нею строків для предявлення вказаного виконавчого листа до примусового виконання, виданого судом на виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 серпня 2015 року у справі №201/11402/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Посилання в апеляційні скарзі на поважність причин пропуску строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа на виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 серпня 2015 року у справі №201/11402/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та наявність підстав для його поновлення є безпідставними та жодними належними доказами у справі не підтверджуються.

Твердження в апеляційній скарзі про незаконність ухвали суду, порушення судом норм матеріального права є необґрунтованими.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до незгоди з ухвалою суду, переоцінки висновків ухвали суду та не спростовують правильність ухвали суду першої інстанції.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 березня 2025 року залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді М.О.Макаров

О.В.Свистунова