Справа №185/1784/25
Провадження № 2/0198/203/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2025 року Юр"ївський районний суд Дніпропетровської області Білинський М.В., при секретарі Літвіченко В.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження (в підготовчому судовому засіданні) цивільну справу за позовом ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулося ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 14.03.2024 року в місті Павлоград Дніпропетровскій області на перехресті вул. Дніпровської та вул. Успенська, відбулася ДТП за участю автомобіля «BMW» р.н.з. НОМЕР_1 під керуванням відповідача, автомобілем «Nissan» р.н.з НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 та автомобілем «ВАЗ 21011» р.н.з « НОМЕР_3 ».

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.04.2024 року у справі №185/2811/24 винним у вищевказаному ДТП визнаний відповідач. Дана постанова набрала законної сили у квітні 2024 року(а.с. 15).

Внаслідок ДТП автомобіль «Nissan» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 отримав пошкодження, а його власник зазнав матеріальних збитків. Заподіяна шкода, яка виникла внаслідок ДТП не була відшкодована відповідачем потерпілій особі.

Цивільно-правова відповідальність потерпілого була застрахована, що підтверджується полісом №216479554, страховик ПрАТ СК «Євроінс Україна».

У зв`язку з настанням вищевказаної події ОСОБА_2 (власник автомобіля «Nissan») з метою отримання відшкодування звернувся до ПрАТ СК «Євроінс Україна» із відповідною заявою про виплату відшкодування і було здійснено страхову виплату потерпілому ОСОБА_2 72553,04 грн.

Частину згаданої виплати (та судовий збір) позивач просить стягнути з відповідача.

Ухвалою судді відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Позивач у своїх заявах просив провести розгляд справи без його участі.

Відповідач звернувся до суду із письмовою заявою (а.с. 59) просив провести розгляд справи без його участі, визнав позовні вимоги в повному обсязі.

Фіксація судового засідання не здійснювалася.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони грунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дійшов таких висновків.

Згідно з приписами ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду на статтю 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень статей 77, 81 ЦПК України Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 14.03.2024 року у м. Павлограді Дніпропетровської області перехресті вул. Дніпровської та вул. Успенська, за участю автомобіля «BMW» р.н.з. НОМЕР_1 під керуванням відповідача, автомобілем «Nissan» р.н.з НОМЕР_2 та автомобілем «ВАЗ 21011» р.н.з « НОМЕР_3 » під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень.

Відповідно до Постанови Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.04.2024 року у справі №185/2811/24 винним у вищевказаній ДТП визнаний відповідач. Дана постанова набрала законної сили у квітні 2024 року (а.с. 15).

Згідно висновку оцінювача-автотоварознавця (а.с.18-32), встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Nissan» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , становить 75753,04 грн.

Виплачено потерпілому було 72553,04 грн. (згідно платіжної інструкції а.с. 33).

Основним нормативним документом, що регулює правовідносини в даній сфері правовідносин є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV (далі - Закон № 1961-IV).

Відповідно до ст. 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст. 22 Закону № 1961-IV, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди житію, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону № 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу страховиком відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ст. 36 Закону № 1961-IV страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 21.1. ст. 21 Закону № 1961-IV з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

На виконання вимог Закону України № 1961-IV цивільно-правова відповідальність Відповідача на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована.

Відповідно до п. 39.1. ст. 39 Закону № 1961-IV Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до пп. а) п. 41.1. ст. 41 Закону № 1961-ІУ МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Згідно ст. 29 Закону № 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону № 1961-ІУ страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Відповідно до п. 4 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільний і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 р. розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у особи, яка її завдала за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга ст. 1166 ЦК України) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК України, пункт 1 частини 2 ст. 1167 ЦК України). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Відповідно до п. 6 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільний і кримінальних справ №4 від 01.03.2013р. особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).

Отже, оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то відповідач, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана відшкодувати в порядку позивачу завдану шкоду.

Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обгрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження під час розгляду справи судом, вони є достовірними та обгрунтованими, підтверджені належними та допустимими письмовими доказами, які не викликають у суду сумніву, а тому за встановлених обставин та з урахуванням зазначених законодавчих приписів суд вважає встановленим, що ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» має право вимоги в розмірі виплаченого страхового відшкодування до відповідача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 36276,52 грн за сплачені потерпілому кошти.

Щодо судового збору:

-позивач при зверненні до суду сплатив 2422,40 грн. (подав позов через підсистему «Електронний суд»), дане підтверджується (а.с. 7, 50). При цьому, в прохальній частині позову помилково вказав, що ним було сплачено 3028,00 грн.;

-відповідно до положень статей 141, 142 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, належить повернути позивачу 50 відсотків судового збору з державного бюджету та стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 1 211,20 грн.

Керуючись Законом України «Про страхування», Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 993, 979, 1166, 1187, 1188, 1191, 1194 ЦК України, ст. ст. 10, 12, 13, 76-83, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273-279, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (місце реєстрації - АДРЕСА_1 РНКПП НОМЕР_4 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» (03150, м.Київ, Велика Васильківська (Червоноармійська), 102, ) завдану суму сплаченого потерпілому майнового відшкодування в розмірі 36276 (тридцять шість тисяч двісті сімдесят шість) гривень 52 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (місце реєстрації - АДРЕСА_1 РНКПП НОМЕР_4 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» (03150, м.Київ, Велика Васильківська (Червоноармійська), 102, ) сплачений судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 коп.

Зобов`язати Головне управління Державної Казначейської служби України у Дніпропетровській області повернути Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Євроінс Україна» (03150, м.Київ, Велика Васильківська (Червоноармійська), 102, Код ) з державного бюджету судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 коп., сплачений при поданні позову на р/р НОМЕР_5 , за платіжною інструкцією № 25441 від 14.01.2025 в АТ «Укргазбанк».

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М. В. Білинський