Справа № 645/3614/25
Провадження № 2/645/2129/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

06 червня 2025 року м. Харків

Суддя Немишлянського районного суду м.Харкова Шевченко Г.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить суд: стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на користь повнолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 25 відсотків зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, строк стягнення до 27.03.2026р.

Ознайомившись із матеріалами позовної заяви, вважаю що подану заяву слід залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України заява повинна містити виклад обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Законодавець встановлює обов`язок батька/матері надавати матеріальну допомогу дитині після досягнення нею повноліття у разі, якщо вони можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 13.04.2021 року у справі 308/4214/18.

Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки в розмірі 25% з усіх видів заробітку (доходу), яка продовжує навчання, посилаючись на те, що відповідач є військовослужбовцем ЗСУ, і може надавати матеріальну допомогу.

Як зазначає Пленум Верховного Суду України у постанові №2 від 12.06.2009р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у позовній заяві повинні міститися не лише позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину».

Як передбачено ст.. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182цього Кодексу.

Водночас, в порушення вимог п. п. 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачем у позовній заяві позовні вимоги сформульовані нечітко і незрозуміло, не викладено обставини, якими вона обґрунтовує свої вимоги, зокрема: яким чином нею визначався розмір аліментів, яка вартість проживання, не обґрунтовано період стягнення (до 27.03.2026 року), оскільки відповідно до наявної довідки Харківського НЕУ ім. С.Кузнеця, строк навчання в закладі, до 30.06.2025 року, не зазначено з якого часу слід обраховувати стягнення, не вказані відомості про вартість проїзду, харчування, відомостей про отримання позивачем стипендії, інших витрат на навчання тощо.

У позовній заяві не обґрунтовано якими доказами ці обставини підтверджуються.

Відповідно до п. п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22 лютого 2024 року у справі №990/150/23 роз`яснила, що зміст позовних вимог це максимально чітко і зрозуміло сформовані визначення способу захисту порушеного права, свободи чи інтересу у прохальній частині позову, які повинні бути конкретизовані.

Від змісту поданої до суду позовної заяви залежать дії судді при вирішенні питання про відкриття провадження у справі і проведення подальших підготовчих дій для розгляду справи по суті, у тому числі й про її судову юрисдикцію та підсудність, про залучення у процес інших осіб, дослідження доказів тощо. Також, від змісту позовної заяви залежить позиція відповідача, який, як і позивач, має право на судовий захист, а для реалізації цього права має бути обізнаний з тим, які вимоги до нього заявлені, з яких підстав і якими доказами це підтверджується. Уже на стадії пред`явлення позову позивач повинен довести певне коло фактів, що мають процесуальне значення, мається на увазі доведення фактів наявності передумов права на пред`явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред`явлення.

Враховуючи викладене, позивачу пропонується конкретизувати прохальну частину позовної заяви у відповідності до вимог чинного законодавства, виклавши позовну заяву в новій редакції та надавши її відповідно до кількості учасників процесу.

Крім того, позивачкою не додано доказів, що підтверджують можливість надання матеріальної допомоги відповідачем, доказів на підтвердження доходів відповідача, та відомостей про те, чи перебувають на його утриманні інші особи, що відповідно до положень Сімейного Кодексу України має суттєве значення при розгляді даної справи.

Крім того, позовна заява не містить відомостей про наявність або відсутність у сторін електронних кабінетів.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175 - 177 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на вище зазначене, вважаю, що позовна заява підлягає залишенню без руху, з наданням позивачеві строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. 175 - 177, 185 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів - залишити без руху.

Роз`яснити позивачу його право протягом десяти днів з дня отримання ухвали усунути виявлені недоліки, шляхом подання заяви з додержанням вимог встановлених ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя Г.С. Шевченко