ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 року м.Суми

Справа №585/3503/24

Номер провадження 22-ц/816/728/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

сторони:

позивач Акціонерне товариство «Універсал банк»

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал банк» на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 09 вересня 2024 року в складі судді Євтюшенкової В.І., ухваленого в м. Ромни,

в с т а н о в и в:

12 серпня 2024 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі АТ «Універсал Банк») звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості в розмірі 143852,23 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 29 грудня 2018 року відповідач підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, яка разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Банк надав відповідачу кредит у розмірі 70000 грн у виді встановленого кредитного ліміту, відповідач отримав кредитну картку НОМЕР_1 , однак у порушення умов договору своєчасно борг не повернув, у зв`язку з чим станом на 26 травня 2024 року утворилась заборгованість по тілу кредиту в розмірі 143852,23 грн.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 09 вересня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ «Універсал Банк», посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що послуги банк надає дистанційно через мобільний додаток і отриманню кредитних коштів передує ознайомлення і погодження всіх умов кредитного договору шляхом підписання електронного договору, який є аналогом власноручного підпису.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Сторони повідомлені про час і місце розгляду справи, але в судове засідання не з`явилися. Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без сторін, оскільки явка до апеляційного суду є необов`язковою, їх позиція є чіткою і зрозумілою.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 29 грудня 2018 року ОСОБА_1 підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, в якій позичальник просить відкрити поточний рахунок в гривні на його ім`я, встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку до умов Договору. Також в Анкеті-заяві міститься згода позичальника про те, що Анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг (а.с. 12).

Також в Анкеті-заяві вказані анкетні дані відповідача, міститься зображення копії його паспорту та РНОКПП. Відповідач підтвердив, що він ознайомлений зі складовими договору та отримав їх примірники у мобільному додатку.

Матеріали справи містять Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/Universal Bank в редакції, затвердженій Протоколом Правління № 46 від 24 листопада 2021 року, які набувають чинності з 27 листопада 2021 року (а.с. 13-25); Паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank (а.с. 28-30), Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача (зворот а.с. 30).

У розрахунку заборгованості за Договором б/н від 29 грудня 2018 року станом на 26 травня 2024 року борг по тілу кредиту становить 143852,23 грн (а.с. 6-11).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції встановив, що Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал-Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank (Витяг), які набули чинності з 27 листопада 2021 року, тобто через три роки після підписання відповідачем Анкети-заяви, а відтак фізично не міг ознайомитись з цим документом. Також суд звернув увагу, що в Анкеті-заяві від 29 грудня 2018 року сума кредиту і процентна ставка за користування ним не зазначені, не погоджений кредитний ліміт, відсутні відомості про отримання платіжної картки та строк її дії. Також позивачем не надано виписку про рух коштів по картці відповідача, що унеможливлює дослідження обставин користування кредитними коштами, не надано довідок про видану відповідачу картку, про розмір встановленого на ній ліміту. Долучений до справи розрахунок заборгованості суд вважав неналежним та недопустимим доказом.

Відтак, суд першої інстанції вважав суму боргу недоведеною, а тому відмовив у задоволені позову.

Проте, з такими висновками місцевого суду колегія суддів апеляційного суду погодитись не може, виходячи з наступного.

У ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Відповідно до ч. 1ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом, оскільки відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Як зазначалось вище та підтверджується матеріалами справи, договір споживчого кредиту від 29 грудня 2018 року № б/н, який містить особисті дані позичальника, а також засвідчення особистим підписом про прийняття і згоду із запропонованими банком умовами і тарифами на банківські послуги підписано електронним підписом відповідача з використанням мобільного додатку.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Аналізуючи зміст кредитного договору від 29 грудня 2018 року № б/н та його складових (графік погашення боргу, паспорт споживчого кредиту), колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що 143852,23 грн заборгованості була нараховано правомірно, згідно з умовами договору, підписаного відповідачем і дані обставини відповідачем не спростовані.

Утворення боргу підтверджується розрахунком заборгованості по договору, а правові підстави для стягнення боргу позивачем доведені відповідними письмовими доказами, які по своїй суті є паперовими копіями складових кредитного договору, з якими відповідач ознайомився та погодився з їх змістом в електронній формі шляхом отримання в мобільному додатку.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що отриманню доступу до кредитних коштів передує ознайомлення і погодження позичальником у мобільному додатку шляхом електронного підпису відповідних умов кредитної угоди. Тобто скористатись кредитними коштами попередньо не погодившись з розміром процентної ставки та іншими умовами використання кредиту фактично не є можливим.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач протягом трьох років активно користувався кредитними коштами та вносив значні кошти на повернення кредиту. Жодних претензій з боку відповідача на адресу банку останній не заявляв.

За відсутності жодних заперечень з боку відповідача щодо обґрунтованості позовних вимог, достатності наданих доказів для задоволення позовних вимог, місцевий суд всупереч вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України перебрав на себе обов`язок відповідача щодо доказування обставин справи і самостійно зробив стверджувальні висновки щодо останнього та відмовив в задоволенні позову і з даних обставин. Проте, на думку колегії суддів, місцевий суд передчасно дійшов до такого висновку, оскільки за даних обставин він не дотримався вимог ч. 7 ст. 81 ЦПК України, яка дозволяє суду з метою повного з`ясування обставин справи, та з огляду на позицію, яку зайняв суд у даній справі, витребувати від позивача матеріали кредитної справи, інші документи для перевірки інформації, що міститься у наданих позивачем до справи доказах. На думку колегії суддів місцевий суд фактично самоусунувся від вирішення спору, не повно з`ясував обставини справи, що позбавило його можливості прийти до вірного висновку у даній справі.

Відтак, апеляційний суд не має сумнівів у існуванні 143852,23 грн заборгованості за договором споживчого кредитування № б/н від 29 грудня 2018 року, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Надані позивачем в суді апеляційної інстанції докази колегією суддів не приймаються, оскільки останні подані без дотримання вимог ст. 367 ЦПК України.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції на підставі п. 1, п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, тому за подання позову за рахунок відповідача позивачу слід компенсувати 3028 грн судового збору, а за подання апеляційної скарги позивачу за рахунок відповідача слід компенсувати 4542 грн судового збору.

Враховуючи те, що ця справа є справою незначної складності, а ціна позову не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому на підставі п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал банк» задовольнити.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 09 вересня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов Акціонерного товариства «Універсал банк» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал банк» () 143852 грн 23 коп. заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 29 грудня 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал банк» 3028 грн судового збору за подання позовної заяви та 4542 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: Ю. О. Філонова

О. І. Собина