ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2025 року

м. Харків

справа № 642/991/25

провадження № 22-ц/818/3003/25

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів Пилипчук Н.П., Яцини В.Б.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 24 березня 2025 року постановлену у складі судді Шрамко Л.Л., -

УСТАНОВИВ:

У лютому 2022 року представник ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 .

В обґрунтування посилалася на те, що з 11 серпня 2006 року вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають двох повнолітніх дітей. Позивачем зазначено, що останні 5 років шлюбні стосунки погіршувались. Відповідач поступив на службу у ЗСУ, з цього періоду, близко 2 років, сторони припинили мешкати разом та мати шлюбні відносини. Бажання перебувати у шлюбі та продовження шлюбних відносин з відповідачем відсутнє. Відповідач не бажає звертатись до органів РАСЦ із заявою про розірвання шлюбу, тому позивачка змушена звернутись з позовною заявою до суду.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 24 березня 2025 року зупинено провадження у справі.

Ухвала мотивована тим, що станом на 24 березня 2025 року старший лейтенант ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , тому провадження у справі зупинив до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи та порушення норм матеріального і процесуального права, просить ухвалу скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд не повно встановив обставини у справі та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі. А саме, суд не зважив на те, що ОСОБА_2 , окрім довідки про перебування на військовій службі не надав жодного документу, який би підтвердив, що він не має змоги прибувати у засідання суду, у тому числі приймати участь у порядку відеоконференцзв`язку. Зазначив, що ОСОБА_2 , хоча і перебуває на військовій службі, але безпосередньо участі у бойових діях не приймає, несе службу у тиловій частині. Суд також не прийняв до уваги, що сторони не змогли дійти обопільної згоди на подання заяви в органи РАЦС про розірвання шлюбу, хоча, юридично, мали таку змогу, оскільки неповнолітніх дітей не мають, а несення служби у ЗСУ наразі фактично є підставою до утримання ОСОБА_1 у шлюбі, що є неприпустимим з огляду на Конституцію України як норму прямої дії.

28.04.2025 року надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_2 в якому просить залишити оскаржувану ухвалу суду без змін, а скаргу без задоволення.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що для зупинення провадження на підставі ст. 251 ЦПК України достатнім є факт перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, у складі Збройних Сил України або інших утворень відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. Відповідачем надано докази його перебування у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України мають таку загальну структуру: Генеральний штаб Збройних Сил України; Командування об`єднаних сил Збройних Сил України; види Збройних Сил України - Сухопутні війська, Повітряні Сили, Військово-Морські Сили; окремі роди сил Збройних Сил України - Сили спеціальних операцій, Сили територіальної оборони, Сили логістики, Сили підтримки, Медичні сили; окремі роди військ Збройних Сил України - Десантно-штурмові війська, Війська зв`язку та кібербезпеки; органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, що не належать до видів та окремих родів військ (сил) Збройних Сил України.

Організаційно Збройні Сили України складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, установ та організацій.

Ст. 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що військове формування - створена відповідно до законодавства України сукупність військових з`єднань і частин та органів управління ними, які комплектуються військовослужбовцями і призначені для оборони України, захисту її суверенітету, державної незалежності і національних інтересів, територіальної цілісності і недоторканності у разі збройної агресії, збройного конфлікту чи загрози нападу шляхом безпосереднього ведення воєнних (бойових) дій.

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб та оголошено проведення загальної мобілізації. В подальшому Указами Президента України строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався.

Верховний Суд чітко сформулював позицію, за якою для зупинення судом провадження у справі з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України в матеріалах цивільної справи мають бути докази перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, а також того, що такі підрозділи переведені на воєнний стан, зокрема беруть участь у виконанні бойових завдань.

Вказана правова позиція знайшла своє відображення зокрема в судових рішеннях Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 29.08.2022 року в справі № 461/5209/19, від 21.12.2022 року у справі № 456/2541/19 , тощо.

Подаючи клопотання про зупинення провадження у справі, відповідач послався на довідку військової частини НОМЕР_1 від 04.03.2025 року №35, яка долучена до матеріалів справи. Зі змісту вказаної довідки вбачається, що старший лейтенант ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 .

Судова колегія зазначає, що станом на час вирішення питання про зупинення провадження у даній справі матеріали справи не містять достовірних офіційних доказів (довідок, розпоряджень, наказів тощо ) на підтвердження того, що відповідач ОСОБА_2 перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формуваннях, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 29 березня 2023 року у справі №756/3462/20.

Оскільки матеріали справи не містять відповідних доказів на підтвердження перебування ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України або інших утвореннях, відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі відповідно до п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України.

Той факт, що відповідач є військовослужбовцем не є підставою для зупинення провадження у справі за відсутності доказів проходження служби у підрозділі, що бере участь у виконанні бойових завдань.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про наявність підстав, визначених у п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, для зупинення провадження у цій справі.

Натомість необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на зазначене апеляційна скарга ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а ухвала Ленінського районного суду м.Харкова від 24 березня 2025 року скасуванню з направленям справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Питання щодо розподілу судових витрат відповідно до положень частини 13 статті 141 ЦПК України підлягає вирішенню одночасно з ухваленням остаточного вирішення справи по суті.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 374, ст.379, ст. ст. 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Горлач Олени Сергіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м.Харкова від 24 березня 2025 року скасувати.

Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 06 червня 2025 року.

Головуючий О. Ю. Тичкова

Судді Н.П.Пилипчук

В.Б. Яцина