ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді БондарЯ.М.

суддів Зубакової В.П., Корчистої О.І.

сторони

позивач ОСОБА_1

відповідач- ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 грудня 2024 року, ухвалену суддею Борис О.Н. в м.Кривому Розі Дніпропетровської області, повне судове рішення складено 09 грудня 2024 року,

УСТАНОВИВ

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини.

05 грудня 2024 року на адресу суду від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про зупинення провадження у справі, яка обґрунтована тим, що починаючи з 12.05.2022 року по теперішній час ОСОБА_2 проходе військову службу за призовом під час мобілізації у Військовій частині НОМЕР_1 , що переведена на воєнний стан та задіяна у виконанні бойових (спеціальних) завдань за призначенням. На підтвердження вказаного надав до суду відповідні довідки. Просив суд зупинити провадження у вказаній справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, до припинення перебування відповідача ОСОБА_2 у Збройних Силах України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 грудня 2024 року зупинено провадження у справі № 212/10910/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини - до припинення перебування відповідача ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан.

Після усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі, зобов`язано відповідача ОСОБА_2 невідкладно повідомити про це суд.

Позивач ОСОБА_1 оскаржила ухвалу суду в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що суд першої інстанції прийняв передчасне рішення без врахування всіх обставин справи, просить скасувати оскаржувану ухвалу і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

При цьому позивач зазначає, що відповідачем суду не надано доказів того, що служба в ЗСУ перешкоджає йому здійснювати його процесуальні права відповідача та не надано доказів виконання бойових завдань в зоні бойових дій. Вказує, що у супровідному листі не зазначено, що військова частина переведена у воєнний стан та не долучено жодної копії документу (Наказу, Розпорядження тощо), що підтверджують таке переведення. Зазначає, що перебування сторони в лавах ЗСУ не є безумовною підставою для зупинення провадження. Звертає увагу на те, що відповідач надіслав документи з міста Кривого Рогу, відділення зв`язку 50027, поштовим відправленням з описом вкладення, тобто особисто, перебуваючи на поштовому відділенні, де в вочевидь не відбуваються бойові дії. Вказує, що сторона повинна надати докази залучення особи до бойових дій, здійснення заходів з національної безпеки та оборони, переведення конкретної військової частини на воєнний стан тощо, оскільки безпідставна перерва в судовому засіданні буде порушувати право на справедливий суд. Зазначає, що з копій довідок наданих відповідачем неможливо встановити достатність підстав для зупинення провадження у справі, з підстав п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України, з урахуванням того, що відповідачем надіслано листи з відділення поштового зв`язку, що розташоване у місті Кривому Розі.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Справа розглядається без повідомлення учасників справі, в порядку ч.13 ст.7, ч.2 ст.369 ЦПК України, оскільки переглядається ухвала визначена у п.14 ч.1 ст.353 ЦПК України.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених позовних вимог,за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, з огляду на таке.

Судом встановлено, що відповідно до копії довідки начальника штабу - заступника командира військової частини НОМЕР_2 від 28.11.2024 р. за №13/814 (за формою 5), старший солдат ОСОБА_2 перебуває на військовій службі за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_2 .

Також згідно з копією відомостей з супровідного листа командира військової частини НОМЕР_2 , відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІX (відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №12151 від 28.10.2024 року) в Україні діє воєнний стан. Військова частина НОМЕР_2 , яка є складовою Збройних Сил України, підпорядковується Указу Президента України і діє в правовому режимі воєнного стану. У зв`язку із збройною агресією російської федерації військова частина НОМЕР_2 задіяна у виконанні бойових (спеціальних) завдань за призначенням.

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач проходить службу у лавах Збройних Сил України, що є безумовною підставою для зупинення провадження у даній справі, у відповідності до положень п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України. Наявність таких обставин, згідно норм цивільно-процесуального законодавства, свідчить про обов`язок суду зупинити провадження у справі.

Проте, колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції та погоджується з доводами позивача, викладеними в апеляційній скарзі, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положення цієї статті ґрунтуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист прав і свобод людини і громадянина судом (стаття 55).

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Право на звернення до суду (право на захист у процесуальному розумінні) гарантується Конституцією України та законами України.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та вирішення питань, пов`язаних з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі, врегульовано Положенням.

Відповідно до пункту 12 Положення встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Результат аналізу пункту 12 Положення дає підстави зробити висновок про те, що встановлення відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом, оформлюється письмовими наказами по особовому складу.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 листопада 2022 року у справі №753/19628/17, провадження №61-9218св22, від 29 березня 2023 року, у справі №756/3462/20, провадження №61-7918св22.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Матеріали справи не містять достовірних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, оскільки він не надав наказ по особовому складу.

Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що Довідка Військової частини НОМЕР_2 від 28 листопада 2024 за №13/814 та супровідний лист до неї, не є достатніми підставами для зупинення провадження у справі відповідно до пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про зупинення провадження у справі, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з передачею справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Таким чином, місцевий суд порушив вищенаведені норми процесуального права під час вирішення питання про зупинення провадження у цій справі.

З огляду на викладене наявні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 374, 379, 381 - 384 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 грудня 2024 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення виготовлено 10 червня 2025 року.

Головуючий: Я.М. Бондар

Судді: В.П. Зубакова

О.І. Корчиста