Ширяївський районний суд Одеської області
06.06.2025 Справа №: 518/2402/24 Провадження № 2/518/117/2025
06 червня 2025 року селище Ширяєве
Ширяївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Гуржій А.В.,
секретаря судового засідання Майнич В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Ширяївська селищна рада Березівського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку,
31.12.2024 року представник адвокат Жмурко Світлана Леонідівна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулася до Ширяївського районного суду Одеської області із позовом до ОСОБА_2 про визнання за позивачем права власності на земельну ділянку для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибну земельну ділянку).
В обґрунтування позовних вимог посилається на те що, 26 вересня 2008 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі продажу житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що посвідчений приватним нотаріусом. Під час укладення договору між ними було досягнуто згоди щодо земельної ділянки. Відповідач передав позивачу державний акт на право власності на земельну ділянку, проте надалі відповідач до приватного нотаріуса для посвідчення договору купівлі-продажу земельної ділянки не з`явилася. Посилаючись на те, що з набуттям майнових прав на будинок до позивача перейшло й право на земельну ділянку для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, неможливість врегулювати питання права власності на земельну ділянку в досудовому порядку, звернулася до суду.
Ухвалою Ширяївського районного суду Одеської області від 06.01.2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального провадження та призначено її розгляд у підготовчому судовому засіданні.
Ухвалою Ширяївського районного суду від 17.03.2025 року у справу залучено третю особу, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: Ширяївську селищну раду Березівського району Одеської області.
Відповідно до ухвали Ширяївського районного суду від 03.04.2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті.
Позивач, відповідач, представник третьої особи у судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином.
Повідомлення відповідача здійснювалось судом шляхом направлення за останньою відомою адресою, судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
Також, виклик відповідача у справі здійснювався через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку ч. 10 ст. 187 ЦПК України.
Відповідач причини своєї неявки суду не повідомила, заяв та клопотань до суду не подавала, правом на подання до суду відзиву на позовну заяву не скористалася.
Представник Ширяївської селищної ради Березівського району Одеської області подала заяву про проведення розгляду справи за відсутності представника, прийняття рішення поклала на розсуд суду.
У судовому засіданні 02.06.2025 року представник позивача наполягає на задоволенні позовних вимог.
Позивач не заперечує проти винесення заочного рішення.
За таких обставин, з урахуванням положень статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення.
На підставі абз. 2 ч. 1 ст. 244 ЦПК України судом відкладено ухвалення та проголошення судового рішення до 06.06.2025 року.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 26 вересня 2008 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі продажу житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що посвідчений за номером у реєстрі нотаріальних дій 1918, приватним нотаріусом Ширяївського районного нотаріального округу Черевко Н.М. та зареєстрований в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 04.01.2009 року.
За змістом цього договору, продавець ОСОБА_2 передає у власність покупцю ОСОБА_1 , а покупець приймає майно та сплачує за нього обумовлену грошову суму.
Майно, яке відчужується за даним договором, складається із житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та в цілому складається: А-ІЖ житловий будинок, кам`яний загальною площею, 96,90 кв. м. розташований на земельній ділянці 1000 кв.м., що знаходиться на території Ширяївської селищної ради Ширяївського району Одеської області і надана продавцю у користування, що підтверджується довідкою Ширяївської селищної ради № 419 від 30.05.2008 року.
Підставою виникнення права власності зазначено рішення 3 сесії 5 скликання Ширяївської селищної ради Ширяївського району Одеської області від 20.06.2006 року за №23.
Цільове призначення земельної ділянки визначено для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).
Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , внесені зміни щодо власника будинку з ОСОБА_2 на ОСОБА_1 .
Згідно з витягом №21468761 від 04.01.2009 року комунального підприємства «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» реєстрацію права власності на нерухоме майно, тип об`єкту житловий будинок на житловий будинок індивідуального житлового фонду, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 02.01.2009 року проведено за власником ОСОБА_1 .
Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав №379233930 від 20.05.2024 року, сформованого державним реєстратором, 17.05.2024 року проведено державну реєстрацію права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 .
Стаття 14 Конституції України встановлює, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Як визначено положеннями ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
У відповідності до ч. 1 ст. 377 ЦК України (в редакції, чинній на час набуття позивачем права власності на житловий будинок) до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором.
Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування.
Ст. 381 ЦК України визначено, що садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. У разі відчуження житлового будинку вважається, що відчужується вся садиба, якщо інше не встановлено договором або законом.
Розмір присадибної ділянки (для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд), на отримання якої в селищах із земель державної або комунальної власності мають право громадяни України, складає не більше 0,15 гектара, як визначено пунктом «г» ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України.
Згідно із ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час набуття позивачем права власності на житловий будинок) при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 року у справі № 689/26/17 (провадження № 14-47цс20) зазначено, що при відсутності окремої цивільно-правової угоди щодо земельної ділянки при переході права власності на об`єкт нерухомості, слід враховувати те, що зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості, спорудженого на земельній ділянці, з такою ділянкою (принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди). За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебувало у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачався роздільний механізм правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникали при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, споруджену на земельній ділянці, та правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на вказану нерухомість. Враховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди, слід зробити висновок, що земельна ділянка слідує за нерухомим майном, яке придбаває особа, якщо інший спосіб переходу прав на земельну ділянку не визначено умовами договору чи приписами законодавства. При застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з положеннями статті 125 ЗК України у редакції, що була чинною, починаючи з 1 січня 2002 року, слід виходити з того, що у випадку переходу у встановленому законом порядку права власності на об`єкт нерухомості, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у власності особи, яка відчужила зазначений об`єкт нерухомості, у набувача останнього право власності на відповідну земельну ділянку виникає одночасно із виникненням права власності на такий об`єкт, розміщений на цій ділянці. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на розміщену на ній нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності. Тобто за загальним правилом, закріпленим у ч. 1 ст. 120 ЗК України, особи, які набули права власності на будівлю чи споруду, стають власниками земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику.
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивач, набувши право власності на житловий будинок на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, набула також і право власності на земельну ділянку площею 0,091 га, надану для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка), яка розташована за адресою: за адресою: АДРЕСА_1 .
Відтак, суд доходить висновку про обґрунтованість позовної вимоги та наявність правових підстав для її задоволення.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує позицію представника позивача, відповідно до якої, просила судові витрати залишити за стороною позивача, принцип диспозитивності цивільного судочинства, та залишає судові витрати за ОСОБА_1 .
Керуючись ст.ст. 4, 19, 141 ,263-265, 280 ЦПК України, суд
Позовні вимоги задовольнити.
Судові витрати залишити за ОСОБА_1 .
Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 .
Заочне рішення може бути переглянуте районним судом при поданні відповідачем письмової заяви про перегляд заочного рішення протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, заяви про перегляд заочного рішення, якщо апеляційну скаргу, заяву про перегляд заочного рішення не буде подано.
Суддя А.В. Гуржій