Справа № 188/544/24
Провадження № 2/188/335/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Бурди П.О.,

при секретарі судового засідання Бібіковій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про визнання права на спадкове майно, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 .

Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 .

Спадкодавець заповіту не складав.

ОСОБА_3 на день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ним проживали та були зареєстровані спадкоємці першого ступеня споріднення: син ОСОБА_2 , донька ОСОБА_1 .

12.03.2018 позивач звернулася до Петропавлівської державної нотаріальної контори з питання отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний житловий будинок, але нотаріус постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.03.2018 відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок у зв`язку з ненаданням оригіналу правовстановлюючого документу на це майно внаслідок його відсутності.

Посилаючись на ст.ст. 1216,1217, 1241, 1268 ЦК України, позивач просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Витрати по сплаті судового збору просить залишити за нею.

Ухвалою суду від 01 березня 2024 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження і призначено підготовче засідання на 08 квітня 2024 року.

У зв?язку з неявкою відповідача підготовче судове засідання 08 квітня 2024 року було відкладене на 10 березня 2025 року.

10 березня 2025 року представник позивача подав до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, в якій позов підтримав і просив задовольнити.

Відповідач до суду не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на спірне спадкове майно не претендував, проти задоволення позовних вимог не заперечував, справу прохав розглянути на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось.

Вивчивши позовні вимоги та надані позивачем докази, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1). Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3).

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що спірне спадкове майно складається з житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами згідно з технічним паспортом на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 20.10.2021, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Спірний житловий будинок належить на праві власності батькові позивача ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою КП «Павлоградське МБТІ» від 22.12.2017, у якій зазначено, що право власності на будинок АДРЕСА_1 не зареєстровано. На підставі рішення виконавчого комітету Дмитрівської сільської ради № 27 від 24.04.1996 було визнано право власності на будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 , але власник не звернувся для оформлення свідоцтва про право власності. У довідці виконавчого комітету Миколаївської сільської ради від 20.04.2023 № 191 вказано, що власником житлового будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 згідно із записом в погосподарській книзі № 5 за 2016-2023 роки.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.02.2024 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 не зареєстровано.

Земельні ділянки за вказаною адресою для будівництва та обслуговування житлового будинку, ведення особистого селянського господарства не приватизовані, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.02.2024, а також довідкою Виконавчого комітету Миколаївської сільської ради від 20.04.2023 за № 192.

ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкодавець ОСОБА_3 помер, про що надано свідоцтво про смерть від 12.04.2013 серії НОМЕР_1 , після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Спадкодавець заповіту не складав, що підтверджується довідкою Дмитрівської сільської ради від 30.11.2017 за № 2989.

Згідно з довідкою Дмитрівської сільської ради від 30.11.2017 за №2988 ОСОБА_3 на день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ним проживали та були зареєстровані спадкоємці першого ступеня споріднення: син ОСОБА_2 , донька ОСОБА_1 . Шлюб між спадкодавцем та ОСОБА_4 було розірвано перед його смертю.

На день виникнення спірних правовідносин 09.04.2013 (день смерті спадкодавця та відкриття спадщини) діяв Цивільний кодекс України.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

09.08.2013 позивач звернулася до Петропавлівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , після чого була заведена спадкова справа № 18/2013, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 10.10.2013.

Інший спадкоємець (відповідач) був зареєстрований на день смерті разом зі спадкодавцем та вважається таким, що спадщину після смерті спадкодавця прийняв. Фактично відповідач заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 до Петропавлівської державної нотаріальної контори не подавав, на спадщину після його смерті не претендує, проти задоволення позовних вимог позивача не заперечує, що підтверджується його заявою від 10.03.2025 р., поданої до канцелярії суду.

12.03.2018 позивач звернулася до Петропавлівської державної нотаріальної контори з питання отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний житловий будинок. Нотаріус постановою від 12.03.2018 відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок у зв`язку з ненаданням оригіналу правовстановлюючого документа на це майно внаслідок його відсутності.

Пунктом 4.15 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до ч. 2 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку встановленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, позивач спадщину після смерті спадкодавця прийняла, але не може розпоряджатися цим майном у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів та неможливості їх оформлення через органи нотаріату.

Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р., № 24-753/0/4-13 передбачено наступне: «Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили).

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо».

Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідачем у цій справі правомірно залучено іншого спадкоємця ОСОБА_2 , який на день смерті був зареєстрований зі спадкодавцем за однією адресою та вважаються таким, що прийняв спадщину.

Враховуючи, що спадкодавець набув право власності на спірний житловий будинок відповідно до законодавства, що діяло нас набуття цього права, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позов підлягає задоволенню.

Відповідно до звіту про оціночну (ринкову) вартість об`єкта нерухомості від 19.10.2023 ринкова вартість спірного житлового будинку складає 102 580,00 грн.

Виходячи з вказаної оцінки та того, що цей спір є майновим, позивачем відповідно до норм пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» був сплачений судовий збір в розмірі 1 211,20 грн, про що до позову додана квитанція банку.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір у разі задоволення позовних вимог покладається на відповідача, але у позові позивач прохала залишити за нею витрати по сплаті судового збору, з чим відповідно до приписів ст. 13 ЦПК України суд погоджується.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1216, 1217, 1241, 1268 ЦК України, ст.ст. 4, 13, 76-81, 141, 200, 206, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 до ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Судові витрати по справі залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя П. О. Бурда