Провадження № 2/127/5860/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2025 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Воробйова В.В.,

за участю: секретаря Врублевської О.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, шляхом стягнення грошової компенсації,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, шляхом стягнення грошової компенсації. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 09.09.2006 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 02.12.2020 року був розірваний. Під час перебування у шлюбі ними було набуте наступне майно:

- земельна ділянка площею 0,9886 га з кадастровим номером :02:001:0420 власник ОСОБА_4 ;

- транспортний засіб SSANG YONG KORRANDO, 2013 року випуску, чорного кольору, VIN: НОМЕР_1 - власник ОСОБА_4 ;

- житловий будинок з господарськими будівлями площею 141,6 кв.м., розташований в АДРЕСА_1 в - власник ОСОБА_4 ;

- земельна ділянка площею 0,023 га з кадастровим номером :04:009:0605.

20.04.2024 року сторони нотаріально посвідчили договір поділу спільного майна подружжя, яким визначено порядок поділу двох земельних ділянок та житлового будинку.

Водночас, відповіддю Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Вінницькій області від 29.01.2024 року вказаний вище автомобіль 30.12.2022 року був переєстрований на підставі договору комісії від 26.12.2022 року, договору купівлі-продажу від 27.12.2022 року. Тобто автомобіль був відчужений після розірвання шлюбу та без згоди позивача, чим порушив її права. Оскільки сторонни не дійшли згоди щодо сплати позивачу компенсації у розмірі 1/2 вартості відчуженого автомобіля, тому ОСОБА_3 звернулася до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 07.01.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 20.02.2025 року клопотання представника позивача було задоволено та призначено у справі судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. До отримання висновку експертизи провадження у справі зупинено. На вирішення експертів поставлено питання:

1. Яка середня ринкова вартість аналогічного колісному транспортного засобу (автомобілю) SSANG YONG KORANDO, 2013 року випуску, чорного кольору, об`єм двигуна 1998 см.куб., вага 1747 кг, тип палива дизельне паливо, VIN: НОМЕР_1 , дата первинної реєстрації 18.10.2013 року, виходячи з нормативних показників технічного стану та пробігу станом на час розгляду справи в суді?

Після надходження висновку експерта ухвалою суду від 22.04.2025 року провадження у справі поновлено.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав викладених у позові та стягнути 1/2 вартості автомобіля згідно з висновком експерта, а також понесені витрати на правничу допомогу.

В судовому засіданні представник відповідача не заперечив щодо стягнення частки вартості автомобіля, але у розмірі еквівалентному 2300 дол. США, оскільки експертом не було враховано те, що автомобіль був в ДТП, а також необхідно враховувати вартісь за якою спірний автомобіль був відчужений відповідачем.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Матеріалами справи встановлено, що 09.09.2006 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 02.12.2020 року був розірваний (а.с. 9-10). Рішення суду набрало законної сили 05.01.2021 року.

Також у січні 2024 року адвокат позивача звернувся із запитом до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Вінницькій області та 29.01.2024 року отримав відповіді про те, що в період часу з 09.09.2006 року по 31.12.2020 року за ОСОБА_4 були зареєстровані наступні транспортні засоби:

- CHEVROLET TACUMA, 2005 року випуску, дата реєстрації 01.12.2011, 26.09.2015 знятий з обліку для реалізації;

- SSANG YONG KORRANDO, 2013 року випуску, дата реєстрації 18.10.2013 на підставі довідки-рахунку від 17.10.2013 серії ААВ №642836, виданої підприємством «Автоінвестстрой-Вінниця», 30.12.2022 був перереєстрований в ТСЦ №0546 РСЦ ГСЦ МВС у Вінницькій області на нового власника на підставі договору комісії від 26.12.2022 року №327/22/1/012881 між власником транспортного засобу і субєктом господарювання (ПП ВТП «ГЕРМЕС»), договору купівлі-продажу від 27.12.2022 №327/22/012881, укладеного у субєкта господарювання ПП ВТП «ГЕРМЕС» та акта огляду від 27.12.2022 №327/22/003957 (а.с. 13, 14, 15).

З матеріалів справи вбачається, що 20.04.2024 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Яровою Я.М. було посвідчено договір поділу спільного майна подружжя між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Цим договором врегульовано питання поділу спільного майна пожружжя, а саме: двох земельних ділянок та житлового будинку (а.с. 11-12). Питання про поділ заявлено в позові транспорного засобу подружжям в цьому договорі не вирішувалось.

Сторонами не заперечується та підтверджується матеріалами справи обставини про те, що в період перебування у шлюбі сторонами було придбано спірний транспортний засіб, а саме: SSANG YONG KORRANDO, 2013 року випуску, VIN: НОМЕР_1 , який після розірвання шлюбу був відчужений відповідачем без згоди позивача.

За змістом ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

При цьому, конструкція норми ст. 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом з тим, зазначена презумпція може бути спростована одним із подружжя. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18).

Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Частинами першою, четвертою ст. 71 СК України передбачено, що майно, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 22, 30 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Отже, вартість майна, що підлягає поділу, слід визначати виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Так, згідно з Висновком експерта за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи, складеного Вінницьким відділенням КНДІСЕ 17.04.2025 року на виконання ухвали суду від 20.02.2025 року, середня ринкова вартість аналогічного колісному транспортному засобу (автомобілю) марки «SSANG YONG KORRANDO», 2013 року випуску, обєм двигуна 1998 см.куб., тип палива дизельне паливо, виходячи з нормативних показників технічного стану та пробігу станом на час проведення експертизи складає величину 348270 грн. (а.с. 62-65). Суд звертає увагу, що експерт був попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку, а також спірний автомобіль експертом не оглядався, в зв`язку з його відчуженням відовідачем. Отже 1/2 частка вказаного автомобіля становитиме 174135,00 грн.

Слід зазначити, що відповідач не вживав всіх можливих заходів для доведення дійсної вартості автомобіля на час вирішення спору. Зокрема, суду не було надано доказів щодо події ДТП та спричинених цим механічних пошкоджень спірному автомобілю, які могли б бути враховані експертом при проведенні судової автотоварознавчої експертизи.

В постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного цивільного суду від від 09 грудня 2020 року у справі № 301/2231/17 (провадження № 61-5392св19), від 07 квітня 2021 року у справі № 402/849/18 (провадження № 61-8383св19), в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц (провадження № 61-9018сво18), суд касаційної інстанції дійшов таких висновків:

- у справі № 127/7029/15-ц: у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на частку у спільному майні;

- у справі № 301/2231/17: у випадку коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року в справі № 127/7029/15-ц (провадження № 61-9018сво18) зазначено, що у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на частку у спільному майні. Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду апеляційної інстанції про те, що оскільки спірний автомобіль придбаний сторонами під час їх перебування у зареєстрованому шлюбі за спільні кошти, то це майно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Відповідач здійснив продаж транспортного засобу без повідомлення про це позивача та без отримання її згоди, тому має відшкодувати останній 1/2 частину його вартості, визначену відповідно до висновку (акта) експертної оцінки...;

- у справі № 402/849/18: у разі, коли під час розгляду вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Визначаючи розмір компенсації вартості частки автомобіля, суди першої та апеляційної інстанцій керувалися тим, що у договорі купівлі-продажу автомобіля визначена вартість його продажу. Водночас суди не врахували, що у договорі купівлі-продажу спірного автомобіля його ціна визначається за згодою сторін, яка може не відповідати його дійсній вартості, а також на момент поділу майна вартість автомобіля може змінитися, а тому під час вирішення спору суд зобов`язаний був врахувати дійсну його вартість. Ухвалюючи оскаржувані судові рішення, суди безпідставно не застосували до спірних правовідносин правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц (провадження № 61-9018сво18). Звертаючись до суду з позовом, позивач на обґрунтування вартості спірного автомобіля надала звіт про оцінку майна, за яким середня ринкова вартість транспортного засобу становить 489 530 грн. Відповідач на спростування розміру ринкової вартості автомобіля інших доказів суду не надав, не звертався із клопотанням про призначення відповідної судової експертизи, не надав суду заперечень щодо звіту про оцінку транспортного засобу, а тому Верховний Суд дійшов висновку, що саме ці обставини, з`ясовані судами на підставі звіту, підлягали врахуванню ними під час визначення належного розміру компенсації частини спільного майна колишнього подружжя.

Суд зазначає, що визначаючи розмір грошової компенсації 1/2 частини вартості автомобіля, суд виходить з того, що розмір компенсації за належну частку в майні, яке є спільною сумісною власністю подружжя, визначається виходячи з вартості аналогічних транспортних засобів на час поділу майна, що відповідає правовому висновку, викладеному, зокрема у вищенаведеній постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц (провадження № 61-9018сво18).

Отже, судом встановлено, що сторони придбали автомобіль SSANG YONG KORRANDO під час перебування у зареєстрованому шлюбі, який був зареєстрований за відповідачем, SSANG YONG KORRANDO, який був зареєстрований за відповідачем та перебував у його користуванні, а вподальшому відчужений без згоди позивача, тому суд дійшов висновку, що в такому випадку позивач має право на грошову компенсацію половини вартості цього транспортного засобу виходячи із середньої ринкової вартості аналогічного транспортного засобу.

З урахуванням наведеного, а також надання позивачем суду доказів, що підтверджують ринкову вартість подібного за своїми технічними характеристиками автомобіля, суд дійшов висновку про задоволення позову.

При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 3600,00 грн., тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Також під час розгляду справи позивачем було сплачено за проведення судової експертизи 2544,48 грн., тому вони також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Щодо вимоги позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн., то вона підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

За ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

Положенням п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Слід відзначити, що витрати на професійну правничу допомогу є видом судових витрат і всі норми процесуального кодексу, які стосуються судових витрат відносяться також до витрат на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати повинні бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволені таких вимог.

До суду на підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано: ордер (а.с. 22), копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с. 21) та копію платіжної інструкції від 03.10.2024 року на суму 20000,00 грн. (а.с. 20).

Вирішуючи питання обґрунтованості щодо стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн., слід приймати до уваги викладене нижче.

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 24.01.2022 року у справі № 911/2737/17, метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (подібний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 04.10.2021 року № 640/8316/20, від 21.10.2021 року у справі № 420/4820/19 тощо).

Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність понесених витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. Крім того, при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд виходить з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).

Оцінюючи розмір витрат позивача на правничу допомогу адвоката (20000,00 грн.) на предмет їх обґрунтованості та пропорційності до предмета спору по малозначній справі, а також з огляду на розумну необхідність судових витрат (20000,00 грн.) позивача для цієї конкретної справи, суд вважає неспівмірним та завищеним розмір витрат позивача на оплату правничої допомоги в суді першої інстанції у розмірі 20000,00 грн. з урахуванням незначної складності справи; часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягу наданих адвокатом послуг; ціни позову, тому вважає, що необхідно заяву про стягнення витрат позивача на правничу допомогу адвоката задоволити частково і стягнути з відповідача на користь позивача 6000,00 грн. понесених витрат на правничу допомогу.

На підставі викладеного та керуючись ст. 368 ЦК України, ст.ст. 60, 69, 70, 71 СК України, п.п. 22, 30 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст.ст. 3, 10, 12, 13, 76-81, 89, 137, 141, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, шляхом стягнення грошової компенсації задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 компенсацію 1/2 частки від ринкової вартості автомобіля SSANG YONG KORRANDO, 2013 року випуску, чорного кольору, VIN: НОМЕР_1 , а саме 174135,00 грн. (сто сімдесят чотири тисячі сто тридцять п`ять гривень 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 витрати на проведення судової автотоварознавчої експертизи у розмірі 2544,48 грн. (дві тисячі п`ятсот сорок чотири гривні 48 коп.), витрати на оплату судового збору в розмірі 3600,00 грн. (три тисячі шістот гривень 00 коп.) та витрати на правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн. (шість тисяч гривень 00 коп).

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОККП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

Повний текст судового рішення складений 12.06.2025 року.

Суддя: