20.05.2025 Справа № 469/1797/23
2/469/97/25 Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2025 року с-ще Березанка
Березанський районний суд Миколаївської області у складі :
головуючого судді - Гапоненко Н.О.,
за участю секретаря судового засідання - Якубець С.В.,
учасники справи:
представники позивача Балашов В.В. та ОСОБА_1 - не з`явились,
відповідач ОСОБА_2 - не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Глобал Спліт до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
в с т а н о в и в :
29 серпня 2023 року між АТ Креді Агріколь Банк та позивачем укладено договір №4-2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, зокрема, до відповідача за кредитним договором №1/4068972 від 23 грудня 2021 року. Передача права вимоги до позивача відбулася 15 вересня 2023 року згідно з додатком №1 до Договору про відступлення права вимоги та в цей же день позивачем було направлено відповідачу повідомлення про відступлення права вимоги за договором №1/4068972 від 23 грудня 2021 року до ТОВ Глобал Спліт, яке стало новим кредитором та має право вимагати від відповідача погашення кредитної заборгованості за договором №1/4068972 та запропоновано сплатити заборгованість, але у добровільному порядку заборгованість не погашена.
Ухвалою суду від 02 лютого 2024 року відкрито провадження у вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду відзив на позовну заяву, у якому проти заявлених позовних вимог заперечував та просив позов відхилити, посилаючись на те, що позивачем не надані суду жодні первинні документи, які могли б підтвердити факт видачі кредиту як готівкою, так і шляхом зарахування на банківський рахунок, здійснення платежів за кредитом та розмір заборгованості, відсутні меморіальний ордер, заява відповідача про видачу коштів; долучена до позову як первинний документ копія виписки не відповідає вказаним в ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні вимогам, оскільки позначається як Виписка по угоді, а дата складання як дата формування інформаційної довідки, тому вона не є первинним документом бухгалтерського обліку, а є інформаційною випискою. Окрім того, відсутня назва підприємства, від імені якого складено документ та посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення. наданий позивачем розрахунок заборгованості та копії відомостей про рух коштів не можуть вважатися первинними документами і доказами наявності боргу, оскільки не є касовими документами та документами первинного бухгалтерського обліку. Посилається на відсутність у позивача ліцензії на кредитування фізичних осіб, що підтверджує факт нікчемності позовних вимог та на те, що позивач не може обґрунтувати свій позов в силу своєї некомпетентності і відсутності доказової бази.
У запереченні на відповідь на відзив відповідач зазначав, що копія платіжної інструкції № 40766859-1 підтверджує, що і платником і отримувачем коштів є відповідач, тому вона не може бути доказом надання АТ Креді Агріколь Банк кредитних коштів; у переліку п.1.13 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті не існує такого документа, як Платіжна інструкція, тому вона не може вважатись належним платіжним документом в розумінні положень Інструкції, вимоги якої поширюються на всіх учасників безготівкових розрахунків, а також на стягувачів та обов`язкові для виконання ними; крім того, ця копія платіжної інструкції не містить назви підприємства, від імені якого складено документ, посади і прізвища осіб, які відповідають за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, що є порушенням Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову допомогу в Україні", тому суд не може її враховувати як доказ надання кредитних коштів; аналогічні порушення допущені і у виписці з рахунку. Окрім того, вказана у виписці з рахунку операція від 23 грудня 2021 року здійснена на основі документа за № 40766859-1, а це і є надана позивачем платіжна інструкція, яка не є платіжним інструментом та не є доказом надання кредитних коштів.
Зважаючи, що сторони виклали свою позицію у направлених до суду заявах по суті справи, повідомлені про час та місце судового засідання належним чином, але не скористалися своїм правом взяти участь у судовому засіданні або надати заяви про його відкладення, що не перешкоджає розгляду справи по суті, суд на підставі ст.223 ЦПК України вирішив справу без присутності учасників справи.
Відповідно до п. 1.2 кредитного договору кредит надається позичальнику на споживчі потреби шляхом зарахування кредитних коштів на рахунок позичальника № НОМЕР_1 .
На підставі п.п. 1.4.1, 1.4.2 договору позичальник зобов`язаний сплачувати банку процентну винагороду (проценти) щомісячно, в розмірі 15,00% річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту (дня списання кредитних коштів з позичкового рахунку позичальника) до моменту повного погашення заборгованості за договором, та комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості (комісія) щомісячно, в розмірі 2,35% від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1 договору. Підписанням договору Позичальник замовляє у Банку супровідні послуги з обслуговування кредитної заборгованості, що включає в себе: послуги з розрахунку суми чергового та наступних платежів, списання та зарахування коштів з метою погашення заборгованості, розрахунково-касове обслуговування заборгованості за договором та надання інформаційно-консультаційних послуг, під якими розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через системи дистанційного обслуговування в режимі 24/7 та через Довідковий центр Банку, інформування Позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування Позичальника (як усне, так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів тощо.
Протягом строку дії Договору розмір процентів та комісії залишається незмінним, крім випадків внесення змін до Договору за згодою Сторін в порядку, визначеному п.5.8 Договору (підпункт 1.4.3).
Згідно з п.2.6.1 договору, у випадку відступлення права вимоги за договором банк протягом 10 робочих днів зобов`язаний повідомити позичальника про такий факт.
Відповідно до п.5.1 договору позичальника має право протягом 14 календарних днів з дня укладення договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі у разі отримання позичальником грошових коштів.
У пункті 5.7 договору зазначено, що договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань.
Договір підписаний особисто відповідачем, отже, відповідач був ознайомлений з умовами та правилами надання банківських послуг.
Про умови кредитного договору, викладені у паспорті споживчого кредиту, відповідача було ознайомлено 23 грудня 2021 року (а.с.25-27). Зокрема, відповідача ознайомлено з наявністю у кредитора банківської ліцензії № 99 від 12 жовтня 2011 року на право надання банківських послуг (а.с.25).
29 серпня 2023 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Глобал Спліт" та АТ "Креді Агріколь Банк" укладено договір про відступлення права вимоги № 4-2023, за яким до нового кредитора перейшло право вимоги первісного кредитора до боржників за кредитними договорами.
15 вересня 2023 відбулась передача права вимоги за кредитним договором № 1/4401031 від 23 грудня 2021 року до ТОВ Глобал Спліт згідно з Додатком №1 до Договору про відступлення права вимоги № 4-2023 від 29 серпня 2023 року (а.с.29), у тому числі право вимоги до відповідача за кредитним договором № 1/4401031.
15 вересня 2023 року АТ Креді Агріколь Банк направив на ім`я відповідача повідомлення про відступлення прав вимоги за договором №4-2023 від 29 серпня 2023 року до ТОВ Глобал Спліт, яке в свою чергу стало новим кредитором та має право вимагати від відповідача погашення кредитної заборгованості згідно кредитного договору №1/4401031 від 23 грудня 2021 року та необхідність погашення кредитної заборгованості (а.с.34).
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Статтею 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" визначено, зокрема, такі терміни:
- банк - юридична особа, яка на підставі банківської ліцензії має виключне право надавати банківські послуги;
- банківська діяльність - залучення у вклади грошових коштів фізичних і юридичних осіб та розміщення зазначених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик, відкриття і ведення банківських рахунків фізичних та юридичних осіб;
- банківський кредит - будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми;
- банківська ліцензія - запис у Державному реєстрі банків про право юридичної особи або філії іноземного банку на здійснення банківської діяльності;
- видача банківської ліцензії - внесення Національним банком України до Державного реєстру банків запису про право юридичної особи або філії іноземного банку на здійснення банківської діяльності.
На підставі ч.3 ст.15 вказаного Закону слово "банк" та похідні від нього дозволяється використовувати у назві лише тим юридичним особам, які зареєстровані Національним банком України як банк і мають банківську ліцензію. Виняток становлять міжнародні організації, що діють на території України відповідно до міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та законодавства України.
Статтею 19 вказаного Закону передбачено, що Національний банк України протягом двох робочих днів з дня прийняття рішення про видачу банківської ліцензії вносить відповідний запис до Державного реєстру банків та надає банку витяг з Державного реєстру банків про видачу банківської ліцензії. Юридична особа набуває статусу банку і право на здійснення банківської діяльності після видачі їй банківської ліцензії. Національний банк України розміщує інформацію про видані банківські ліцензії на сторінці офіційного Інтернет-представництва Національного банку України у визначеному ним порядку.
Про наявність такої ліцензії зазначено і у паспорті споживчого кредиту, з яким ознайомився та погодився відповідач перед укладенням кредитного договору.
Згідно зі ст. 12, ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Такі дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина перша статті 95 ЦПК України).
Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Суд не бере до уваги докази, отримані з порушенням порядку, встановленого законом (ст.78 ЦПК України).
Статтею 81 ЦПК України встановлено, що обов`язок доведення обставин, на які зроблено посилання як на підставу заявлених вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, покладається на учасників справи, у тому числі і на позивача. Обставини мають бути підтверджені належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами (ст.77-ст.80 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях і суд не вправі збирати докази, що стосуються предмета спору, за своєю ініціативою, крім конкретних випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України:
- назву документа (форми);
- дату складання;
- назву підприємства, від імені якого складено документ;
- зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;
- посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;
- особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.
Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.
На підставі ст.68 Закону України "Про банки і банківську діяльність" банки зобов`язані вести бухгалтерський облік та складати фінансову звітність відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та міжнародних стандартів фінансової звітності. Бухгалтерський облік має забезпечувати своєчасне та повне відображення всіх банківських операцій та надання користувачам достовірної інформації про стан активів і зобов`язань, результати фінансової діяльності та їх зміни.
Національний банк України встановлює для банків, банківських груп: перелік, форми звітності або вимоги до форм, перелік показників та порядок їх формування, періодичність та строки подання звітності, порядок подання та оприлюднення фінансової звітності (річної фінансової звітності, річної консолідованої фінансової звітності, проміжної фінансової звітності, консолідованої проміжної фінансової звітності), консолідованої та субконсолідованої звітності (ч.3 ст.69 Закону України "Про банки і банківську діяльність").
Пунктом 58 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 (у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) передбачалось, що банк самостійно розробляє форми регістрів синтетичного та аналітичного обліку, які повинні містити назву, період реєстрації операції, прізвища і підписи або інші дані, що дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у їх складанні.
Особові рахунки є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня (п.60 вказаного Положення).
Згідно з п.61 цього Положення, форма особових рахунків затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення. Особові рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити:
1) номер особового рахунку;
2) дату здійснення останньої (попередньої) операції;
3) дату здійснення поточної операції;
4) код банку, у якому відкрито рахунок;
6) суму вхідного залишку за рахунком;
7) код банку-кореспондента;
8) номер рахунку кореспондента;
10) суму операції (відповідно за дебетом або кредитом);
11) суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку;
12) суму вихідного залишку.
На підставі п.62 вказаного Положення виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Надані суду виписки з особових рахунків відповідача відповідають зазначеним вимогам та враховуються судом як належні і допустимі докази видачі кредиту та заборгованості за кредитним договором і її розміру.
З цих же підстав суд вважає належним та допустимим доказом переказу коштів банку на банківський рахунок відповідача платіжну інструкцію № 40766859-1, яка є внутрішнім банківським документом первинного обліку щодо переведення коштів між рахунками цього ж банку, містить реквізити, які дозволяють встановити зміст банківської операції, час її здійснення, підпис та номерну печатку АТ "Креді Агріколь Банк", що дозволяє ідентифікувати особу, яка здійснила операцію.
У своїй сукупності надані позивачем первинні банківські документи узгоджуються між собою та з наданими позивачем розрахунками заборгованості, а також зі змістом укладеного відповідачем та АТ "Креді Агріколь Банк" кредитного договору, паспортом споживчого кредиту та у своїй сукупності свідчать про доведеність викладених позивачем обставин щодо виникнення зобов"язань відповідача за вказаним кредитним договором та розміру заборгованості.
Суд враховує, що відповідно до вказаних доказів відповідач не лише отримав кредитні кошти, а й частково сплачував платежі за кредитним договором, що свідчить про його згоду з умовами такого договору та його визнання.
Заперечень проти розміру заборгованості відповідачем не заявлено, а тому, враховуючи, що наданий позивачем розрахунок заборгованості узгоджується зі змістом кредитного договору та первинними банківськими документами, суд вважає наведений позивачем розрахунок обгрунтованим.
На підставі п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з ч.1 ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Таким чином, у зв"язку з укладенням договору № 4-2023 від 29 серпня 2023 року до позивача перейшло право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором.
У зв"язку з викладеним суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.
На підставі належної оцінки зібраних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором є обгрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.13, 206, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд -
у х в а л и в :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Глобал Спліт до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.
Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду.
Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя: