Провадження № 2/205/1019/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року м. Дніпро

Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого - судді Федотової В.М.,

при секретарі - Киричок Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» про стягнення страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2024 року представник позивача звернувся до суду із вищевказаною позовною заявою.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на те, що 01.10.2019 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ТОВ «ОТП Лізинг» було укладено Генеральний договір страхування наземного транспорту № 1362/19-Т/ДГО/НС/Ц2. Згідно сертифікату № 938/23-Т/ОЛ5/9387 від 20.06.2023 року щодо страхування відповідного переліку транспортних засобів, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Peugeot 208» д.н.з. НОМЕР_1 .

Згідно інформаційного листа з бази МТСБУ стосовно ДТП, 06.11.2023 року відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю транспортного засобу «Peugeot 208» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , та транспортного засобу «ВАЗ 21063», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.12.2023 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно рахунків-фактури СТО № АДС-016201 від 30.11.2023 року та № АДС-004271 від 01.04.2024 року, які були надані ТОВ «Автотрейдінг - Дніпро», вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Peugeot 208» д.н.з. НОМЕР_1 , складає 216 201,13 грн. У зв`язку з вищезазначеною подією, згідно Звіту експерта № 147927 від 03.12.2023 року, наданого ТОВ «ЕДАК», вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Peugeot 208» д.н.з. НОМЕР_1 , з урахуванням фізичного зносу складає 154 113,22 грн., а відновлювального ремонту без врахування коефіцієнту фізичного зносу - 234 261,45 грн. В подальшому, ТОВ «ОТП Лізінг» було перераховано кошти згідно вищезазначених рахунків СТО (ТОВ «Автотрейдінг - Дніпро») як оплату за ремонт після ДТП автомобіля марки «Peugeot 208» д.н.з. НОМЕР_1 , у розмірі 216 201,13 грн. що підтверджується платіжними інструкціями. Відповідно до умов договору страхування, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» відшкодувало витрати на ремонт автомобіля на рахунок ТОВ «ОТП Лізинг» у розмірі 210 201,13 грн., за вирахуванням суми франшизи у розмірі 6 000 грн. Оскільки, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «ВАЗ 21063», д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахована у страховій компанії ПрАТ «СК «Євроінс Україна» за полісом ЕР/212785589, то ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» має право зворотної вимоги до зазначеного товариства. Згідно полісу № EP/212785589, ліміт відповідальності ПрАТ «СК «Євроінс Україна» за шкоду заподіяну майну, складає 160 000 грн. та передбачена франшиза у розмірі 1 500 грн. Таким чином, із відповідача ПрАТ «СК «Євроінс Україна» підлягає стягненню сума у розмірі 152 613,22 грн., згідно звіту № 147927 від 03.12.2023 року, наданого ТОВ «ЕДАК» за вирахуванням франшизи у розмірі 1 500 грн. Позивачем було надіслано на адресу ПрАТ «СК «Євроінс Україна» претензію про необхідність здійснення виплати страхового відшкодування. ПрАТ «СК «Євроінс Україна» здійснила на рахунок ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» перерахунок страхового відшкодування у сумі 138 486,39 грн. Тобто, невиплаченою залишається сума в розмірі 14 126,83 грн. (152 613,22 грн. -138 486,39 грн.)

Враховуючи, що загальна сума збитку складає 210 201,13 грн., кошти, які повинні бути сплачені ПрАТ «СК «Євроінс Україна» з урахуванням ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-право відповідальності власників наземних транспортних засобів» складають 152 613,22 грн., то різниця, яка підлягає до стягнення із відповідача ОСОБА_1 складає 57 587,91 грн.

Враховуючи викладене, представник позивача звертається до суду та просить стягнути із відповідачів на свою користь зазначені суми в якості відшкодування витрат, а також судові витрати по справі пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31.10.2024 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.

03.12.2024 року до суду від представника відповідача ПрАТ «СК «Євроінс Україна» - адвоката Пилипець А.Ю. надійшов відзив на позовну заяву у якому він просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зазначив, що позивачем не надано доказів проведення фактичного ремонту транспортного засобу, аби вимагати у страховика виплати страхового відшкодування. На думку представника відповідача, позивач помилково визначив ПрАТ «СК «Євроінс Україна» у якості відповідача, оскільки позовні вимоги щодо сплати різниці між фактичним розміром шкоди і сумою страхового відшкодування повинен був направити виключно до особи, яка винна у пошкодженні транспортного засобу, тобто до ОСОБА_1 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18.02.2025 року підготовче провадження по справі було закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

Представник позивача Голоднюк О.Г. у судове засідання не з`явився, через систему «Електронний суд» направив заяву у якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Представник відповідача ПрАТ «СК «Євроінс Україна» у судове засідання не з`явився, у відзиві на позов просив розгляд справи проводити за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак конверти разом із судовою повісткою. копією ухвали про відкриття провадження та копією позову з додатками повернулися на адресу суду із зазначенням причини повернення «за закінченням терміну зберігання», про причини неявки суд не повідомив, правом на подачу відзиву не скористався, будь-яких заяв від нього не надходило.

Суд у зв`язку з вищевикладеним зазначає, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

При цьому обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»).

Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Суд, враховуючи ту обставину, що позивачу та відповідачам були створені належні та достатні умови для подання суду відповідних заяв по суті справи, заяв із процесуальних питань та доказів, приймаючи до уваги наявність відзиву на позов ПрАТ «СК «Євроінс Україна», вважає, що чергове відкладення розгляду справи порушуватиме розумний строк розгляду цивільної справи, у зв`язку із чим суд вважає за необхідне ухвалити відповідне рішення по справі на підставі наявних матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч. 4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та зібрані у справі докази, дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі з огляду на наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що 01.10.2019 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ТОВ «ОТП Лізинг» було укладено Генеральний договір страхування наземного транспорту № 1362/19-Т/ДГО/НС/Ц2 (а.с. 4-12).

Згідно сертифікату № 938/23-Т/ОЛ5/9387 від 20.06.2023 року щодо страхування відповідного переліку транспортних засобів, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Peugeot 208» д.н.з. НОМЕР_1 (а.с. 22-25).

Як вбачається із інформаційного листа з бази МТСБУ стосовно ДТП, 06.11.2023 року відбулася ДТП за участю транспортного засобу «Peugeot 208» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , та транспортного засобу «ВАЗ 21063», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 (а.с. 30-31).

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.12.2023 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 32-33). Вказана постанова набрала законної сили 22.12.2023 року.

За нормою ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрали законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої її ухвалено, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина ОСОБА_1 встановлена та в порядку ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає.

Власником транспортного засобу «Peugeot 208» д.н.з. НОМЕР_1 , є ОСОБА_2 (а.с. 64), що не заперечувалось відповідачами.

На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «ВАЗ 21063», д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ПрАТ «СК «Євроінс Україна» згідно полісу № EP/212785589, на момент ДТП (06.11.2023 року) діючий, франшиза - 1 500 грн., ліміт за шкоду майну - 160 000 грн., ліміт за шкоду життю та здоров`ю - 320 000 грн. (а.с. 65).

Згідно рахунків-фактури СТО № АДС-016201 від 30.11.2023 року та № АДС-004271 від 01.04.2024 року, які були надані ТОВ «Автотрейдінг - Дніпро», вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Peugeot 208» д.н.з. НОМЕР_1 , складає 216201,13 грн. (а.с. 35-39).

Матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «ОТП Лізінг» було перераховано кошти згідно вищезазначених рахунків СТО (ТОВ «Автотрейдінг - Дніпро») як оплату за ремонт після ДТП автомобіля марки «Peugeot 208» д.н.з. НОМЕР_1 , у загальному розмірі 216 201,13 грн. що підтверджується платіжними інструкціями (а.с. 40, 41).

Водій пошкодженого транспортного засобу «Peugeot 208» д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 своєчасно, а саме 08.11.2023 року, звернувся до ТОВ «ОТП Лізинг» із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку (а.с. 34).

Згідно Звіту № 147927 від 03.12.2023 року, наданого ТОВ «ЕДАК», вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Peugeot 208» д.н.з. НОМЕР_1 , з урахуванням фізичного зносу складає 154 113,22 грн., а відновлювального ремонту без врахування коефіцієнту фізичного зносу - 234 261,45 грн. (а.с. 44-64).

Позивачем було здійснено розрахунок страхового відшкодування на підставі страхових актів № 006.02594223-1 від 14.03.2024 року, та № 006.02594223-2 від 04.04.2024 року (а.с. 26, 28) та розрахунків страхового відшкодування (а.с. 27, 29).

ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», відповідно до умов договору страхування, 18.03.2024 року та 04.04.2024 року відшкодувало витрати на ремонт автомобіля «Peugeot 208» д.н.з. НОМЕР_1 , на рахунок ТОВ «ОТП Лізинг» у загальному розмірі 210 201,13 грн., за вирахуванням суми франшизи у розмірі 6 000 грн. (а.с. 42, 43).

Оскільки цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «ВАЗ 21063», д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахована у страховій компанії ПрАТ «СК «Євроінс Україна» за полісом ЕР/212785589, то ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» має право зворотної вимоги до зазначеного товариства у розмірі 152 613,22 грн., згідно звіту № 147927 від 03.12.2023 року, наданого ТОВ «ЕДАК» за вирахуванням франшизи у розмірі 1 500 грн.

ПрАТ «СК «Євроінс Україна» здійснено виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» у загальному розмірі 138 486,39 грн. (а.с. 68, 69).

Загальна сума збитку складає 210 201,13 грн., кошти, які повинні бути сплачені ПрАТ «СК «Євроінс Україна» з урахуванням ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-право відповідальності власників наземних транспортних засобів» складають 152 613,22 грн., а тому різниця, яка підлягає стягненню із відповідача ОСОБА_1 складає 57 587,91 грн. На претензію ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» яка була направлена ОСОБА_1 03.07.2024 року про добровільну сплату суми у розмірі 57 587,91 грн. останній не відреагував, зазначені кошти сплачено не було (а.с. 70-71).

Надаючи правову оцінку обставина, що склались між сторонами у вказаній справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

У частинах першій, другій статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно із частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування».

Страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку (частина шістнадцята статті 9 Закону України «Про страхування»).

Згідно із статтею 999 ЦК України до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Відповідно до ст. 6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Згідно із ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно із пунктом 36.1 статті 36 Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

У статті 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно із ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Матеріалами справи підтверджено, що під час ДТП 06.11.2023 року транспортним засобом «ВАЗ 21063», д.н.з. НОМЕР_2 , керував водій ОСОБА_1 , страховиком якого був ПрАТ «СК «Євроінс Україна» згідно Полісу № EP/205170212.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20), зазначено, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми. Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом № 1961-IV у страховика (страховика) не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV) (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі №147/66/17).

Велика Палата Верховного Суду в постановах від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження №14-176цс18) (пункт 59), від 03 жовтня 2018 року у справі №760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18) неодноразово звертала увагу на те, що у справах про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної страхувальником за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у межах ліміту страхового відшкодування належним відповідачем буде страховик. Принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у статті 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень статті 1194 цього Кодексу. Вказана норма передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно, якщо такої різниці немає та шкода покрита в повному обсязі страховою виплатою, в такому випадку в цій справі відсутні підстави для покладення відповідальності на страхувальника».

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в своїй постанові від 20.08.2024 по справі № 712/9328/21 (провадження № 61-12562св23) зробив висновок, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ).

Суд зазначає, що відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми. Обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 2 Постанови № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (з наступними змінами та доповненнями) шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Положеннями ст. 29 Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до п. 8.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України за № 142/5/2092 від 24.11.2003 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, визначається такою, що дорівнює ринковій вартості автомобіля на момент пошкодження за наявності однієї з нижченаведених умов: а) якщо, незважаючи на принципи внеску та найбільш ефективного використання, вартість відновлювального ремонту КТЗ не менша за його ринкову вартість; б) якщо сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу КТЗ і втрати товарної вартості не менша за ринкову вартість КТЗ; в) якщо неможливо відновити КТЗ відповідно до технічних умов виробника.

Як вбачається із рахунків-фактури СТО № АДС-016201 від 30.11.2023 року та № АДС-004271 від 01.04.2024 року, які були надані ТОВ «Автотрейдінг - Дніпро», вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Peugeot 208» д.н.з. НОМЕР_1 , складає 216 201,13 грн. (а.с. 35-39).

ТОВ «ОТП Лізинг» сплатило ТОВ «ТОВ «Автотрейдінг - Дніпро» плату за ремонт після ДТП на суму 216 201,13 грн. що підтверджується платіжними інструкціями (а.с. 40, 41). В свою чергу ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» 18.03.2024 року та 04.04.2024 року здійснило страхову виплату на користь ТОВ «ОТП Лізинг» в розмірі 210 201,13 грн., за вирахуванням суми франшизи у розмірі 6 000 грн. (а.с. 42, 43).

Також слід врахувати, що ПрАТ «СК «Євроінс Україна» 19.06.2024 року та 28.06.2024 року перерахувало на рахунок ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» суму страхового відшкодування у розмірі 138 486,39 грн. (а.с. 68, 69).

Тобто, враховуючи вищевикладене, суд погоджується із розрахунком позивача, що різниця між завданою шкодою, франшизою та відшкодованими витратами становить 14 126,83 грн., що у сукупності не перевищує суму страхового відшкодування, передбачену договором, тому з ПрАТ «СК «Євроінс Україна» слід стягнути суму страхового відшкодування у розмірі 14 126,83 грн.

При цьому, враховуючи, що розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а тому суму шкоди в розмірі 57 587,91 грн. слід стягнути з відповідача ОСОБА_1 , тобто з особи, яка таку шкоду завдала.

Вказана сума складається із різниці між загальною сумою збитку 210 201,13 грн., яка понесена позивачем, та коштів, які повинні бути сплачені ПрАТ «СК «Євроінс Україна» у розмірі 152 613,22 грн.

Посилання представника відповідача ПрАТ «СК «Євроінс Україна» у відзиві на відповідні підстави для відмови у задоволенні позовних вимог не знайшли свого підтвердження в ході розгляду вказаної цивільної справи та спростовуються матеріалами справи.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Як вбачається із п. 8 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» спір про відшкодування шкоди, завданої при цьому самим джерелам підвищеної небезпеки кожним із їх володільців перед іншим із них, вирішується за правилами статті 1188 ЦК, а саме: шкода, завдана одному з володільців із вини іншого, відшкодовується винним; не відшкодовується шкода, завдана володільцю лише з його вини; за наявності вини всіх володільців розмір відшкодування визначається судом у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення (тобто залежно від ступеня вини кожного); у разі відсутності вини володільців у взаємному завданні шкоди жоден із них не має права на відшкодування.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (висновок Верховного Суду у постанові від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17).

Згідно із ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Стаття 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Вирішальним фактором принципу змагальності сторін є обов`язок сторін у доказуванні, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів.

Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, суд робить висновок про її недоведеність.

Враховуючи викладене, розглядаючи даний спір в межах заявлених вимог, оцінюючи здобуті по справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності зв`язку у сукупності, суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд приймає до уваги те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, тому сплачений позивачем судовий збір у розмірі 3 028 грн. покладається на сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме: із відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 431,48 грн. (80,3%), а із відповідача ПрАТ «СК «Євроінс Україна» - у розмірі 596,52 грн. (19,7%).

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 15-16, 22, 979, 1166, 1187 ЦК України, ст.ст. 4, 12-13, 76, 77, 81-82, 89, 141, 247, 258-259, 263-266, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» про стягнення страхового відшкодування - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (, м. Київ, вул. Борщагівська, буд. 154) суму страхового відшкодування у розмірі 57 587,91 (п`ятдесят сім тисяч п`ятсот вісімдесят сім) гривень 91 копійка.

Стягнути із Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» (, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 102) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (, м. Київ, вул. Борщагівська, буд. 154) суму страхового відшкодування у розмірі 14 126,83 (чотирнадцять тисяч сто двадцять шість) гривень 83 копійки.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (, м. Київ, вул. Борщагівська, буд. 154) судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 2 431,48 (дві тисячі чотириста тридцять одну) гривню 48 копійок.

Стягнути із Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» (, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 102) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (, м. Київ, вул. Борщагівська, буд. 154) судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 596,52 (п`ятсот дев`яносто шість) гривень 52 копійки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Сторони по справі:

позивач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування», , м. Київ, вул. Борщагівська, буд. 154;

відповідач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Євроінс Україна», , м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 102;

відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 09 червня 2025 року.

Суддя: Федотова В.М.