Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.05.2025 Справа №607/5955/24 Провадження №2/607/1160/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Стельмащука П.Я., за участю секретаря судового засідання Двикалюк І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 адвоката Моленя Ростислава Богдановича до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» про стягнення страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_1 (далі позивач) адвокат Молень Р.Б. звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» (далі відповідач, ПрАТ «АСК «ІНГО Україна»), у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача страхове відшкодування за Договором страхування № 710594430.19 добровільного страхування засобів наземного транспорту в сумі 35451,28 грн., витрачених на ремонт транспортного засобу марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, що становить 20123,98 грн., а також три проценти річних від простроченої суми, що становить 4815,93 грн., на підставі ст.625 ЦК України та пені у розмірі трьох відсотків за кожен день прострочення від суми страхового відшкодування, що становить 1759092,51 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що 19.07.2019 між страхувальником ОСОБА_1 та страховиком ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» укладено Договірстрахування № 710594430.19 добровільного страхування засобів, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків. Предметом договору є майнові інтереси пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 .

12.08.2019 близько 12 год. дружина страхувальника ОСОБА_2 припаркувала автомобіль «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою: вул. Шевченка, 6, м. Бережани, Тернопільська область. Повернувшись до припаркованого автомобіля близько 13:30 год. ОСОБА_2 виявила пошкодження автомобіля, після чого повідомила відповідача про подію по телефону. Відповідач не забезпечив виїзд комісара на місце події, мотивуючи це відсутністю аварійного комісара в Тернопільській області. За рекомендацією представника відповідача Бутова Н.М. повідомила працівників патрульної поліції про подію, які по приїзду на місце події склали адміністративний протокол.

19.08.2019 позивач надав свій пошкоджений автомобіль відповідачу для огляду. Після огляду представником відповідача транспортного засобу складено повідомлення про випадок, та подано заяву про отримання страхового відшкодування. Згідно з рахунком на оплату загальна вартість ремонту пошкодженого автомобіля становить 35451,28 грн.

04.09.2019 позивач отримав відмову відповідача у виплаті страхового відшкодування, так як автомобіль отримав пошкодження під час руху транспортного засобу, і ці пошкодження не могли бути отримані при обставинах вказаних водієм, що підтверджується висновком експерта №103/19 від 04.09.2019. Тобто відповідач вважає, що позивач свідомо подав неправдиві відомості про об`єкт страхування або про факт настання страхового випадку.

Однак позивач вважає, що висновок експертизи №103/19 від 04.09.2019 є необ`єктивним, наданий експертом без огляду транспортного засобу. При цьому, у висновку відсутнє попередження експерта про кримінальну відповідальність. У зв`язку з цим, позивач самостійно звернувся до іншої експертної установи, яка надала висновок №3623/20-22 від 04.05.2020. Вказаний висновок спростовує висновки викладені у висновку експерта підготовленого на замовлення відповідача. За таких обставин відмова відповідача у виплаті страхового відшкодування є неправомірною, а тому просить позов задовольнити.

Ухвалою судді від 28.05.2024 відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

12.06.2024 суд отримав відзив на позов, згідно із яким представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Вказує на те, що експертом, залученим відповідачем, було встановлено невідповідність пошкоджень автомобіля обставинам ДТП. У зв`язку із цим, враховуючи, що страхувальником було надано неправдиві відомості про факт настання страхового випадку, була наявна підстава для відмови у виплаті страхового відшкодування. Також позивач не надав жодного доказу підтвердження факту ДТП та відповідно факту настання страхового випадку. Тому у страховика немає обов`язку сплатити страхове відшкодування. Вважає, що висновок експерта №103/19 від 04.09.2019 складений без порушення вимог законодавства, оскільки Інструкція про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень не встановлює обов`язку безпосереднього огляду експертом транспортного засобу. А дослідження може бути проведено за допомогою фотографій пошкодженого автомобіля, які і були надані експерту. Одночасно з цим, висновок експерта №3623/20-22 від 04.05.2020, який підготовлено на замовлення позивача, не є належним доказом у даній справі, оскільки експерт дослідив не обставини ДТП, механізм виникнення пошкоджень на транспортному засобі, а «категоричність висновків» експерта зроблених у висновку експертизи №103/19 від 04.09.2019. Також позивач просить стягнути 1759092,51 грн. пені за прострочення виконання зобов`язань. Проте п.8.5 Договору страхування передбачено, що страховик несе відповідальність за несвоєчасне здійснення страхового відшкодування шляхом сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, за кожен день прострочки, але не більше 10% від суми боргу. Отже, розмір пені не може перевищувати 3545,12 грн. (10% від суми боргу 35451,28 грн.).

Ухвалою суду від 12.02.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судових засіданнях представник позивача Молень Р.Б. позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача Кравченко Р.Ю. в судових засіданнях щодо задоволення позовних вимог заперечив та просив відмовити у їх задоволенні з підстав, зазначених у відзиві на позов.

Ухвалення та проголошення судового рішення відкладено до 10 год. 00 хв. 29.05.2025.

Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив такі обставини.

20.06.2019 між ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» (страховиком) та ОСОБА_1 (страхувальником) укладено договір страхування № 710594430.19.

Предметом договору є майнові інтереси, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 . Страхова сума 510000,00 грн. Франшиза за всіма страховими випадками 0 грн (п. 2.1. договору). Строк дії договору з 19.07.2019 до 18.07.2020 (п. 5.1. договору).

Відповідно до п. 2.2. договору, страховим випадком є пошкодження, знищення або втрата транспортного засобу, його складових частин, деталей або обладнання внаслідок: дорожньо-транспортної пригоди; пожежі; стихійного лиха; падіння предметів; попадання каміння; протиправних дій третіх осіб; угону.

Страховик має право з`ясовувати причини, обставини та наслідки страхового випадку, перевіряти всі надані документи (п.8.3.2 договору).

Згідно із пунктами 12.1.3., 12.1.4. договору підставою для відмови страховика у здійсненні страхового відшкодування є: подання страхувальником або його представником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку; встановлення експертами/фахівцями невідповідності пошкоджень ТЗ обставинам ДТП.

Власником автомобіля «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , є ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

19.08.2019 ОСОБА_1 подав до ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» повідомлення про випадок (справа №2074686). Згідно з повідомленням 18.08.2019 у м. Бережани Тернопільської області відбулась ДТП, а саме наїзд на застрахований транспортний засіб «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , іншого транспортного засобу, що зник з місця події. Виявлено пошкодження кришки багажника та заднього бампера.

19.08.2019 представником ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» складено акт огляду транспортного засобу «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , застрахованого за полісом №710594430.19. В ході огляду встановлено такі пошкодження: бампер задній деформовано, вм`ятина; накладка (хром) бампера деформовано; відбивачі світла розламані; нижня накладка бампера деформовано; кришка (дверка) багажника ЛФП, подряпини; емблема «рassat» - подряпина. Пошкодження, що не мають відношення до страхового випадку відсутні.

04.09.2019 судовим експертом Скороходом Костянтином Миколайовичем надано висновок експертного транспортного-трасологічного дослідження №103/19, за заявою ПрАТ «ІНГО Україна». На дослідження надано цифровий носій з копіями матеріалів страхової справи, а саме: фотографії пошкодженого автомобіля «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , повідомлення про випадок. На вирішення експерту поставлене питання: пошкодження на автомобілі «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , виникли під час руху чи знаходженні автомобіля в нерухомому стані? Висновок: згідно з проведеним дослідженням експерт може стверджувати, що пошкодження кузова автомобіля «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , виникли під час руху автомобіля назад до слідоутворюючого об`єкта, тому пояснення водія стосовного того, що автомобіль отримав весь комплекс пошкоджень у нерухомому стані технічно не спроможні.

Відповідно до листа ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» №3023 від 04.09.2019, страховик посилаючись на п.п.12.1.3, 12.1.4 Договору страхування №710594430.19, п.п. 15.1.3, п.15.1.4 Правил добровільного страхування наземного транспорту (автокаско), п.3 ст.26 Закону України «Про страхування», п.3 ст.991 Цивільного кодексу України відмовило ОСОБА_1 у виплаті страхового відшкодування. Зазначено, що згідно з висновком експертного дослідження №103/19 від 04.09.2019 комплекс пошкоджень був отриманий під час руху автомобіля, та не міг утворитись при обставинах, вказаних у поясненнях водія.

Згідно з розрахунком на оплату №13 від 27.04.2020 складеного ТОВ «Джерман Авто-Тернопіль», вартість запасних частин та послуг для ремонту автомобіля «Volkswagen Passat» складає 35451,28 грн. разом з ПДВ.

04.05.2020 судовим експертом Тернопільського відділення Київського НДІСЕ МЮ України Ломакіним Б.В. зроблено висновок за результатами проведення транспортно-трасологічної експертизи №623/20-22, за заявою ОСОБА_1 для розгляду у судовому засіданні. На вирішення експерту поставлене питання: чи має дана експертиза підстави технічного характеру для категоричного висновку про те, що пошкодження задньої частини автомобіля «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , утворились в процесі зіткнення з перешкодою, під час руху автомобіля заднім ходом? Висновок: дана експертиза не має підстав технічного характеру для категоричного висновку про те, що пошкодження задньої частини автомобіля «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , утворились в процесі зіткнення з перешкодою, під час руху вказаного автомобіля заднім ходом.

31.05.2024 судовий експерт Скороход Костянтином Миколайовичем складено висновок за результатами проведення транспортно-трасологічної експертизи №111/24, за заявою АТ СК «ІНГО», для подання до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у цивільній справі №607/5955/24 за позовом ОСОБА_1 до АТ «СК «ІНГО» про стягнення страхового відшкодування. На дослідження надані фотографії пошкодженого автомобіля, копія повідомлення про випадок; копія акту огляду транспортного засобу. На вирішення експерту поставлене питання: пошкодження на автомобілі «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , виникли під час руху чи знаходженні автомобіля в нерухомому стані? Висновок: згідно із проведеним дослідженням експертом встановлено, що пошкодження кузова автомобіля «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , виникли під час руху автомобіля назад до слідоутворюючого об`єкта, тому пояснення водія стосовно того, що автомобіль отримав весь комплекс пошкоджень задньої частини кузова у нерухомому стані технічно не спроможні.

Ухвалою суду від 23.07.2024 у даній справі призначено судову транспортно-трасологічну експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання:

1. Чи могли пошкодження задньої лівої частини автомобіля Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , утворитись за обставин, вказаних водієм ОСОБА_1 в повідомлені про випадок в м. Бережани від 19.08.2019?

2. Пошкодження на автомобілі «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 виникли під час руху чи знаходженні автомобіля в нерухомому стані?

На виконання вищевказаної ухвали суду 30.12.2024 судовим експертом Тернопільського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС Романюком Олександром Богдановичем складено висновок №СЕ-19/120-24/9012-ІТ.

Згідно з висновком утворення пошкоджень задньої лівої частини автомобіля «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , за обставин вказаних водієм ОСОБА_1 в повідомленні про випадок в м. Бережани від 19.08.2019, згідно якого відбувся наїзд на транспортний засіб іншого транспортного засобу, що зник з місця події, не виключається. Вирішити питання щодо перебування автомобіля «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , в момент утворення пошкоджень та слідоутворень в задній лівій частині, в рухомому чи нерухомому стані, неможливо. Обумовлено це тим, що під час дослідження цих пошкоджень не було виявлено характерних ознак, які б виступали інформативними ознаками та давали б змогу з певною вірогідністю визначити стан цього автомобіля (рухомого чи не рухомого), а також відсутністю іншого слідоутворюючого об`єкту, який спричинив ці пошкодження.

За встановлених судом обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню наступні норми права, в редакції чинній на день настання страхового випадку.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: 1) життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); 2) володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); 3) відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (ст. 980 ЦК України).

Відповідно до ст. 981 ЦК України договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката). У разі недодержання письмової форми договору страхування такий договір є нікчемним.

Відповідно до ч.1 ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. (ч.1 ст.6 Закону України «Про страхування»)

Згідно із ч.2 ст.8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Статтею 990 ЦК України встановлено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Пунктом 3 частини 1 статті 991 ЦК України, п. 3 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про страхування» передбачено, що страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі, зокрема, подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об`єкт страхування або про факт настання страхового випадку.

Договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону. Рішення про відмову у страховій виплаті приймається страховиком у строк не більший передбаченого правилами страхування та повідомляється страхувальнику в письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови (ч. 2, 3 статті 991 ЦК України, ч. 2, 3 ст. 26 Закону України «Про страхування»).

Відповідно до ч.4 ст.25 Закону України «Про страхування» у разі необхідності страховик або Моторне (транспортне) страхове бюро можуть робити запити про відомості, пов`язані із страховим випадком, до правоохоронних органів, банків, медичних закладів та інших підприємств, установ і організацій, що володіють інформацією про обставини страхового випадку, а також можуть самостійно з`ясовувати причини та обставини страхового випадку.

Причинами відмови у страховій виплаті за договором страхування №.19 від 20.06.2019 вказано: подання страхувальником або його представником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку (п.12.1.3), встановлення експертами/фахівцями невідповідності пошкоджень транспортного засобу обставинам ДТП (п.12.1.4).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанова Великої Палати Верховного Суду від 11.10.2023 у справі № 756/8056/19).

Згідно з висновками №103/49 від 04.09.2019 та №111/24 від 31.05.2024, підготовленими експертом ОСОБА_3 на замовлення відповідача, автомобіль під час спричинення пошкоджень перебував у русі, а саме здійснював рух назад до слідоутворюючого об`єкта.

Експерт стверджує, що напрямок утворення пошкоджень задньої частини автомобіля більш характерний для рухомого стану автомобіля «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , в момент їх утворення, а саме для наїзду автомобіля «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , на низько розташовану і локально обмежену по висоті і ширині нерухому перешкоду, яка має виступаючі частини.

Висновок експерта може бути підготовлений як підставі ухвали суду про призначення експертизи, так і на замовлення учасника справи.

У випадку подання учасником справи до суду висновку експерта, складеного на його замовлення, у такому висновку має бути зазначено, що його підготовлено для подання до суду та, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. (статті 102, 106 ЦПК України).

На першій сторінці висновку експерта №111/24 від 31.05.2024 зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду в цивільній справі №607/5955/24, експерт попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок за ст.384 КК України та підтвердив це своїм підписом.

Отже, висновок експерта №111/24 від 31.05.2024 відповідає вимогам статей 102, 106 ЦПК України.

Інших висновків дійшли судовий експерт Тернопільського відділення Київського НДІСЕ МЮ України Ломакін Б.В., який проводив експертизу за заявою позивача, та судовий експерт Тернопільського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС Романюк О.Б., який здійснював експертизу за ухвалою суду.

Судовий експерт Ломакін Б.В. вказав, що дана експертиза не має підстав технічного характеру для категоричного висновку про те, що пошкодження задньої частини автомобіля «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , утворились в процесі зіткнення з перешкодою, під час руху вказаного автомобіля заднім ходом.

Судовий експерт Романюк О.Б виснував, що утворення пошкоджень автомобіля «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , шляхом наїзду на нього іншого транспортного засобу, не виключається. При цьому, вирішити питання щодо перебування автомобіля в момент утворення пошкоджень в рухомому чи нерухомому стані неможливо, у зв`язку із відсутністю іншого слідоутворюючого об`єкту та інформативних ознак, які дали б змогу визначити стан автомобіля «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , (рухомий чи нерухомий).

Частиною першою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішення.

В усіх вказаних експертизах йдеться про те, що задня ліва частина кузова автомобіля пошкоджена внаслідок контактування із слідоутворюючим об`єктом, який має вертикальну частину.

Однак, категоричний висновок судового експерта Скорохода К.М. про те, що автомобіль під час спричинення пошкоджень перебував у русі, а саме здійснював рух назад до слідоутворюючого об`єкта мотивований зокрема тим, що нижня накладка бампера в лівій частині має пошкодження у вигляді деформації, яка розташована нижче, ніж бампер іншого автомобіля і виникла від виступаючої частини слідоутворюючого об`єкта. При цьому дана виступаюча частина повинна була мати певну довжину, щоб деформувати накладку заднього бампера не залишивши слідів контакту на самому бампері. Даний напрямок та висота утворення пошкоджень виключає вірогідність того, що інший автомобіль або транспортний засіб здійснив наїзд на нерухомий автомобіль «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки на такій висоті у автомобілів відсутні жорсткі виступаючі частини такої форми. Також не може бути наслідком дії рухомого об`єкта, який переміщувався вздовж автомобіля (наприклад теліжки, яка рухається за рахунок зусилля людини).

З цим висновком погоджується суд, так як висновок є обґрунтованим, послідовним та узгоджується із долученими до висновку фотографіями пошкодженого авто, зроблений на основі належного аналізу пошкоджень, зокрема нижньої накладки бампера, та не викликає сумнівів у суду.

В свою чергу, експерти Ломакін Б.В. та ОСОБА_4 вказують, що поява таких пошкоджень на авто в нерухомому стані не виключається, так як в інших транспортних засобів можуть бути виступаючі кузовні деталі, які знаходяться на відповідній висоті.

Експерт Ломакін Б.В. на сторінці 4 свого висновку, в якості його обґрунтування, зазначає, що категоричний висновок про те, чи рухався досліджуваний ТЗ на момент утворення пошкоджень заднім ходом, можна зробити лише у тому випадку, коли, зокрема, є: - достатня кількість слідової інформації, що дозволяє визначити напрямок руху досліджуваного ТЗ в момент зіткнення. За інших обставин, навіть при умові виникнення на поверхні досліджуваного автомобіля не характерних пошкоджень, які виникають при зіткненні ТЗ (наприклад глибокі пробої, гострі відбитки, прорізи та інші) не рекомендується надавати категоричний висновок про те, що пошкодження утворились під час руху досліджуваного ТЗ заднім ходом, оскільки вони (пошкодження) могли утворитись від наїзду інших ТЗ, таких як трактори, причепи, будівельні механізми та інше, у тому числі під час руху останніх заднім ходом.

Суд не погоджується із таким обґрунтуванням, так як навіть, якщо експерт вважав, що кількість слідової інформації була не достатньою для визначення напрямку руху досліджуваного ТЗ в момент зіткнення, він повинен був мотивувати, яким чином нижня накладка бампера в лівій частині отримала пошкодження у вигляді деформації, яка розташована на незначній висоті, і виникла від виступаючої частини слідоутворюючого об`єкта. Наведення у висновку припущення про можливий наїзд інших ТЗ, таких як трактори, причепи, будівельні механізми не є переконливим, так як потребує конкретизації, а саме зазначення певної моделі трактора, причепа чи механізму, у якого(их) присутні виступаючі частини на такій невеликій висоті.

Висновок експерта Романюка О.Б., який мав у розпорядженні такі ж фотографії, як і попередні експерти, також не спростовує можливість пошкодження нижньої накладки бампера лише шляхом руху автомобіля назад до слідоутворюючого об`єкта і виникла від виступаючої частини слідоутворюючого об`єкта.

У висновку вказано (стор. 8), що враховуючи геометричну будову поверхонь слідоутворюючих об`єктів, локалізацію пошкоджень на транспортному засобі, слідоутворюючим обєктом (обєктами) міг бути більш твердий предмет неправильної, обмеженої форми із виступаючою частиною(ами), дотичні ділянки якого утворили ці сліди, що також не виключає їх утворення при контактуванні з іншим транспортним засобом, виступаючі кузовні деталі якого будуть знаходитись на відповідній висоті.

Таким чином, як і висновок експерта ОСОБА_5 , цей висновок також не достатньою мірою обґрунтований, так як не містить конкретизації, а саме зазначення певної моделі транспортного засобу, у якого(их) присутні виступаючі частини на такій невеликій висоті.

Ураховуючи вищенаведене, суд відхиляє висновки експертів Ломакіна Б.В та Романюка О.Б. та бере до уваги лише висновок експерта ОСОБА_6 №111/24 від 31.05.2024, який обґрунтовано доводить те, що автомобіль позивача під час спричинення пошкоджень перебував у русі, а саме здійснював рух назад до слідоутворюючого об`єкта.

За таких обставин, відповідач (страховик) діяв відповідно до вимог закону та положень укладеного між сторонами договору та обґрунтовано відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування, з посиланням на п.п. 12.1.3, 12.1.4 Договору страхування №710594430.19, п.п. 15.1.3, п.15.1.4 Правил добровільного страхування наземного транспорту (автокаско), п.3 ст.26 Закону України «Про страхування», п.3 ст.991 Цивільного кодексу України, так як пошкодження були отримані під час руху автомобіля, та не могли утворитись при обставинах, вказаних у поясненнях водія.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд також врахував висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 20.12.2023 по справі №369/3138/19.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про відсутність порушеного відповідачем права позивача, та, як наслідок, необхідність відмовити у задоволенні позовної вимоги про стягнення страхового відшкодування.

Так як інші позовні вимоги (про стягнення 3% річних, інфляційних та пені) є похідними від первинної вимоги про стягнення страхового відшкодування, у задоволенні усіх похідних вимог також належить відмовити.

Щодо судових витрат.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу , пов`язані із проведенням експертизи.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.

Так як у задоволенні усіх позовних вимог відмовлено, судові витрати позивача покладаються на нього ж та йому не відшкодовуються, в частині судового збору компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, так як від сплати судового збору при зверненні до суду позивач був звільнений на підставі ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідач доказів понесення судових витрат суду не надавав, тому такі також відшкодовувати не слід.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна», місцезнаходження вул. Бульварно-Кудрявська, 33, м. Київ, .

Рішення складено та проголошено 29.05.2025.

Головуючий суддяП. Я. Стельмащук