Справа № 464/1242/25
пр.№ 2/464/1067/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.06.2025 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді Горбань О.Ю.,

секретаря судового засідання Баурової Ю.П.,

з участю:

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові в порядку спрощеного позовного провадження (з викликом відповідача) цивільну справу за позовом Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго" до ОСОБА_1 про стягнення боргу за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги за період з 01.12.2021 по 31.12.2024 з централізованого опалення,постачання гарячої води та судових витрат. Обґрунтовує позовні вимоги тим, що позивач є теплопостачальною організацією і являється виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води в будинок АДРЕСА_1 . У квартирі АДРЕСА_2 цього будинку проживає відповідач. З01.12.2021 вважається укладеним Договір приєднання про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води між ЛМКП «Львівтеплоенерго», що є виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води у м.Львові (виконавець) та споживачами (власниками/співвласниками/балансоутримувачами будинку, квартири, житлових приміщень у багатоквартирних будинках, будинках, спорудах, які приєднані до теплових мереж ЛМКП «Львівтеплоенерго», а також користувачами вищевказаних приміщень, квартир, або особами, зареєстрованими (прописаними) у таких приміщеннях, квартирах, будинках). Договори опубліковані на офіційному сайті ЛМКП «Львівтеплоенерго»: http://lmkp.lte.lviv.ua. Всупереч вимогам чинного законодавства, відповідач як власник квартири не виконує свого обов`язку, не здійснює платежі за центральне опалення та гарячу воду. У зв`язку з порушенням термінів оплати з боку відповідача за вказаний вище період утворилась заборгованість за теплопостачання у розмірі 5878,88 грн та за постачання гарячої води в розмірі 5613,14 грн, а всього на загальну суму 11492,02 грн. Також відповідачу за кожен день прострочення нарахованоінфляційні втрати в розмірі 143,45 грн, 3% річних в розмірі 32,33 грн, пеню в розмірі 137,73 грн. Вказану суму боргу просить стягнути з відповідача в примусовому порядку, а також відшкодувати понесені судові витрати.

Ухвалою від 26 лютого 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (з викликом відповідача).

26.05.2025 від відповідача ОСОБА_1 через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву, зі змістом якого заперечує нараховані суми боргу, оскільки такі є необґрунтованими та безпідставними. Він не користується послугами позивача з постачання гарячої води, а використовує приватний водонагрівач. Зазначає, що всі показники лічильника з гарячої води подає позивачу з нульовим значенням. Інші послуги ним сплачено. Надав копії квитанцій. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

27.05.2025 від представника позивача ОСОБА_2 через систему «Електронний суд» на адресу суду надійшла відповідь на відзив (додаткові пояснення). Викладене відповідачем у відзиві на позовну заяву заперечила. Зазначила, що Законом України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання запроваджено обов`язковий комерційний облік тепла і води. У житлових будинках повинні бути встановлені загальнобудинкові лічильники теплової енергії та води. Законом визначено, що власники квартир зобов`язані сплачувати за увесь обсяг води та теплової енергії, який надійшов до їхнього будинку, та підтверджений показниками комерційного (загальнобудинкового) вузла обліку. Житловий будинок АДРЕСА_1 обладнано комерційним (загальнобудинковим) приладом обліку опалення + ГВП (встановлено ІТП). Відповідно, обсяг спожитої гарячої води у будівлі визначається за показами комерційного лічильника. Порядок розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі послуг визначено статтею 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», та Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, що затверджена наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 28.12.2018 № 315 (далі Методика розподілу). Нарахування за послугу з постачання гарячої води регламентуються п.36 «Правил надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуги з постачання гарячої води», затверджених постановою КМУ від 11 грудня 2019 р. №1182, а саме, рахунки на оплату спожитої послуги формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів послуги, на основі показань вузлів комерційного обліку з урахуванням показань вузлів розподільного обліку відповідно до Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» (інформація по об`єкту за позовний період і споживання загальнобудинкового вузла комерційного обліку теплової енергії та гарячого водопостачання додається ). Нарахування вартості послуги з постачання гарячої води за вказаною адресою ( АДРЕСА_3 ) проводиться за спожиту гарячу воду обліку (м.куб.) згідно показників квартирного (розподільчого) вузла витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (ФСГВ) згідно Методики розподілу та нараховується плата за абонентське обслуговування послуги. Обсяг теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (ФСГВ) це втрати теплової енергії у трубопроводах та в обладнанні внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання. Це теплова енергія, яку будинок споживає для роботи внутрішньої системи гарячого водопостачання. Нарахування вказаної складової здійснюються для усіх будинків, обладнаних системою ГВП. Дана складова є обов`язковою до оплати усіма мешканцями (незалежно від використання г/в в т.ч. і для тих, чиї квартири відключені від мереж ЦО і ГВ) на підставі ч.6 ст. 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання». Тому просить позов задовольнити.

06.06.2025 від відповідача ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» на адресу суду надійшли заперечення на відповідь на відзив (додаткові пояснення). Ствердив, що згідно відомості про нарахування та оплату послуги постачання гарячої води за період з 01.12.2021 по 31.12.2024 по о/р НОМЕР_1 , йому як споживачу нараховано: за 12.2021 - 464,31 грн «витрати теплової енергії»; за 01.2022 460,47 грн; за 02.2022 413,31 грн і т.д. Вважає, що в опалювальний період такі витрати не визначаються і входять до обсягу споживання теплової енергії. Окрім того, зазначає, що при споживанні ним (сім`я з 3-х людей) об`єму води в розмірі 3 4 м3 / місяць, позивач нараховує витрати на забезпечення функціонування системи в розмірі 3 5м3 / місяць. Тобто, в позивача розмір технологічних втрат тільки по одному особовому рахунку більший за фактичне споживання по такому особовому рахунку, що викликає сумнів в достовірності та обґрунтованості таких нарахувань. Окрім того, згідно відповіді гарячої лінії Теплоенерго, такі нарахування пов`язані з тим, що не всі мешканці будинку подають показники гарячої води до відділу обліку та збуту (або подають невчасно). Відповідно, відбувається дисбаланс показників вузлів комерційного обліку та вузлів розподільчого обліку, і цей дисбаланс позивач успішно зараховує до «витрат на забезпечення функціонування системи». Підсумовуючи викладене, вважає, що нарахування позивача є необґрунтованими та незаконними, викликають сумнів в їх достовірності.

09.06.2025 від представника позивача Капранової Н.Я. через систему «Електронний суд» на адресу суду надійшли додаткові пояснення. Зазначає, що за період дії Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, що затверджена наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 28.12.2018 № 315 (далі Методика розподілу), до неї неодноразово вносились зміни і доповнення позовний період вона була чинною в кількох редакціях). Зокрема, в грудні 2021 Методика розподілу №315 від 22.11.2018 передбачала інший принцип нарахування ФСГВ. В Методиці розподілу зазначалось, що «обсяги теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та ГВП, визначаються окремо для системи опалення та системи ГВП.» (розділ V, пункт 1). В розділі V, пункт 3 зазначалося: «Обсяг теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи ГВП, приймається як частка від загального обсягу теплової енергії, витраченої на ГВП (QбудГВП), визначеного згідно з розділом IV цієї Методики в січні попереднього опалювального періоду, для систем: із рушникосушарками при приготуванні гарячої води у будівлі в разі її постачання в розрахунковому періоді та наявності циркуляції - 15 %; без рушникосушарок при приготуванні гарячої води у будівлі в разі її постачання у розрахунковому періоді та наявності циркуляції - 7 %; з рушникосушарками при приготуванні гарячої води за межами будівлі в разі її постачання в розрахунковому періоді та наявності циркуляції - 9 %; без рушникосушарок при приготуванні гарячої води за межами будівлі в разі її постачання в розрахунковому періоді та наявності циркуляції - 3 %.». Враховуючи зміни і доповнення до Методики № 315, внесені наказом Міністерства розвитку громад та територій України №358 від 28.12.2021, які чинні з січня 2022 року, розрахунок кількості теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання здійснюється відповідно до пункту 2 розділу V Методики розподілу (із змінами), а саме: теплової якщо приготування гарячої води відбувається у індивідуальному тепловому пункті (ІТП) або автономній теплогенеруючій/когенераційній установці будівлі/будинку, то обсяг енергії, витраченої на внутрішньобудинкової системи ГВП, визначається: в міжопалювальний період забезпечення функціонування- як різниця між показаннями вузла комерційного обліку теплової енергії та обсягом теплової енергії, витраченої на приготування гарячої води. в опалювальний період- не визначається, а входить до обсягу споживання теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення. Відповідно, враховуючи всі ці зміни і новий принцип нарахування ФСГВ, в квітні 2022 року в будинку АДРЕСА_1 проведено перерахунок кількості та вартості теплової енергії на забезпечення функціонування системи гарячого водопостачання за період з січня 2022 року по лютий 2022 року згідно до вимог нової редакції Методики. Сума перерахунку зазначена в колонці «Корекція» Підсумовуючи вищевикладене, ЛМКП «Львівтеплоенерго» проводить нарахування за спожиту гарячу воду за вказаною адресою згідно чинного законодавства, враховуючи всі зміни і доповнення. Увесь обсяг гарячої води, зазначений у повідомленнях до оплати, обліковано загальнобудинковими приладами обліку теплової енергії та гарячої води і підлягає до сплати.

Представник позивача Капранова Н.Я., діючи згідно довіреності, в судове засідання не викликалась.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги заперечив, просить в задоволенні таких відмовити, вказав, що погасив заборгованість за послуги з постачання теплової енергії, докази здійснення оплати суду не надав.

Заслухавши вступне слово відповідача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що власником квартири АДРЕСА_4 є відповідач, що підтверджується копією витягу з державного реєстру речових прав.

Відповідно до ст.162 ЖК України громадянин, якому належить квартира (будинок) на праві приватної власності, зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до вимог ст.64 ЖК України повнолітні члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають з договору найму.

Відповідно до Закону України «Про теплопостачання» позивач є теплопостачальною організацією - суб`єктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії.

Згідно з п.4 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцями послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності визначено суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії, якою є Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго».

У відповідності до п.б ст.2 Прикінцевих положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» розроблено нові договори та прийняті нарахування за послуги з 01 грудня 2014 року.

Відповідно до п. 13 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених Постановою КМУ від 21.08.2019 за № 830, а також п. 12 Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених Постановою КМУ від 11.12.2019 за № 1182, фактом приєднання Споживача до умов договору є вчинення Споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надану послу, факт отримання послуги.

Згідно з п. 5. Індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії та п. 5 Індивідуального договору про надання послуги з постачання гарячої води Виконавець зобов`язується надавати Споживачу відповідної якості послуги, а Споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цими договорами.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлового комунальні послуги» від 09.11.2017 індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що до комунальних послуг відносяться, зокрема, централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо.

Згідно з вимогами ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», утримання приватизованих квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з Правилами користування приміщеннями жилих будинків та прибудинкових територій, які затверджуються Кабінетом Міністрів України, незалежно від форм власності на них, а саме ст.ст. 14, 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями передбачають, що наймач та члени його сім`ї зобов`язані вчасно вносити плату за комунальні послуги, згідно затверджених тарифів.

На підставі п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Пунктом 10 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач зобов`язаний у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг.

Обсяг спожитої теплової енергії та гарячої води визначено відповідно до ст.10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та згідно з методикою, затвердженою наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 за № 315.

У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань (висновок Великої Палати Верховного Суду, висловлений у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1405 від 29.12.2023 скасовано заборону на нарахування пені у зв`язку із наявною заборгованістю за надання житлово-комунальних послуг.

З розрахунків, наданих позивачем, вбачається, що заборгованість по квартирі відповідача з постачання теплової енергії та гарячої води за період з 01.12.2021 по 31.12.2024 становить в загальному розмірі 11492,02 грн, нараховано пеню в розмірі 137,73 грн, 3% річних в розмірі 32,33 грн, інфляційні втрати в розмірі 143,45 грн.Суд бере до уваги наданий позивачем розрахунок, вважає належним та допустимим доказом, при цьому, відповідачем вказані розрахунки не спростовані, контрозрахунки не надані, доказів сплати існуючої заборгованості відповідачем не надано.

Доводи відповідача щодо не користування послугами позивача та відсутності заборгованості, суд не приймаються до уваги, оскільки в матеріалах справи наявні достатні докази існування заборгованості перед позивачем.

Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинне виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.

Згідно із ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

Отже, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

Крім цього, у правовій позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 30.10.2013 по справі № 6-59 цс 13 зазначено, що відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення від оплати отриманих послуг.

Таким чином, заборгованість за послуги з постачання теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення за період з 01.12.2021 по 31.12.2024, пеню, 3% річних, інфляційні втрати слід стягнути в примусовому порядку з відповідача, який є власником квартири АДРЕСА_4 .

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 3028 грн.

На підставі статей 7, 9 Закону України Закону України «Про житлово-комунальні послуги», керуючись статтями 12, 81, 89, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» заборгованість за послуги з централізованого опалення, що становить 5878,88 грн., за постачання гарячої води, що становить 5613,14 грн за період з 01.12.2021 по 31.12.2024, інфляційні втрати в розмірі 143,45 грн, 3% річних в розмірі 32,33 грн, пеню в розмірі 137,73 грн, а всього 11805 (одинадцять тисяч вісімсот п`ять) грн 53 коп., судові витрати у розмірі 3028 грн.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Позивач: Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго», місцезнаходження: м.Львів, вул.Данила Апостола, 1, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення виготовлено 13.06.2025.

Суддя О.Ю.Горбань