ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 951/187/24Головуючий у 1-й інстанції Гриновець О. Б.
Провадження № 22-ц/817/499/25 Доповідач - Храпак Н.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2025 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Гірський Б. О., Костів О. З.,

за участі секретаря Гичко К.С.

та представника ОСОБА_1 - адвоката Репехи Б.Г., заявника ОСОБА_2 , його представника - адвоката Головацького В.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 951/187/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , інтереси якого представляє адвокат Головацький Василь Федорович, на рішення Козівського районного суду Тернопільської області від 18 березня 2025 року, ухваленого суддею Гриновець О.Б., повний текст якого складено 24 березня 2025 року, у справі за заявою ОСОБА_2 , особа щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною ОСОБА_1 , заінтересована особа: орган опіки та піклування Козівської селищної ради Тернопільської області про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна,-

В С Т А Н О В И В:

у березні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про визнання фізичної особи - ОСОБА_1 недієздатним та встановлення над ним опіки, призначення опікуна, заінтересована особа: орган опіки та піклування Козівської селищної ради Тернопільської області.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що ОСОБА_1 є його шваґром, рідним братом дружини заявника. З 24.11.2023 він постійно здійснює догляд за своїм родичем, оскільки останній є особою з інвалідністю другої групи з дитинства, страждає на важкий психічний розлад, потребує постійного стороннього догляду та не може самостійно забезпечити своє існування.

Зазначає, що єдиним близьким родичем ОСОБА_1 є його сестра ОСОБА_3 , яка не може здійснювати за ним догляд у зв`язку із зайнятістю на роботі. Інших близьких родичів чи членів сім`ї, які б могли здійснювати догляд за ОСОБА_1 немає.

Оскільки ОСОБА_1 не усвідомлює значення своїх дій, не може керувати ними та потребує стороннього догляду, а він має можливість і бажання доглядати за ним, просить суд заяву задовольнити.

Рішенням Козівського районного суду Тернопільської області від 18 березня 2025 року задоволено частково заяву ОСОБА_2 , особа щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною ОСОБА_1 , заінтересована особа: орган опіки та піклування Козівської селищної ради Тернопільської області про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна.

Визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 недієздатним.

Встановлено над ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 опіку.

Відмовлено у задоволенні іншої частини заяви.

Тимчасово покладено обов`язки опікуна над ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на опікунську раду виконавчого комітету Козівської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області.

Строк дії рішення визначено тривалістю 2 (два) роки з моменту набрання ним законної сили.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - адвокат Головацький В.Ф. просить скасувати рішення Козівського районного суду Тернопільської області від 18 березня 2025 року в частині відмови у задоволенні заяви та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги про призначення ОСОБА_2 опікуном над ОСОБА_1 . Просить повторно дослідити заяву ОСОБА_2 з додатками, яка була подана на розгляд опікунської ради Козівської селищної ради, акти обстеження житлово - побутових умов проживання сім`ї від 18.02.2025 року та 01.04.2024 року, подання про призначення опікуна та Висновок опікунської ради Козівської селищної ради № 36 від 21.02.2025 року.

В обґрунтування апеляційної скарги представник заявника зазначив, що оскаржуване рішення в цій частині є незаконним та таким, що підлягає до скасування.

Вказує на те, що судом неправильно надана оцінка обставинам справи, які мають значення для справи та не досліджені подані ним докази. Твердження суду про те, що опікунська рада при винесенні рішення не врахувала наявність інших родичів недієздатного, зокрема його сестри ОСОБА_3 не відповідають дійсності.

В матеріалах справи, яка подавалась заявником на розгляд опікунської ради, міститься заява ОСОБА_3 про те, що вона не має можливості здійснювати опіку над своїм братом у зв`язку із тим, що працює старостою сіл Теофіпілка, Вікторівка, Плоске Козівської селищної громади Тернопільського району, тому не заперечує щоб таку опіку здійснював її чоловік ОСОБА_2 , оскільки інших родичів у ОСОБА_1 не має.

Посилання суд першої інстанції на те, що у висновку опікунської ради належним чином не висвітлено родинні стосунки недієздатного ОСОБА_1 із заявником не заслуговують на увагу, оскільки у рішенні та поданні опікунської ради чітко встановлено, що заявник є чоловіком рідної сестри ОСОБА_1 . Опікунською радою було встановлено, що батьки недієздатного ОСОБА_1 померли, рідна сестра працює старостою Теофіпільського старостинського округу Козівської селищної громади, інші родичі, які могли б бути опікунами відсутні.

Окрім того, судом не вірно застосовано ч. 4 ст. 63 ЦК України, відповідно до якої опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Не враховано те, що згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно Акту обстеження житлово - побутових умов проживання сім`ї від 18.02.2025 року заявник ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проживають разом, ведуть спільне господарство, пов`язані спільним побутом. Між ними є відносини притаманні членам однієї сім`ї. Тому, висновок суду про те, що призначення опікуном чоловіка рідної сестри ОСОБА_1 не відповідає положенням ст. 63 ЦК України є необґрунтованим та суперечить змісту ч. 2 ст. 3 СК України.

Відзив на апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Головацького В.Ф. до суду апеляційної інстанції не поступав.

У судовому засіданні ОСОБА_2 та його представник - адвокат Головацький В.Ф. апеляційну скаргу підтримали з мотивів, викладених у ній.

Представник особи щодо якої розглядається питання щодо визнання його недієздатним ОСОБА_1 - адвокат Репеха Б.Г., у судовому засіданні апеляційну скаргу визнав і просив її задовольнити.

Орган опіки та піклування Козівської селищної ради Тернопільської області повідомлявся про розгляд справи шляхом направлення судової повістки до електронного кабінету, про що в матеріалах справи наявна довідка про доставку електронного документа, проте в судове засідання не з`явився.

Відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розгляд справи проводити у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про дату, час і місце слухання справи.

Розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, проаналізувавши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи, що заявником фактично оскаржується рішення Козівського районного суду Тернопільської області від 18 березня 2025 року лише в частині відмови у призначенні опікуна, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість судового рішення лише в частині, яка оскаржується.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є шваґром заявника, тобто рідним братом дружини, що підтверджується копіями свідоцтв про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 від 08.06.1974 та ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 01.02.2001, в графі про батьків ОСОБА_5 зазначений як батько, ОСОБА_6 як мати; копією свідоцтва про одруження ОСОБА_2 з ОСОБА_4 серії НОМЕР_3 від 06.06.1997 (а.с. 9, 10, 12).

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 29.03.2024 (а.с. 41).

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що видно з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 17.11.2005 (а. с. 42).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є особою з інвалідністю другої групи з дитинства, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 14.03.2002 (а. с. 14).

Згідно з акту на підтвердження факту спільного проживання, затвердженого тимчасово виконуючим обов`язки старости Теофіпільського старостинського округу І. Мидло від 01.04.2024, ОСОБА_2 постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом із шваґром ОСОБА_1 , який є особою з інвалідністю другої групи, здійснює за ним догляд, надає допомогу у повсякденному житті (а.с. 40).

ОСОБА_3 не заперечує щодо призначення заявника опікуном ОСОБА_1 ( с. 17).

Згідно з висновку судово-психіатричного експерта № 852 від 07 листопада 2024 року Тернопільської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» ОСОБА_1 страждає на аномалію інтелектуального розвитку у вигляді помірної розумової відсталості, що сягає рівня вираженого недоумства. Дане захворювання є стійким хронічним психічним розладом. ОСОБА_1 не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 85, 86).

Рішенням виконавчого комітету Козівської селищної ради Тернопільської області від 21.02.2025 № 36 затверджено висновок опікунської ради про доцільність встановлення опіки над ОСОБА_1 та призначення йому опікуна ОСОБА_2 (а.с. 92-95).

Задовольняючи заяву про визнання особи недієздатною та відмовляючи у призначенні опікуном ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, а тому потребує опікуна, однак рішення опікунської ради виконавчого комітету Козівської селищної ради Тернопільської області щодо призначення заявника опікуном над недієздатним ОСОБА_1 , належним чином не мотивовано, видане без повного з`ясування обставин справи, не було врахованого наявність інших родичів недієздатного, які б могли здійснювати опіку над ним, що свідчить про застосування формального підходу до вирішення питання про призначення ОСОБА_7 опікуном.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується з огляду на таке.

Відповідно до статті 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння; недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод (абзац третій підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 01 червня 2016 року № 2-рп/2016).

Згідно зі статтею 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до статті 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

У частині першій статті 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна (частина перша статті 300 ЦПК України).

Відповідно до статті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

Положеннями статті 63 ЦК України передбачено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Як зазначено Верховним Судом у постанові від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20, при призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Таке подання не є рішенням за процесуальним статусом та має для суду лише рекомендаційний характер, і при постановленні судом рішення по справі не має пріоритетного значення, та може бути враховане на розсуд суду.

Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88.

Отже, призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка.

Системний аналіз наведених норм права указує, що обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 736/1508/17 (провадження № 61-39361св18).

При призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб (п.3.1 Правил опіки та піклування).

Опікунами не можуть бути особи, які: не досягли 18 років; визнані в установленому порядку недієздатними або обмежено дієздатними, перебувають на обліку або лікуються в психоневрологічних та наркологічних закладах; раніше були опікунами чи піклувальниками та з їх вини опіку чи піклування було припинено; позбавлені батьківських прав; інтереси яких суперечать інтересам осіб, що підлягають опіці чи піклуванню; засуджені за скоєння тяжкого злочину (п. 3.2 Правил).

У справі, що переглядається, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що подання органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Козівської селищної ради від 20.02.2025 про призначення ОСОБА_2 опікуном над недієздатним швагром ОСОБА_1 надане без повного з`ясування обставин справи, так як не було враховано наявність близьких родичів недієздатного, які б могли здійснювати опіку над ним, не містить належного обґрунтування з посиланням на докази, щодо можливості заявника бути опікуном та визначення конкретних обставин, які зумовлюють необхідність такого призначення, а містить лише посилання на можливість заявника бути опікуном та відсутність заперечень проти цього з боку інших родичів: сестри ОСОБА_3 .

Також у поданні органу опіки і піклування відсутня будь-яка інформація про те, чи відповідатиме таке призначення якнайкращим інтересам ОСОБА_1 та чи сприятиме його нормальному життєзабезпеченню.

Таким чином, подання органу опіки і піклування не відповідає вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_3 не має можливості здійснювати опіку над своїм братом у зв`язку із тим, що працює старостою Козівської селищної громади Тернопільського району є безпідставними, оскільки доказів на підтвердження неможливості здійснювати догляд за ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Також не заслуговують на увагу аргументи заявник про те, що у зв`язку з відмовою в задоволенні заяви про призначення опікуна обов`язки опікуна ні на кого не покладено, з огляду на те, що відмова в задоволенні таких вимог не позбавляє орган опіки та піклування вирішити питання опіки над недієздатним ОСОБА_1 відповідно до вимог законодавства.

Тому, з огляду на це, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що заява в частині призначення заявника ОСОБА_2 опікуном щодо ОСОБА_1 , задоволенню не підлягає.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 , інтереси якого представляє адвокат Головацький В.Ф. слід залишити без задоволення, а рішення Козівського районного суду Тернопільської області від 18 березня 2025 року залишити без змін, оскільки висновки місцевого суду відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами матеріального та процесуального права, які судом застосовані правильно, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 259, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , інтереси якого представляє адвокат Головацький Василь Федорович залишити без задоволення.

Рішення Козівського районного суду Тернопільської області від 18 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 06 червня 2025 року.

Головуюча Н.М. Храпак

Судді: Б.О. Гірський

О.З. Костів