Справа № 752/8427/25
Провадження № 2-сз/752/57/25
У Х В А Л А

10.06.2025 року м. Київ

Суддя Голосіївського районного суду міста Києва Ольшевська І.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про повернення судового збору, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про повернення судового збору, за якою він просить подати до органу казначейства подання про необхідність повернення коштів, зарахованих до державного бюджету, сплачених на рахунок Голосіївського районного суду міста Києва в якості судового збору в розмірі 968,96 грн.

Дослідивши заяву ОСОБА_1 про повернення судового збору та матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми боргу.

За вказаний позов позивачем сплачений судовий збір у розмірі 968,96 грн., що підтверджується випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України.

Ухвалою суду від 04.06.2025р. відмовлено у відкритті провадження в даній справі на підставі п. 6 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Законом України «Про судовий збір» визначено правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Частиною 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» встановлено вичерпний перелік підстав для повернення судового збору, а саме вказано, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; повернення заяви або скарги; відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

За таких обставин, слід повернути ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 968,96 грн.

Разом з тим, вимога щодо подання до органу казначейства подання про необхідність повернення коштів не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Положенням частини 5 статті 7 Закону України "Про судовий збір" визначено, що повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

07.01.2025р. набрав чинності наказ Міністерства фінансів України від 26.11.2024 №606 "Про внесення змін до Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів", зареєстрований в Міністерстві юстиції України 10.12.2024 №1888/43233.

Даним наказом внесено зміни до механізму повернення судового збору у випадках, визначених статтею 7 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до нового порядку органи Казначейства здійснюють повернення судового збору у всіх випадках виключно на підставі електронного подання, сформованого органом, що контролює справляння надходжень бюджету.

Для повернення судового збору платнику необхідно звернутися із заявою до відповідного суду. Разом із заявою про повернення коштів судового збору з бюджету платником подається оригінал або копія платіжної інструкції, яка підтверджує перерахування коштів до бюджету.

Заява про повернення судового збору складається платником із обов`язковим зазначенням інформації в такій послідовності: найменування платника (суб`єкта господарювання) (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) фізичної особи (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті), реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), дата та номер судового рішення, яке набрало законної сили (у разі повернення судового збору, за виключенням помилково зарахованого), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті) та номер контактного телефону (за згодою), сума коштів, що підлягає поверненню (перерахуванню), причина повернення (перерахування) коштів з бюджету, найменування банку або небанківського надавача платіжних послуг, місцезнаходження банку (у разі повернення коштів в іноземній валюті (латиницею), в якому відкрито рахунок отримувача коштів, та реквізити такого рахунка (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті), номер карткового рахунка отримувача коштів (за наявності).

Отже, з огляду на приписи статті 7 Закону України "Про судовий збір", статті 19 Конституції України, ЦПК України, Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, суд доходить до висновку, що на платника судового збору покладається вчинення

дій щодо подання заяви про повернення судового збору до органу, що контролює справляння надходжень бюджету, в якій, зокрема, має бути зазначено дата та номер судового рішення, яке набрало законної сили (в разі поверення судового збору, за виключенням помилково зарахованого).

Сам платник судового збору має подати власну заяву про повернення коштів з бюджету разом з оригіналом чи копією платіжної інструкції, яка підтверджує перерахування коштів до бюджету.

Суд зазначає, що ні нормами ЦПК України, ні Закону України "Про судовий збір", ні інший діючий нормативний акт не передбачаються обов`язку Верховного Суду сформувати в системі дистанційного обслуговування "Клієнт казначейства - Казначейство" електронне подання від імені платника про поверення з бюджету судового збору та направлення його на виконання до відповідного органу Казначейства.

Суд бере до уваги статтю 19 Конституції України, згідно з якою органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зообов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що перебачені Конституцією та законами України. Тому в суду відсуті наразі підстави для оформлення в системі дистанційного обслугосування "Клієнт казначейство - Казначейство" електронне подання про поверення з бюджету судового збору та направленя його на виконаня до відповідного органу Казначейства.

За наведених міркувань суд відхиляє клопотання ОСОБА_1 в частині направлення подання про повернення судового збору з бюджету до органу Казначейства.

Керуючись ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 133, 260, 261, 352-355 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про повернення судового збору задовольнити частково.

2. Зобов`язати Управління державного казначейства у Голосіївському районі м. Києва повернути ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 968,96 (дев`ятсот шістдесят вісім грн. 96 коп.) грн., сплачений згідно платіжної інструкції №ХАМЕ-ЕЕ13-7479-55СС від 02.04.2025р.

3. В іншій частині заяви відмовити.

4. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ірина ОЛЬШЕВСЬКА