РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/3111/25

Номер провадження 2/495/2106/2025

16 червня 2025 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі

головуючого судді Гелла С.В.,

із участю секретаря судового засідання Гасанзаде М.Р.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Каланжова В.І.,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Цимбал С.Ю.,

свідка ОСОБА_3 ,

свідка ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей,

встановив:

02.05.2025 року ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Каланжов В.І. звернулась із позовом до ОСОБА_2 в якому просить: розірвати шлюб, зареєстрований 26.02.2008 року у Виконавчому комітеті Білоліської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, актовий запис №2; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки усіх видів доходу відповідача, з моменту подання позову до досяжності дітьми повноліття; стягнути з ОСОБА_2 на її користь понесенні витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн та витрати за подачу позову у розмірі 1 211 грн 20 коп.

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

1.1. Позовні вимоги мотивовано тим, що шлюб між сторонами зареєстровано 26.02.2008 року, від шлюбу подружжя має спільних дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач вказує, що подружні стосунки з відповідачем не скалилися через різні характери, відсутність в між ними порозуміння та спільних інтересів, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. На даний час сімейні відносини між сторонами припинені, вони проживають окремо; відносини, притаманні подружжю, не підтримуються; не ведеться спільне господарство; їх шлюб носить формальний характер, а тому подальше примирення і збереження шлюбу є неможливим. Враховуючи викладене позивач просить в судовому порядку шлюб розірвати.

1.2. 22.05.2025 року представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Цимбал С.Ю. подав до суду відзив в якому зазначив, що позовні вимоги в частині розірвання шлюбу визнає, проте просить зазначити, що подружжя не проживає разом з 2020 року. Що стосується вимоги про стягнення аліментів, просив призначити аліменти у розмірі 6 000 грн на кожну дитину замість 1/3 частки усіх видів доходу відповідача, як просить позивач у позові.

2. Рух справи у суді.

Ухвалою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.05.2025 року відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін, розгляд справи призначено на 20.05.2025 року, відкладено на 02.06.2025 року, 16.06.2025 року.

3. Заяви, клопотання учасників процесу та насідки їх вирішення.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6 позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_7 позовні вимоги визнали, проти задоволення позову не заперечували.

У задоволенні усного клопотання представника відповідача про витребування доказів, а саме відомостей оператора мобільного зв`язку про місце перебування відповідача судом відмовлено через його необгрунтованість, також не надано доказів вжиття заходів для отримання такої інформації в досудовому порядку, не конкретизовано, які обставини можуть підтвердити чи спростувати такі відомості.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судовому засіданні підтвердили факт тривалого часу не проживання однією сім`єю позивача та відповідача.

4. Фактичні обставини справи.

Шлюб між позивачем та відповідачем зареєстровано 26.02.2008 року у Виконавчому комітеті Білоліської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, актовий запис №2 (свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 26.02.2008 року.

Від шлюбу подружжя має спільних дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Сторони проживають окремо, що не заперечується відповідачем та не спростовано відповідними доказами (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 22.09.2010 року та НОМЕР_3 від 16.02.2009 року).

Сторони проживають окремо, що не заперечується відповідачем та не спростовано відповідними доказами.

5. Норми права, які застосував суд.

Відповідно до статті 51 Конституції України, яка кореспондується із статтею 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно із положеннями частини другої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки.

Відповідно до статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері.

Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Дружина і чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї.

Вимогами частин третьої, четвертої статті 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до частини другої статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (стаття 110 СК України).

Відповідно до частини третьої статті 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (стаття 112 СК України).

Згідно з статтею 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

6. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

За результатами розгляду справи судом враховано, що подружні стосунки між сторонами не скалилися через діаметрально протилежні погляди на шлюб, несумісні характери, небажання спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Сторони проживають окремо, спільний побут сторонами не ведеться, спір щодо поділу майна подружжя, набутого під час спільного проживання, відсутній.

Доказів, які б спростовували вказані обставини суду не надано.

З огляду на викладені правові норми, встановлені обставини та позицію сторін щодо неможливості збереження сімейних стосунків, суд вважає, що збереження сім`ї в даному випадку буде нічим іншим, як примушуванням сторін до збереження шлюбних відносин, а тому недоцільно надавати подружжю термін на примирення, а шлюб слід розірвати.

7. Розподіл судових витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).

У зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі, витрати по сплаті судового збору у сумі 1 211 грн 20 коп. необхідно покласти на відповідача.

Щодо питання суми стягнення на правничу допомогу суд зазначає наступне.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Пунктами 1, 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що стороною позивача надано докази на підтвердження вимог понесених витрат на правничу допомогу, а саме: договір про надання правничої (правової) допомоги №155/25 від 30.04.2025 року; акт наданих послуг до Договору про надання правничої допомоги від 01.05.2025 року.

Водночас за змістом ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Також, у рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 року у справі Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При встановленні гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Зважаючи на викладені норми, судом має братися до уваги обсяг, якість та характер наданих послуг та чи відповідають вони ціні в розмірі 5000,00 грн.

Отже, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача та стягнути з відповідача на її користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн, що є обґрунтованим і пропорційним до предмета спору та виконаної адвокатом роботи по справі.

Керуючись статтями 133, 141, 247, 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 26.02.2008 року у Виконавчому комітеті Білоліської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, актовий запис №2.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 змінити прізвище на « ОСОБА_8 ».

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки усіх видів доходу відповідача, з моменту подання позову до досяжності дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у сумі 1 211 грн 20 коп. (одна тисяча двісті одинадцять грн 20 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне найменування сторін:

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: ( АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складено 16.06.2025 року о 16:00 годині.

Суддя С.В. Гелла