Справа № 317/508/23
Провадження № 2-п/331/28/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 року місто Запоріжжя

Олександрівський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Антоненка М.В.,

при секретарі: Байрамовій Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17.01.2025 року,-

В С Т А Н О В И В :

До Олександрівського районного суду міста Запоріжжя надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17.01.2025 року.

В обґрунтування заяви зазначено, що заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17.01.2025 року задоволений позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн .2/02610676) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» (; місцезнаходження: 01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 5-Б, оф.5) заборгованість за кредитним договором № 4/4099386 від 01.11.2021 р. у загальному розмірі 232000 (двісті тридцять дві тисячі) гривень 30 копійок, а також судовий збір у розмірі 3492 (три тисячі чотириста дев`яносто дві) гривні 00 копійок.

Повний текст заочного рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя складений 17.01.2025 року, надісланий та зареєстрований на сайті. «Судова влада» - 20.01.2025 року, забезпечено надання загального доступу: 21.01.2025 року.

Звертає увагу суду на те, що він у розгляді справи участі не приймав.

З матеріалами справи ознайомлений та копію заочного рішення від 17.01.2024 року отримав 06.02.2025 року в приміщенні канцелярії Жовтневого районного суду м. Запоріжжя.

Ознайомившись з матеріалами справи, та, отримавши 06.02.2025 року копію заочного рішення від 17.01.2025 року, - вважає за доцільне зауважити про його незаконність, у зв`язку з чим звернувся з заявою про перегляд заочного рішення.

Порядок і строк подання заяви про перегляд заочного рішення врегульований ст. 284 ЦПКУ, згідно з якою: Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У часник справи, якому повне заочне рішення суду' не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду є

З урахуванням наведеного, закінчення двадцятиденного строку, у який має бути подана заява «Про перегляд заочного рішення (з огляду на 06.02.2025 року на дату ознайомлення з матеріалами справи та з урахуванням дати отримання копії заочного рішення) - припадає на 26.02.2024 року (на «середу»).

Відповідно до ч. 3-6 ст. 124 ЩІК України: «Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Перебіг строку, закінчення якого пов`язане з подією, яка повинна неминуще настати, закінчується наступного дня після настання події.

Останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу.

Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку».

Відповідно до ч. І ст. 288 ЦПК України: «Заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи».

З урахуванням наведених приписів процесуального права, в обгрунтування підстав для скасування помилкового (передчасного) заочного судового рішення від 17.01.2025 року, - вважає за доцільне послатися на наступне.

Зазначає, що розглядаючи справу в заочному порядку, та, задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того, що:

І) 23.01.2023 року позивач звернувся до суду з позовом (в редакції від 13.01.2023 року) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 232800 гривен 30 копійок.

02.02.2024 року до канцелярії суду надійшла уточнена позовна заява, в якій зазначено, що відповідач ОСОБА_1 за період з 04.01.2023 року по 04.04.2023 року частково погасив заборгованість за тілом кредиту у розмірі 800,00 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що 01.11.2021 року між ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 4/4099386, згідно пунктом 1.1 якого відповідачу був наданий кредит в сумі 170 000.00 гри., строком (на 72 місяці) з 01.11.2021 р. по 31.10.2027 р. зі сплатою 12 % річних та комісійної винагороди в розмірі 2,50 % в місяць від суми кредиту, зазначеної у п.1.1 кредитного договору. (а.с, 1-2, 10-12, 13, 16-17, 73).

Банком зобов`язання за договором виконано, що підтверджується: меморіальним ордером від 01.11.2021 року, №39735986-1.

Згідно пунктів 1.1-1.4. 2.2 кредитного договору відповідач прийняв на себе зобов`язання сплачувати платежі за кредитом, нараховані проценти та комісію щомісячно до 01 числа кожного місяця.

Відповідачем ОСОБА_1 умови кредитного договору своєчасно не виконані, кредит, відсотки та комісія у встановлені договором строки не сплачені.

Згідно розрахунку заборгованості, що додається, станом на 22.12.2022 року наявна прострочена заборгованість відповідача за кредитом в сумі 15705,99 грн., за відсотками 17430,90 грн., за комісією 46 750,00 грн.

Факт порушення умов кредитного договору та сума кредитної заборгованості підтверджуються розрахунком заборгованості та виписками по кредитним рахункам відповідача, які додані до позову і відображають повний рух коштів по кредиту відповідача, в тому числі: нарахування, винесення на прострочку, погашення, сальдо...

Позивачем вжито заходів досудового врегулювання спору шляхом направлення відповідачу вимоги про погашення заборгованості по кредитному договору, а саме: вимога від 04.09.2022 року (Же10451/975) на суму 58074 гривні 50 копійок (без врахування пені); вимоги від 03.11.2022 року (N>10451/2141), з якої вбачається, що заборгованість за кредитним договором .524/4099386 від 01.11.2021 року становить:

а) прострочений кредит - 14275 гривен 97копійок;

б) прострочені проценти - 15794 гривен 63 копійки;

в) прострочена комісія 42500 гривен;

г) пеня за несвоєчасне погашення кредиту та процентів - 0 гривен, - з урахуванням чого (БАНК) у відповідності до ч. 2 cm. 1050 ЦК України вимагає протягом 30 днів з дати отримання даної вимоги, достроково повернути банку у повному обсязі всю суму кредиту та інші платежі, передбачені договором, а саме:

а) суму кредиту - 163626гривен 81 копійку;

б) проценти 15794 гривні 63 копійки;

в) комісію - 42500 гривен. (а.с. 24, 25)

Таким чином, внаслідок невиконання умов кредитного договору відповідач мас заборгованість перед позивачем станом на 22.12.2022 р. в загальному розмірі 232 800,30 грн. (двісті тридцять дві тисячі вісімсот гривень тридцять копійок), в тому числі: строкова заборгованість за кредитом - 147520,82 гри., прострочена заборгованість за кредитом - 15 705,99 грн., нараховані відсотки - 1142,59 грн.. нарахована комісія - 4 250.00 грн., прострочені відсотки - 17 430,90 гри., прострочена комісія - 46 750.00 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту, відсотків, комісії - 0 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості відповідача ОСОБА_1 та оборотними відомостями по кредитним рахункам позичальника.

...договірні зобов`язання не виконуються відповідачем, тому позивач змушений звернутись із даним позовом до суду, копії вимог позивача з поштовими повідомленнями про їх вручення додаються до даного позову».

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25.04.2023 року відкрито провадження у справі, ухвалено справу розглядати у спрощеному провадженні.

02.02.2024 року до канцелярії суду надійшла уточнена позовна заява «про зменшення позовних вимог до відповідача ОСОБА_1 . (а.с. 73)

У матеріалах цивільної справи відсутнє будь-яке процесуальне рішення щодо прийняття уточненого позову.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03.05.2024 року заяву ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» про заміну позивача правонаступником від 06.03.2024 року задоволено Залучено до участі у справі № 317/508/23 за позовом AT «Крєді Агріколь Банк» до ОСОБА_1 «Про стягнення заборгованості за кредитним договором №4/4099386 від 01.11.2021 року, правонаступника позивача AT «Креді Агріколь Банк» - ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» (; місцезнаходження: 01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 5-Б, оф.5). (а.с. 150-151)

В останні 2 (два) судових засідання: на 28.10.2024 року та на 17.01.2025 року судових повісток не отримував.

З матеріалів справи вбачається, що судове засідання 28.10.2024 року було відкладено на 17.01.2025 року за заявою позивача - правонаступника - ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ». (а.с. 165).

Як вбачається з матеріалів цивільної справи №317/508/23, а також - як вбачається з розміщених на сайті «Судова влада» процесуальних рішень по справі №317/508/23:

«Жовтневий районний суд м. Запоріжжя, не вирішив у процесуальний спосіб питання щодо прийняття уточненого позову в редакції від 02.04.2024 року, - також припустився до невиконання вимог частини 1 статті 281 ЦПК України, яка передбачає необхідність обов`язкового прийняття судом процессуального рішення - ухвали «Про заочний розгляд справи».

Тобто, на 17.01.2025 року у суді не було в наявності обов`язкових підстав (передумов) для проведення заочного розгляду цивільної справи.

Після відкладення справи 28.10.2024 року за заявою позивача, - в будь-якому разі неявка відповідача ОСОБА_2 у судове засідання 17.01.2025 року була першою, що обумовлювало необхідність застосування положень статті 223 ЦПК України.

Крім того, іншою поважною причиною першої неявки відповідача у судове засідання 17.01.2025 року, була необхідність вчинення невідкладних дій, спрямованих на усунення тяжких наслідків ворожого ракетного обстрілу міста Запоріжжя, що стався 08.01.2025 року та знов повторився 23.01.2025 року.

Мотиви, з яких відповідач ОСОБА_1 , звертаючись з заявою «Про перегляд заочного рішення від 17.01.2025 року, у якій стверджує про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права:

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори (п.1 ч.2 ст. 11 ЦКУ).

Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (ч. 1-2 ст. 14 ЦКУ).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Частинами 1 та 2 ст. 639 ЦКУ визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно з ч. І ст. 626 ЦКУ договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків

Відповідно до ст. 627 ЦКУ сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності га справедливості.

За змістом ст. 638 ЦКУ договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

За приписами ч. 1 -2 ст. 640 ЦКУ договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

За змістом вимог ч. 1 ст. 1055 ЦКУ кредитний, договір укладається в письмовій формі, а відповідно ч. 2 ст. 207 ЦКУ правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 1049 ЦКУ позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом положень ч. 1 ст. 1054 ЦКУ за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст.1056-1 ЦКУ процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною.

Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строк)' користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

З огляду на матеріали справи, 01,11.2021 року між AT «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та відповідачем укладений кредитний договір № 4/4099386, за умовами якого позичальник зобов`язаний сплачувати Банку проценти)' винагороду щомісячно, у розмірі 12.00% річних (фіксована процентна ставка), в тому числі: 2,5% - комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості.

Положеннями п.2.3 Договору передбачено, що підписанням договору позичальник підтверджує, що він у письмовій формі і повному обсязі отримав від Банку інформацію, визначену ЗУ «Про споживче кредитування» та/або іншими нормативно-правовими актами, що регулюють це питання.

Вимогами п. 4.4 Договору встановлено, що договір набуває чинності з моменту його підписання позичальником та сторонами та діє до остаточного виконання Сторонами прийнятих на себе зобов`язань.

Умови кредитування, серед іншого, відображені й в паспорті споживчого кредиту, підписаному відповідачем,

Кредитний договір № 4/4099386 від 01.11.202 1 року підписаний відповідачем власноручно.

До матеріалів справи також долучені: пам`ятка клієнта за кредитним договором №4/4099386 від 01.11.2021 року; платіжне доручення від 01.11.2021р. з вказівкою "Коду розрахункового документа"- «0410001» - (номер форми платіжного доручення, встановлений Державним класифікатором ДК 010- 98) про перерахування Банком клієнту ОСОБА_1 лише частки кредитних коштів у розмірі 86338 гривен 20 копійок з визначеної (з погодженої) суми кредиту: 170000 гривен; заяву- анкету №0101119-01 і 1202 і -002 від 01.11.2021 року; Додаток № і до №4/4099386 від 01.11.2021 року, які підписані ОСОБА_1 власноручно; паспорт та правила надання споживчого кредиту: Меморіальний ордер № 339735986-1 (типова форма N1) "Накопичувальна відомість за касовими операціями"; копію вимоги від 04.09.2022 року (№10451/975) на суму 58074 гривні 50 копійок (без врахування пені) та копію вимоги від 03.11.2022 року (№«10451/2141), (a.c. 24, 25); Договір про відступлення прав вимоги на суму 308493 гривні 55 копійок, укладений між AT «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» () та ГОВ «Глобал Спліт» ().

Отже, слід дійти до висновку, що після підписання кредитного договору № 4/4099386 від 01.11.2021 року у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема у AT «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» виникло зобов`язання щодо надання кредитних коштів у сумі 170000 гривен, а у відповідача - зобов`язання з повернення отриманих кредитних коштів.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншого особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитодавця у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено законом чи договором.

За змістом статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

3 аналізу долучених до матеріалів справи доказів підтверджено факт відступлення права грошової вимоги AT «Креді Агріколь Банк» до ТОВ «Глобал СПЛІТ» до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №4/4099386 від 01.11.2021 року.

Відповідно до положень ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦКУ зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом,

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема, щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням,

В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про повне виконання Банком взятих на себе зобов`язань в частині видачі споживчого кредиту у розмірі 170000 гривен

На час розгляду справи позивачем не надано доказів направлення/отримання відповідачем вимог від 04.09.2022 року (№$10451/975) на суму 58074 гривні 50 копійок (без врахування пені) та вимоги від 03.11.2022 року (№ 10451/2141) про дострокове повернення коштів

Разом з тим, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість, до якої зокрема входить нарахована комісія, що становить 4250 гривен, - та 46750,00 гривен - прострочену комісію.

Так, згідно з під. 1.3.1-1.3.2 п. 1.3 ст. 1 Договору, за користування кредитом позичальник сплачує Банку: комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості (комісія) щомісячно, в розмірі 2,50% у місяць від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1 договору. Обслуговування кредитної заборгованості включає моніторинг заборгованості, під яким розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через дистанційні системи обслуговування, інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування позичальника (як усне, тік і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів тощо.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Згідно з положеннями ст. 55 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» слідує, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09.12.2019 року у справі №524/5152/15-ц (np.N61-8862.CBol8) зроблено висновок, що: "надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до ч.І ст.1054 ЦКУ є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника.

Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредит' не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку.

Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при виконання прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику».

Згідно з абз. 2 ч. 4 ст. 11 ЗУ"Про споживче кредитування"(у редакції, чинній момент укладення спірного кредитного договору) споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцю будь-які платежі, не зазначені у договорі про споживчий кредит.

Відповідно до висновків викладених Верховним Судом в постанові від 07.06.2023 року у справі №686/14530/15 (пр.№61-13299св22) слідує, що виходячи із принципів справедливості, добросовісності на позичальника не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі за послуги, які ним фактично не замовлялись і які банком фактично не надавались, а встановлення платежів за такі послуги було заборонено нормативно-правовими актами.

Оскільки сплата позичальником винагороди за надання фінансового інструменту та винагороди за проведення додаткового моніторингу є платою за послуги, що супроводжують кредит в даному випадку, тому пункти договору, які передбачають сплату такої винагороди є нікчемними, у зв`язку з чим підстави для нарахування комісії на підставі нікчемних умов договору є безпідставними і вказані кошти не підлягають сплаті позичальником.

Вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по комісії, що становить 4250 гривен та 46750,00 гривен - простроченій комісії, в будь-якому разі - задоволенню не підлягають

За таких обставин, слід дійти висновку про відсутність законних підстав для повного задоволення позовних вимог ТОВ «Глобал Спліт» та стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за кредитним договором №4/4099386 від 01.11.2021 року в загальному розмірі 232000 гривен та судового збору.

Крім того, вважає за доцільне зауважити про невиконання позивачем передбаченої процедури щодо дострокового повернення споживчого кредиту:

|.) Як вбачається з кредитного договору № 4/4099386 від 01.11.202.1 року та не заперечується сторонами, кредитні кошти мали цільове призначення: на споживчі цілі.

10 червня 2017 року набрав чинності ЗУ «Про споживче кредитування», який визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні та поширюється на спірні правовідносини.

За змістом ч. 4 ст. 16 ЗУ «Про споживче кредитування» в разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту' та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.

Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені.

Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту- здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.

Тобто, вказаною нормою Закону встановлено обов`язковий досудовий порядок врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту.

Звернення до суду з позовом про дострокове повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту не замінює визначений вказаним Законом порядок.

Якщо кредитодавець звертається до суду з таким позовом, не виконавши вимоги вказаної статті, не дотримавши передбачений зазначеним договором порядок, який не має погіршувати порівняно із цим Законом становище споживача, то в останнього як у позичальника відсутній обов`язок достроково повернути кошти за договором про надання споживчого кредиту, а у суду відсутня підстава для задоволення відповідного позову у частині, яка стосується дострокового стягнення коштів за таким договором.

Разом з цим, вказане право не є безумовним та пов`язане з дотриманням самим кредитором вимог, пов`язаних з дотриманням визначеної положеннями ст. 16 ЗУ «Про споживче кредитування» щодо обов`язку у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені.

В даному випадку питання виконання банком визначених ч.4 ст. 16 вказаного Закону вимог охоплюється доведенням факту направлення та відповідно фактом отримання відповідачем вимоги про здійснення платежів, строк сплати яких не настав.

За змістом ст. 76 ЦПКУ доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Надаючи оцінку наданим позивачем повідомленням вимогам, що адресовані відповідачу стосовно дострокового повернення кредиту на підставі ст. 1050 ЦКУ, слід ще раз звернути увагу, що матеріали справи не містять доказів їх направлення та відповідно по справі відсутні докази отримання останніми зазначених повідомлень.

Так. на а.с. 24,25 наявні вимога від 04.09.2022 року (№10451/975) на суму 58074 гривень 50 копійок (без врахування пені) та вимога від 03.11.2022 року (М10451/2141) про дострокове повернення коштів (споживчого кредиту).

Зазначає, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів направлення відповідачу цих вимог та доказів їх отримання останнім.

Порушення позивачем визначеного порядку направлення юридично значимих вимог (повідомлень), факт отримання яких адресатом не встановлено, не може мати наслідком покладення на відповідача тягаря дострокового погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту.

За вказаних обставин, правових підстав для ствердження про дотримання банком визначеної ч. 4 ст. 16 ЗУ «Про споживче кредитування» процедури попереднього повідомлення - не має, що виключає обов`язок відповідача ОСОБА_1 достроково повернути кошти за договором про надання споживчого кредиту та. в свою чергу, свідчить і про відсутність у суду підстав для задоволення позову в частині, яка стосується дострокового стягнення коштів за таким договором.

Вважає, що на вказані обставини суд першої інстанції під час заочного розгляду справи 17.01.2025 року належної увагу не звернув та не пересвідчився в дотриманні банком вимог, визначених ч.4 ст. 16 вищевказаного Закону, у зв`язку з чим прийшов до помилкового висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення з відповідачів строкової заборгованості в розмірі 232000 гривен, строк повернення якої ще не настав.

З урахуванням наведених вище обставин, заочне рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17.01.2025 року є таким, що не відповідає стандартам законного рішення, підлягає перегляду та скасуванню.

На підставі вищевикладеного просить суд поновити відповідачу ОСОБА_1 строк на звернення з заявою про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17.01.2025 року.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17.01.2025 року про задоволення позову ТОВ «Глобал Спліт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором» переглянути та скасувати. Розгляд заяви про перегляд заочного рішення суду провести у відсутність заявника - відповідача ОСОБА_1 .

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_3 заяву підтримав та просив скасувати заочне рішення суду від 17.01.2025 року.

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» у судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причину неявки суд не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17.01.2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання, АДРЕСА_2 на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» (; місцезнаходження: 01033, м.Київ, вул. Жилянська, буд. 5-Б, оф.5) заборгованість за кредитним договором № 4/4099386 від 01.11.2021 р. у загальному розмірі 232000 (двісті тридцять дві тисячі) гривень 30 копійок, а також судовий збір у розмірі 3492 (три тисячі чотириста дев`яносто дві) гривні 00 копійок.

На виконання Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів" щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» № 4273-ІХ від 26.02.2025 назва Жовтневого районного суду міста Запоріжжя змінена на Олександрівський районний суд міста Запоріжжя.

Згідно частини першої статті 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Зі змісту ст. 288 ЦПК України випливає, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе лише у випадку встановлення судом двох обставин: відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин; докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 судову повістку про виклик до суду на 17.01.2025 року на 10 год. 30 хв. Отримував.

Заочне рішення суду від 17.01.2025 року було направлено відповідачу ОСОБА_1 23.01.2025 року. Відповідно до поштового повідомлення, яке надійшло на адресу суду 30.01.2025 року, ОСОБА_1 отримав копію рішення суду 29.01.2025 року.

04.02.2025 року до канцелярії суду від ОСОБА_1 надійшла заява про ознайомлення з матерілами справи. 06.02.2025 року ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами справи та 14.02.2025 року подав до суду заяву про перегляд заочного рішення від 17.01.2025 року та клопотання про поновлення строку на його оскарження.

Згідно з ч. 1 ст. 284 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України ), заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заявник ОСОБА_1 зазначає, що він не з`явився у судове засідання та не подав відзиву на позовну заяву, зазначивши при цьому, що банком, а потім правонаступником не вірно нарахована заборгованість. Вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по комісії, що становить 4250 гривен та 46750,00 гривен - простроченій комісії, в будь-якому разі - задоволенню не підлягають.

Із змісту ч. 1 ст. 284 ЦПК України вбачається, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.

У відповідності до ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення; скасувати і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Як на думку суду, заява про перегляд заочного рішення суду є обґрунтованою та містить заперечення, які слід ретельним чином дослідити в судовому засіданні, що в свою чергу, може суттєво вплинути на прийняте судом рішення. Крім того, дійсно відповідач ОСОБА_1 не був присутній у судовому засіданні 17.01.2025 року та не мав можливості приймати участь у змагальному процесі.

На підставі викладеного, суд вбачає підстави для скасування заочного рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав докази, на які він посилається та які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Крім того, суд вважає причину пропущення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 січня 2025 року, поважною, а тому приходить до висновку про поновлення ОСОБА_1 строку на її подання.

Керуючись ст. ст. 287, 288 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17.01.2025 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 січня 2025 року.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя по справі № 317/508/23 від 17.01.2025 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - скасувати.

Розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

Призначити розгляд цієї справи у підготовче судове засідання, яке відбудеться в приміщенні Олександрівського районного суду міста Запоріжжя 03.10.2025 року 10 годині 30 хвилин.

Встановити відповідачу 15 (п`ятнадцятиденний) строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, в якому викладаються заперечення проти позову.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 178 ЦПК України до відзиву додаються: докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем; документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Зобов`язати відповідача одночасно із надісланням (наданням) відзиву до суду надіслати (надати) копію такого відзиву та доданих до нього документів позивачу.

Роз`яснити, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Учасники процесу можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб адресою сторінки на офіційному веб порталі судової влади України: http://court. gov.ua/fair/sud0808.

Копію ухвали надіслати сторонам для відома та виконання.

У судове засідання викликати сторони по справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу підписано суддею 16.06.2025 року.

Суддя: М.В.Антоненко