Справа № 682/659/25
Провадження № 2-о/682/43/2025
РІШЕННЯ
05 червня 2025 року
Славутський міськрайонний суд
Хмельницької області у складі:
головуючого судді Мотонок Т. Я.,
за участю секретаря судових засідань Мелашенко О.В.,
заявника ОСОБА_1 ,
представника заявника Горщара Б.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Славута цивільну справу № 682/659/25 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, про встановлення фактів, що мають юридичне значення,
До суду надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
За таких обставин заявник звернувся до суду та просив: встановити юридичний факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючого документу, а саме: архівної довідки від 02.01.2025 № 01-15/1, виданої трудовим архівом Крупецької сільської ради.
Ухвалою суду від 27.03.2025 у даній справі відкрито провадження та призначено судове засідання на 23.04.2025.
23.04.2025 розгляд справи було відкладено за клопотанням заявника.
22.05.2025 представник заявника, адвокат Горщар Б.А., подав до суду уточнену заяву про встановлення юридичних фактів, в якій просив: встановити юридичний факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 правовстановлюючого документу, а саме: архівної довідки від 02.01.2025 № 01-15/1, виданої трудовим архівом Крупецької сільської ради; встановити юридичний факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 правовстановлюючого документу, а саме: трудової книжки серії НОМЕР_3 .
Подану заяву представник позивач підтримав з викладених у ній підстав. Додатково зазначив, що в позасудовому порядку вирішити питання про належність заявнику трудової книжки, в якій містяться виправлення, та архівної довідки не має можливості у зв`язку із ліквідацією підприємства. Розбіжності у написанні по-батькові заявника та допущені помилки при заповнені трудової книжки позбавляють його можливості призначення пенсії за віком, що порушує його права.
Заявник ОСОБА_1 підтримав позицію свого представника. Повідомив, що з 1994 року він працював слюсарем на «Силікатному заводі» в м. Славута та проживав в гуртожитку, який надавався від заводу. Працював на даному підприємстві до 2001 року. Після звернення до Пенсійного фонду з метою призначення пенсії за віком було встановлено, що в трудовій книжці містяться виправлення в датах запису та наказу про звільнення із заводу, а в архівній довідці за вказаний період невірно зазначено його ім`я як « ОСОБА_4 ». Зазначені обставини не дозволяють йому належним чином вирішити питання оформлення пенсії.
22.05.2025 під час судового засіданні були допитані свідки: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .
Так, ОСОБА_7 , дружина заявника, повідомила, що з ОСОБА_1 вони одружені з 1989 року. З 1994 року він почав працювати на «Силікатному заводі», тому з цього часу вони разом проживали в гуртожитку, який надавав завод. Пропрацював її чоловік на даному підприємстві до 2001 року. Коли він почав оформлення пенсії було встановлено, що в архівній довідці про трудовий стаж невірно зазначено його ім`я як « ОСОБА_4 », а в трудовій книжці наявні незначні виправлення в датах наказу про звільнення із заводу. Подібні помилки, зокрема, щодо написання імені, наявні були і в інших належних чоловіку документах, однак ці питання вирішено в позасудовому порядку. У даному ж випадку це є неможливим, оскільки підприємство ліквідоване.
ОСОБА_6 повідомила, що з 1985 року працювала на «Силікатному заводі» та проживала в гуртожитку заводу. ОСОБА_1 прийшов працювати на завод слюсарем в 1994 році і працював до 2001 року. Іншого ОСОБА_1 , який би працював у вказаний період на підприємстві, вона не знає.
Свідок ОСОБА_5 повідомив, що знає заявника ОСОБА_1 давно, ще з часів роботи на «Силікатному заводі». Він прийшов працювати на завод в 1977 році, ОСОБА_1 розпочав там роботу в 90-х роках. Сам він звільнився із заводу в 1997 році, а ОСОБА_1 продовжував там працювати. Іншого ОСОБА_1 на даному підприємстві він не пам`ятає.
В подальшому розгляд справи було відкладено у зв`язку із надходженням уточненої заяви про встановлення юридичних фактів.
05.06.2025 в судовому засіданні представник заявника, адвокат Горщар Б.А., подану заяву підтримав з викладених у ній підстав.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 05.02.2025 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України щодо призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV.
Рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 12.02.2025 № 99 відмовлено в призначенні пенсії ОСОБА_1 , оскільки відсутній необхідний страховий стаж. Згідно наданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу тривалість страхового стажу становить 28 років 02 місяці 17 днів, що недостатньо для призначення пенсії за віком.

Так, за доданими документами до страхового стажу не зараховано: період роботи з 19.10.1994 по 19.12.2000 рік (частково враховано за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов?язкового державного соціального страхування), оскільки дата звільнення та дата наказу на звільнення має наявне виправлення; період строкової військової служби з 13.05.1984 по 28.06.1986 рік, оскільки в військовому квитку НОМЕР_4 від 13.05.1984 року по батькові має розбіжність з паспортними даними заявника. Враховуючи вище викладене, прийнято рішення відмовити у призначенні пенсії відповідно ст .26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з відсутністю необхідного страхового стажу (а.с. 6).

З архівної довідки № 01-15/1 від 02.01.2025, виданої Трудовим архівом Крупецької сільської ради Хмельницької області, слідує, що в книгах наказів по особовому складу ВАТ «Силікат» м. Славута ОСОБА_2 (так зазначено в документах) значиться працівником з 19.10.1994 (нак. № 100 К від 17.10.1994) по 19 січня 2001 року (нак. № 2 К від 19.01.2001) (а.с. 7).

Згідно паспорту громадянина України: серія НОМЕР_2 , виданого Славутським МВ УМВС України в Хмельницькій області, виданого 08.02.1999, заявник ОСОБА_1 (а.с. 4-5).

Трудова книжка НОМЕР_3 видана на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9-11).

З даних трудової книжки слідує, що ОСОБА_1 був працевлаштований у ВАТ «Славутський завод силікатних стінових матеріалів», який в подальшому змінював назву та реорганізовувався, з 19.10.1994 до 19.01.2001. Однак, дата звільнення та дата наказу про звільнення (№ 2-К від 19.01.2001) містять виправлення (а.с. 10).

В 2011 році, як свідчать відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ВАТ «Силікат» ліквідовано (а.с. 47-48).

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались, суд враховує наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

В постанові Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо чиним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Велика Палата Верховного Суду зазначала, що факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18).

Факт належності заявнику правовстановлюючого документу архівної довідки підлягає встановленню, оскільки має для заявника юридичне значення, адже архівна довідка необхідна заявнику для призначення пенсії.

Окрім того, варто звернути увагу на те, що відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, в також архівними установами.

Відповідно до п. п. 2.11, 2.12, 2.13 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 р. № 58, відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки.

Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників», відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Відповідно до роз`яснення п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Згідно листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав заявник у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу заявника, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення заявника його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Таким чином, факт належності заявнику вказаних правовстановлюючих документів, а саме: трудової книжки та архівної довідки підлягає встановленню, оскільки має для заявника юридичне значення, адже такі документи необхідні ОСОБА_1 для призначення пенсії.

Отже, за таких обставин, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 є обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 76, 293, 294, 315, 319, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Заяву задовольнити.

Встановити юридичний факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 правовстановлюючого документу, а саме: архівної довідки від 02.01.2025 № 01-15/1, виданої трудовим архівом Крупецької сільської ради.

Встановити юридичний факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 правовстановлюючого документу, а саме: трудової книжки серії НОМЕР_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Заявник: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 )

Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (ЄДРПОУ: 2118350, адреса: вул. Гната Чекірди, 10, м. Хмельницький)

Повний текст рішення складено: 09.06.2025.

Суддя Мотонок Т. Я.