Справа №345/1723/25
Провадження № 2/345/947/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.06.2025 року Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Кардаш О.І.

з участю секретаря судового засідання Боднар Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Калуша в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з даним позовом посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 06.08.1994 року, проте рішенням суду від 26.06.2015 року шлюб між сторонами було розірвано. Від спільного проживання у шлюбі в сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час досяг повноліття, але продовжує проживати спільно з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Син ОСОБА_3 є студентом 1 курсу денної форми навчання Національного лісотехнічного університету України та здобуває освіту за спеціальністю 187 Деревообробні та меблеві технології на бюджетній основі.

Відповідач працює зварником в ТОВ «Карпатнафтохім» та ТОВ «Акваізол», отримує пенсію за віком по Списку1, інших утриманців не має, а тому має можливість у відповідності до ст.199 СК України надавати грошову допомогу на утримання сина на час навчання, яку просить стягувати суд на її користь в розмірі всіх видів доходів.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14.04.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Відповідач подав відзив, в якому визнав позовні вимоги та не заперечував проти задоволення позову в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12). Син сторін зареєстрований та проживає разом з матір`ю, що підтверджено витягами з реєстру (а.с.11,14)

Відповідно до довідки №814 від 07.04.2025 року, виданої Національним лісотехнічним університетом України (м.Львів), ОСОБА_5 є студентом 1-го курсу навчально-наукового інституту деревообробних технологій і дизайну (денна форма навчання), термін навчання до 30.06.2028 (а.с.4).

Отже, ОСОБА_5 навчається на денній формі навчання та, відповідно, потребує матеріальної допомоги обох батьків, так як необхідні кошти на оплату за проживання, на проїзд до місця навчання, на придбання підручників, одягу, харчування.

Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошові сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України.

Стаття 182 СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини ,батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ч.2 ст. 200 СК України)

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Суд враховує, що відповідач працевлаштований, повністю визнав позов про стягнення з нього аліментів у заявленому розмірі. А тому, виходячи з вищенаведеного, враховуючи матеріальне становище сторін та обставини, визначені в ст.182 СК України, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі частини всіх видів заробітку щомісячно, на час навчання, але не як до досягнення ним 23-річного віку.

Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивач був звільнений від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст.cт.182, 199, 200 СК України, ст.ст. 19, 137,141,259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Стягувати із ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , працюючого електрозварником на ТОВ «Карпатнафтохім» на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу).

Стягнення аліментів розпочати з 18.04.2025 року і проводити до 30.06.2028 року на час навчання , але не більше як до досягнення ним 23-річного віку.

Стягнути із ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь держави 1211,20 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику)учасників справи,зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення судуне було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: