УХВАЛА

іменем України

12.06.2025

Справа № 2-3896/2007

Провадження № 2-в/331/29/2025

Суддя Олександрівського районного суду м.Запоріжжя Фісун Н.В., розглянувши заяву про самовідвід у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою суду від 31.03.2025 відмовлено у відновленні втраченого судового провадження у цивільній справі № 2-3896/2007 за заявою ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 4.06.2025 вищевказану ухвалу скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно протоколу авторозподілу в провадження судді Фісун Н.В. надійшла цивільна справа за заявою ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження.

Під час вирішення питання про прийняття заяви до свого провадження, суддя Н.В.Фісун з метою уникнення будь-яких сумнівів щодо об`єктивності та неупередженості, заявила самовідвід на підставі ст.36 ч.1 п.5 ЦПК України.

Підставою заявлення суддею самовідводу та з метою уникнення будь-яких сумнівів щодо об`єктивності та неупередженості головуючого у справі, є те, що головуючий суддя Фісун Н.В. вже висловила свою думку щодо питання про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про відновлення втраченого провадження, а тому вважає, що дана обставина може викликати сумніви в її об`єктивності та неупередженості при розгляді даної справи.

З метою дотримання гарантії, в частині запобігання можливій необ`єктивності та упередженості судді, статтями 36 та 37 ЦПК України встановлено виключний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді, а також наведені випадки недопустимості повторної участі судді в розгляді справи.

Суддя, розглянувши заяву про самовідвід, вважає її обґрунтованою з наступних обставин.

Згідно з ч. 1, 2, 9 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Питання про самовідвід судді вирішується ухвалою суду, що розглядає справу, яка оформлюється окремим документом.

Частиною 1 статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

При цьому поняття "інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості" є оціночним, тлумачення та використання якого залежить від суб`єктивного усвідомлення певних обставин особою, яка його застосовує, виходячи зі свого внутрішнього переконання та власного ставлення до них.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку, незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Пунктом 2.5. Бангалорських принципів поведінки судді, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23, визначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Тобто, в разі переконання судді в наявності обставин, які унеможливлюють винесення ним об`єктивного рішення або обґрунтовано викликають сумнів у стороннього спостерігача в його упередженості, він зобов`язаний заявити самовідвід.

Згідно до роз`яснень ЄСПЛ у справах «Мікаллеф проти Мальти», «Мезнарич проти Хорватії», в демократичному суспільстві суди повинні вселяти довіру. Тому кожен суддя, у відношенні якого маються щонайменші сумніви в неупередженості, зобов`язаний вийти з процесу. Правила, що регулюють відвід суддів, є спробою забезпечення неупередженості судді шляхом усунення будь-яких сумнівів у учасників цивільного процесу. Ці правила направлені на усунення будь-яких ознак необ`єктивності судді та слугують зміцненню довіри, яку суди повинні асимілювати в демократичному суспільстві.

Отже, вказана вище обставина є обставиною, яка об`єктивно може викликати сумнів в учасників справи та сторонніх спостерігачів у неупередженості та об`єктивності судді під час розгляду даної справи.

У п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. 2 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» може бути застосована до даних правовідносин, закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Наявність безсторонності визначається у тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності (рішення Європейського суду з прав людини в справі Білуха проти України від 09.11.2006 року).

Крім того, важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Виходячи з вищевикладеного, беручи до уваги те, що самовідвід гарантує неупередженість та об`єктивність здійснення правосуддя, а також з метою уникнення будь-яких сумнівів в учасників судового процесу щодо неупередженості судді Фісун Н.В. та об`єктивного розгляду даної справи, самовідвід є обґрунтованим та відповідають положенням ст.36 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 36-41 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИЛА:

Самовідвід судді Фісун Н.В. у розгляді цивільної справі № 2-3896/2007 за заявою ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження - задовольнити.

Передати справу до канцелярії Олександрівського районного суду м. Запоріжжя для виконання вимог процесуального закону відповідно до ч.3 ст. 14 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Н.В.Фісун