Справа № 2-352/11
провадження № 2/216/48/25
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

09 червня 2025 року Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Гайтко Л. А.

за участю

секретаря Шакули Ю.В.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали позовної заяви поданої до суду в рамках розгляду судом цивільної справи № 2-352/11, третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання іпотечного договору, укладеного ОСОБА_2 10.07.2008 року з ВАТ «Державний ощадний банк України» без її згоди недійсним, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Центрально-Міського райсуду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 , про розірвання іпотечного договору, та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" про визнання кредитного договору недійсним.

Згідно розпорядження заступника керівника апарату Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Інни Подгородньої № 745/24 від 26.12.2025 року, у зв`язку з Рішенням Вищої ради правосуддя від 03.12.2024 року № 3509/0/15-24, яким суддю ОСОБА_6 звільнено з посади судді Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, канцелярії суду здійснити повторний автоматизований перерозподіл даної цивільної справи відповідно до вимог чинного законодавства України.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.12.2024 року, справу передано для розгляду судді Гайтко Л.А., та ухвалою суду від 27.12.2024 року прийнято до свого провадження. Розгляд справи призначено проводити в порядку загального позовного провадження.

28.04.2025 року, в рамках розгляду цивільної справи № 2-352/11, третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору ОСОБА_3 до матеріалів справи, подано позовну заяву до ОСОБА_2 про визнання іпотечного договору, укладеного ОСОБА_2 10.07.2008 року з ВАТ «Державний ощадний банк України» без її згоди недійсним.

У своїй позовній заяві ОСОБА_3 просить суд про визнання іпотечного договору, укладеного ОСОБА_2 10.07.2008 року з ВАТ «Державний ощадний банк України» без її згоди недійсним.

До позовної заяви ОСОБА_3 подано копію свідоцтва про право власності на спірне нерухоме майно від 22.04.2003 року, та копію свідоцтва про шлюб з ОСОБА_2 , а також зазначено судові витрати покласти на відповідача.

Представник позивача ОСОБА_1 в підготовчому судовому засіданні підтримав необхідність залишення позову ОСОБА_3 без руху.

Відповідач ОСОБА_2 повідомив, що йому відомо про дану позовну заяву, та в нього є документи, які додані як докази до вказаної позовної заяви.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист (стаття 55) та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (стаття 124), а статтею 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Вирішуючи питання про відкриття провадження по справі, суди повинні перевірити відповідність вимог, з якими заявник звертається до суду для захисту, а також дотримання ним вимог, передбачених статтею 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 ЦПК України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін.

Розглянувши позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету позову та додані до неї документи, суд дійшов висновку про необхідність залишення позовної заяви без руху, з огляду на наступне.

ОСОБА_3 порушено ч. 4 ст.177 ЦПК України, а саме: не додано квитанцію про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно п.п. 2 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ «Проти судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 1211,20 грн.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Окрім того, звертаючись до суду, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, ОСОБА_3 , в описовій частині позову зазначила про прозумцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, але не зазначила, чому звертається з даним позовом саме зараз, у той час, як справа перебуває в провадженні з 2011 року, в чому полягає на сьогоднішній час порушення саме її прав, свобод чи законних інтересів, що призвело до її звернення з вищезазначеним позовом до суду, не зазначила, чи продовжує вона на сьогоднішній час перебувати в шлюбних відносинах з відповідачем ОСОБА_2 , а якщо ні, та шлюб офіційно розірвано, то не зазначила коли це відбулося, не зазначила, чи відбувся між нею та ОСОБА_2 поділ спільно нажитого майна, яке майно було предметом поділу, чи було спірне нерухоме майно предметом такого поділу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, згідно положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків, Проте право на звернення до суду не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Таким чином, доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання заявником певного процесуального алгоритму, що в даному випадку передбачений ЦПК України.

У зв`язку з наведеним, залишення заяви без руху з підстав, передбачених законом не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Згідно п.3.ч. 2 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі вище викладеного, вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху, оскільки вона не відповідає вимогам ст. 175,177ЦПК України, зобов`язавши позивача усунути вище вказані недоліки в строк, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст. ст. 175-177, 185 ЦПК України, суддя -

П О С Т А Н О В И Л А:

Позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання іпотечного договору, укладеного ОСОБА_2 10.07.2008 року з ВАТ «Державний ощадний банк України» без її згоди недійсним - залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Копію ухвали направити на адресу третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору ОСОБА_3 : АДРЕСА_1 .

У разі неусунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя: Л.А. ГАЙТКО