Номер провадження №2-п/205/47/25
У Х В А Л А

Іменем України

11 червня 2025 року місто Дніпро

Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Дорошенко Г.В.,

за участю секретаря судового засідання Гузь Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Сікорської Ірини Станіславівни про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.12.2024, ухваленого у цивільній справі №205/12820/24 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

30.05.2025 року адвокат Сікорська І.С. в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18.02.2025, ухваленого у цивільній справі №205/12820/24 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Необхідність скасування заочного рішення представник відповідача обґрунтовує тим, що про розгляд справи і винесення заочного рішення відповідача не було повідомлено належним чином. Вона особисто не отримувала судової повістки про місце, день та час розгляду справи, через що не мала можливості скористатися своїми процесуальними правами. Також вважає, що угода про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії укладена між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) суперечить процедурі укладання такого договору, не відповідає нормам ЦК України. Зазначила, що з оферти неможливо встановити згоду двох сторін щодо істотних умов договору. Як вбачається з оферти підставою на укладання угоди про надання кредиту є договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-банк», що укладений між відповідачем і банком. Також вважає необґрунтованою вимогу позивача про відшкодування витрат на правову допомогу, оскільки не долучено копію договору про надання правової допомоги та акт приймання - передачі наданих послуг до матеріалів справи. Щодо строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення зазначено, що рішення ухвалено без участі відповідача та його представника та ними не отримувалась. З рішенням суду сторона відповідача ознайомилась 09.05.2025 року.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Сікорська І.С. надала суду заяву, в якій просила розгляд справи провести без її участі та участі відповідача та підтримала заяву про перегляд заочного рішення, просила задовольнити.

Позивач повідомлений належним чином, в судове засідання свого представника не направив, заяв та клопотань не подавав.

Згідно з ч. 1 ст. 287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Судом встановлено, що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.12.2024 року задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованість за кредитним договором від 22.01.2016 року у розмірі 47985 (сорок сім тисяч дев`ятсот вісімдесят п`ять) гривень 42 копійки, судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень, а також витрати на професійну правову допомогу у розмірі 9200 (дев`ять тисяч двісті) гривень.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» від 26.02.2025 року №4273-IX, який набрав чинності 25.04.2025 року, змінено найменування Ленінського районного суду міста Дніпропетровська на Новокодацький районний суд міста Дніпра.

Також судом встановлено, що відповідач не брав участі в розгляді справи, що слугувало підставою для ухвалення судом заочного рішення, однак судом вчинялись необхідні дії з приводу сповіщення відповідача про розгляд справи за адресою його реєстрації відповідно до Єдиного державного демографічного реєстру, що повністю збігається із зазначеною ним адресою при укладенні кредитних договорів.

Як передбачено ч. 7 ст. 285 ЦПК України, до заяви про перегляд заочного рішення додаються докази, на які посилається заявник.

У заяві про перегляд заочного рішення суду представник відповідача зазначає, що відповідач особисто не отримувала судової повістки про місце, день та час розгляду справи, через що не мала можливості скористатися своїми процесуальними правами.

Суд зауважує, що відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають електронного кабінету, за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає, не перебуває або не знаходиться.

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17(П/9901/87/18)).

В той же час, заява про скасування заочного рішення містить таку ж адресу, що зазначена самим відповідачем в заяві про скасування заочного рішення. Відповідач не зазначає можливості сповістити її за допомогою інших засобів зв`язку (електронна пошта, наявність зареєстрованого кабінету в Електронному суді), що забезпечують фіксацію повідомлення, виклик або надсилання судових документів.

Відповідно до ч. 3 ст. 284 ЦПК України учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Представник відповідача адвокат Сікорська І.С. у своїй заяві зазначає, що із заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.12.2024 року відповідач ознайомилась 09.05.2025 року, тому просила поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення.

В той же час, відповідачем не зазначено дату, коли вона дізналася про існування заочного рішення і не надала доказів цього, що позбавляє суд можливості визначити строк для подання заяви про перегляд заочного рішення та оцінити поважність причин пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Статтею 288 ЦПК України передбачено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, головними умовами для скасування заочного рішення є поважність причини неявки відповідача в судове засідання і докази, на які посилається відповідач, мають істотне значення для правильного вирішення спору. Наявність одночасно цих двох умов дає підстави для скасування заочного рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач належним чином повідомлявся про слухання справи шляхом направлення повісток рекомендованими листами з викликом ШКІ 748, 766, однак вони не були отримані та повернулись до суду. Таким чином, судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи у спосіб, передбачений ЦПК України.

Водночас, з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Судом під час розгляду справи досліджені всі обставини, дослідженні всі докази, надана їм належна оцінка.

Стороною відповідача не заперечується отримання кредитних коштів.

Відповідно до ч. 3 ст. 287 ЦПК України, суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Желтяков проти України від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі Брумареску проти Румунії (Brumarescu v. Romania) [ВП],№28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі Рябих проти Росії (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Виходячи з викладеного, ОСОБА_2 про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, беззаперечних доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи не надала, оскільки відсутні обставини для його скасування, визначені у ЦПК України, а тому заява відповідача не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 258-260, 280-288 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Сікорської Ірини Станіславівни про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.12.2024, ухваленого у цивільній справі №205/12820/24 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду в п`ятнадцятиденний строк із дня складення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо вказаної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України http://ln.dp.court.gov.ua/.

Суддя Г.В.Дорошенко .