КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження № 22-ц/824/7425/2025 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Яворського М.А. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», поданою представником Волянською Катериною Ярославівною, на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2024 року ухвалене у місті Бровари під головуванням судді Бражник Н.М., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 , за участі третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Компані Інвест Фінанс» про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2024 року ТОВ «Діджи Фінанс» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому просило суд стягнути із ОСОБА_1 на їх користь заборгованість за кредитним договором №3 від 07 квітня 2021 року у розмірі 21 177,48 грн; судовий збір у розмірі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 грн;

В обґрунтування позовних вимог вказувало, що зареєструвавшись у власному кабінеті на сайті ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС» 07 квітня 2021 року відповідач з використанням сервісу online-кредитування подала заявку № 3 на отримання кредиту в розмірі 5 900 грн. Кредитний договір укладений у електронній формі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» за допомогою одноразового паролю.

ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС» перерахувало відповідачці на її банківську картку кредитні кошти.

Таким чином, кредитодавець виконав зобов`язання за кредитним договором від 07 квітня 2021 року. Разом з тим, відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість у розмірі 21 177,48 грн.

05 вересня 2022 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено договір факторингу № 556/ФК-22, згідно якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС» відступило право вимоги, а ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права вимоги до відповідачки за кредитним договором № 3 від 07 квітня 2021 року.

Крім того, позивач зазначив, що було вжито заходів щодо досудового врегулювання спору між сторонами. Відповідачці 30 жовтня 2023 року направлялась досудова вимога про сплату заборгованості за Кредитним Договором №3 від 07 квітня 2021 року Вих.№ -АВ.

На підставі викладеного позивач був вимушений звернутися до суду для врегулювання спірного питання у судовому порядку.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської областівід 09 грудня 2024 року відмовлено у задоволенні позову ТОВ «Діджи Фінанс».

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ТОВ «Діджи Фінанс» подало апеляційну скаргу, відповідно до якої просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що процедура укладання кредитного договору передбачає унеможливлення не ознайомлення з його умовами відповідача, оскільки такий розміщується у особистому кабінеті користувача для його підписання. У цьому випадку, було використано електронний підпис позичальника, відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора, надісланого на вказаний ОСОБА_1 , при укладанні кредитного договору, номер мобільного телефону. Направивши підписану електронним підписом відповідь кредитору, відповідач підтвердив своє волевиявлення на його укладання і вважався таким, що прийняв викладені у договорі умови. Відповідно, передбачав усі наслідки, був ознайомлений з умовами кредитування та відповідальністю за їх не виконання.

Звертає увагу суду, що інформація про проведення успішних транзакцій зберігається безпосередньо у Кредитодавця, у зв`язку з чим, ТОВ «Діджи Фінанс» не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів, в тому числі, які підтверджують факт перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача, оскільки такі документи є банківською таємницею, та відповідно до п.35 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», формуються, складаються та зберігаються в установі банку який видавав кредит, відповідно до чинного законодавства України відповідальною особою банку.

У відповідності до умов укладеного договору про споживчий кредит, кошти надаються позичальнику в безготівковій формі на банківську картку вказану власноручно позичальником при укладанні договору.

Кошти кредиту надаються кредитодавцем у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані позичальником кредитодавцю з метою отримання кредиту.

Сума кредиту перераховується кредитодавцем протягом трьох робочих (банківських) днів з моменту укладення відповідних спеціальних умов. Термін платежу зазначається у спеціальних умовах, а також розміщується кредитодавцем в особистому кабінеті (п.2.2. Кредитного договору).

Дані кошти були перераховані через платіжну систему РUMB, що має відповідні ліцензії НБУ, відповідає всім стандартам та вимогам платіжних систем, а також володіє доказами фактичного отримання відповідачем грошових коштів за транзакцією 31780-10380-96653. Метод ідентифікації (Банк ІД, FacеTec, УБКІ): UBKI - що підтверджує належність банківської картки відповідачу.

Таким чином, відповідачем укладений Договір про надання споживчого кредиту з ТОВ «КОМПАНІ ІНВЕСТ ФІНАНС» та 07 квітня 2021 року відповідачу перераховані кредитні кошти на банківську картку НОМЕР_1 в сумі 5 900 грн.

Отже, вказує, що згідно норм чинного законодавства ТОВ «КОМПАНІ ІНВЕСТ ФІНАНС» перераховані кредитні кошти на картковий рахунок № НОМЕР_1 в сумі 5 900 грн.

03 квітня 2025 року на адресу апеляційного суду надійшов відзив від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , відповідно до якого просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

Заперечуючи проти доводів, викладених у апеляційній скарзі вказує, що позивачем в апеляційній скарзі не наведено жодного доказу щодо незаконності оскаржуваного рішення. Вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки ТОВ «Діджи Фінанс» не було надано належних доказів про перерахування та отримання відповідачкою кредиту в розмірі 5 900 грн за договором № 3 про надання споживчого кредиту від 07 квітня 2021 року. Інформаційна довідка, що міститься у матеріалах справи не є належним доказом на підтвердження здійснення фінансової операції щодо переказу грошових коштів ОСОБА_1 та свідчить лише про проведення банком платежу в системі на підставі договору з ТОВ «ФК «Інвест Фінанс».

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 3 ст. 369 ЦПК України, з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» 07 квітня 2021 року був укладений договір № 3 про надання споживчого кредиту (а.с. 56-66, т.1).

Як вбачається із заяви про прийняття оферти (акцепт) ОСОБА_1 погодила умови кредитного договору на суму 5 900 грн, термін кредиту 30 днів, розмір процентної ставки/день 1,14, річний розмір процентної ставки 416,1. Крім того, підтвердила, що отримала та ознайомилася з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредитування, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись укладеного договору кредиту та Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах споживчого кредиту ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс», текст яких розміщений на сайті: https://cashberry.com.ua (а.с. 67-69, т.1).

Відповідно до п. 1.1. та п. 1.2 кредитного договору № 3 за цим договором товариство зобов`язується надати позичальникові кредит у гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним відповідно до умов цього договору та виконати інші обов`язки, передбачені цим Договором. Сума на який надається кредит 5 900 грн. Тип кредиту - кредит.

Згідно з п. 1.3. кредитного договору строк надання кредиту 30 календарних днів. Дата повернення кредиту вказується в графіку платежів/розрахунків, що є додатком № 1 до цього договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах, визначених цим договором.

Пунктом 1.6. кредитного договору передбачено, що орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення цього договору складає за ставкою 416,1 % річних.

Відповідно до п. 1.7. кредитного договору орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення цього договору складає за ставкою 7 917,8 грн.

Як вбачається з п. 2.1. кредитного договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані позичальником товариству з метою отримання кредиту.

Згідно з п. 2.4. кредитного договору кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту.

Пунктом 5.1. кредитного договору передбачено, що товариство має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за цим договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди позичальника відповідно до цивільного законодавства України.

З огляду на п. 9.1. кредитного договору укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ITC товариства, доступ до якої забезпечується позичальнику через Веб-сайт. Електронна ідентифікація позичальника здійснюється при вході позичальника в особистий кабінет в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону позичальника, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому, позичальник самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ІТС товариства.

Відповідно до п. 9.2. кредитного договору невід`ємною частиною цього договору є правила надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту (далі - Правила) та паспорт споживчого кредитування, що надано Позичальнику до укладення цього договору. Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких, розміщений на сайті товариства https://cashberry.com.ua/.

Згідно з п. 9.4. кредитного договору цей договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання позичальником зобов`язань за ним. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення його умов, яке мало місце під час дії цього договору.

Пунктом 9.9. кредитного договору передбачено, що сторони засвідчують, що укладення цього договору відповідає вільному волевиявленню сторін, жодна зі сторін не знаходиться під впливом тяжких обставин, не помиляється стосовно обставин, що мають суттєве значення (природа договору, права та обов`язки сторін, інші умови договору), та умови цього договору є взаємовигідними для кожної із сторін. У разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні цього договору, цей договір може бути змінений або розірваний тільки за згодою сторін.

Відповідно до інформаційної довідки від 14 грудня 2022 року № 62/7094/12 ТОВ «Платежі Онлайн», як оператор послуг платіжної інфраструктури повідомляє, що на сайті торговця через платіжний сервіс «Platon» була проведена успішна транзакція 07 квітня 2021 року на карту № НОМЕР_1 на суму 5 900 грн (а.с. 82, т.1).

Як вбачається з розрахунку ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» станом на 27 листопада 2021 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 3 від 07 квітня 2021 року становить 21 177,48 грн (а.с. 28-48, т.1).

ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та ТОВ «Діджи Фінанс» 05 вересня 2022 року уклали Договір факторингу № 556/ФК-22, відповідно до умов якого останнє отримало право вимоги до боржників, зокрема і до ОСОБА_1 , яка має заборгованість на суму 21 177,48 грн (за тілом кредиту 5 900 грн та за відсотками 15 277,48 грн), що підтверджується Витягом з Реєстру боржників до указаного Договору факторингу (а.с. 71-77, т.1).

30 жовтня 2023 року ТОВ «Діджи Фінанс» направляло відповідачці досудову вимогу сплату заборгованості за Кредитним Договором № 3 від 07 квітня 2021 року Вих.№ -АВ (а.с. 85-86, т.1).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що ні з наданої позивачем інформаційної довідки ТОВ «Платежі Онлайн», а ні з інших наявних у матеріалах справи доказів неможливо встановити, що даний переказ стосується саме відповідачки. Зокрема, неможливо встановити належність картки № НОМЕР_1 відповідачці чи зазначення нею такого номера картки під час оформлення заявки, кредитного договору, також відсутня будь-яка інформація даного переказу саме до кредитного договору № 3 від 07 квітня 2021 року.

Відтак, у справі відсутні належні докази перерахування та отримання відповідачкою кредиту в розмірі 5 900 грн за договором № 3 про надання споживчого кредиту від 07 квітня 2021 року.

Інформаційна довідка ТОВ «Платежі Онлайн не є належним доказом на підтвердження здійснення фінансової операції щодо переказу грошових коштів ОСОБА_1 та свідчить лише про проведення Банком платежу в системі на підставі договору з ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс».

Крім того, як вбачається з матеріалів справи у розділі відомостей про позичальника в договорі про надання споживчого кредиту № 3 від 07 квітня 2021 року зазначено прізвище, ім`я, по батькові відповідача, адресу її проживання, ідентифікаційний код та серію і номер паспорта.

Однак, кредитний договір не містить відомостей про одноразовий ідентифікатор, який має бути згенерований при підписанні відповідачкою ОСОБА_1 цього договору.

Таким чином, ТОВ «Діджи Фінанс», яке згідно договору факторингу№ 556/ФК від 05 вересня 2022 року набуло від ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» право вимоги до відповідачки за кредитним договором № 3 від 07 квітня 2021 року, не надало доказів проведення ідентифікації відповідачки при вході в особистий кабінет в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету.

При цьому, зазначення у тексті договору особистих даних ОСОБА_1 (прізвище, ім`я, по батькові відповідачки, адреса її проживання, серія, номер паспорта та ідентифікаційний код) не підтверджує підписання останньою кредитного договору в електронній формі.

Апеляційний суд погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 628, 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (ст.ст. 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.

Згідно з ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частиною 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. ч. 4, 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей вищевказаного договору, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного цифрового підпису позичальника лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Як убачається з матеріалів справи, звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором кредиту, позивач посилався на те, що 07 квітня 2021 року ОСОБА_1 з використанням сервісу online-кредитування https://cashberry.com.ua/ подала заявку на отримання кредиту, зареєструвавшись у власному кабінеті на відповідному сайті та прийнявши умови кредитного договору за допомогою одноразового паролю, на підставі чого отримала кредит в розмірі 5 900 грн.

На підтвердження надання відповідачу та зарахування на її банківську карту кредитних коштів в розмір 5 900 грн позивачем надано суду першої інстанції договір від 07 квітня 2021 року № 3, роздруківку оферти та розрахунок заборгованості за договором кредитної лінії від 07 квітня 2021 року № 3 за період з 07 квітня 2021 року по .27 листопада 2021 року на ім`я відповідача, копію досудової вимоги від 30 жовтня 2023 року, що була адресована відповідачу про наявність у неї заборгованості по кредитному договору, копію витягу з договору факторингу від 05 вересня 2022 року № 556/ФК-22.

Разом з тим, як зазначив суд першої інстанції, та з чим погоджується колегія суддів апеляційної інстанції, позивачем не надано належного доказу того, що заявлена сума кредитних коштів в розмірі 5 900 грн була перерахована на картковий рахунок ОСОБА_1 ..

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що інформаційна довідка ТОВ «Платежі Онлайн не є належним доказом на підтвердження здійснення фінансової операції щодо переказу грошових коштів ОСОБА_1 та свідчить лише про проведення Банком платежу в системі на підставі договору з ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс».

В апеляційній скарзі позивач посилається на те, що інформація щодо здійснення цієї транзакції зберігається у первісного кредитора ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та в самій платіжній системі банку партнера АТ «ПУМБ». Дані платіжної картки введеної позичальником автоматично зашифровуються та відображається тільки частина цифр, з метою захисту конфіденційної інформації відповідно до ч. 1, 2 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії».

Проте, у матеріалах справи не міститься будь-яких клопотань чи заяв позивача про витребування судом конфіденційної інформації у АТ «ПУМБ» у зв`язку з неможливістю самостійного отримання цього доказу.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень ч. ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Висновок суду першої інстанції відповідає матеріалам справи, в яких відсутні належні докази перерахування та отримання відповідачем кредиту в розмірі 5 900 грн. за договором від 07 квітня 2021 року № 3 про надання споживчого кредиту.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи у розділі відомостей про позичальника в договорі про надання споживчого кредиту № 3 від 07 квітня 2021 року зазначено прізвище, ім`я, по батькові ОСОБА_1 , адресу її проживання, ідентифікаційний код та серію і номер паспорта.

Однак, кредитний договір не містить відомостей про одноразовий ідентифікатор, який має бути згенерований при підписанні відповідачкою ОСОБА_1 цього договору.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо відсутності належних та допустимих доказів здійснення безготівкового перерахування суми кредиту на банківський рахунок позичальника, у зв`язку з чим позов ТОВ «Діджи Фінанс» про стягнення з ОСОБА_1 , заборгованості за договором споживчого кредиту№ 3 від 07 квітня 2021 року, не підлягає задоволенню.

Щодо оцінки договору факторингу від 05 вересня 2022 року № 556/ФК-22, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» та ТОВ «Діджи Фінанс», згідно якого останній отримав право вимоги за кредитним договором №3 від 07 квітня 2021 колегія суддів зазначає, що такий договір не оспорюється сторонами та не є предметом розгляду у цій справи, а тому висновки суду першої інстанції щодо цього не впливають на правильність вирішення спору по суті.

За змістом ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», поданою представником Волянською Катериною Ярославівною, залишити без задоволення.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської областівід 09 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню відповідно до норм п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягає.

Судді :

_______________ ________________ ______________

М.А.Яворський Т.Ц.Кашперська Фінагеєв В.О.