Номер провадження: 22-ц/813/471/25
Справа № 497/10/23
Головуючий у першій інстанції Висоцький С.О.
Доповідач Карташов О. Ю.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Карташова О.Ю.

суддів: Коновалової В.А., Лозко Ю.П.

розглянувши в порядку спрощеного провадження (без повідомлення учасників справи відповідно до ст. 369 ЦПК України) цивільну справу

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС»

на заочне рішення Болградського районного суду Одеської області від 30 травня 2023 року

по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання фінансових послуг «Стандартний» № 468 від 04.04.2021 року, яка станом на день підготовки позову становить 61188,90 грн; судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2481,00 грн та витрати на правову допомогу в сумі 9000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 04.04.2021 року ТОВ «Служба миттєвого кредитування та ОСОБА_1 уклали договір про надання фінансових послуг №468 «Стандартний», згідно з п. 1.1 якого, товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 5900,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил. Відповідно до п.п.1.2,1.3 договору, кредит надається на строк, зазначений в заяві-анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід`ємною його частиною, орієнтовний строк повернення кредиту 16 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 16 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів. На виконання умов договору позичальником перераховано грошові кошти в сум 5900,00 грн.

01.12.2012 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та товариством укладено договір факторингу № 1-12, відповідно до якого товариство відступило на користь ТОВ Вердикт Капітал» право грошової вимоги до боржників за договорами, у т.ч. за договором, що укладений між товариством та позичальником, а також ТОВ «Вердикт Капітал» одержало право (замість товариства) вимагати від боржника виконання всіх грошових зобов`язань за договором, право вимоги за яким передано. Загальний розмір заборгованості до повернення грошових коштів та сплаті процентів за користування кредитом, пені, комісії та інфляційних втрат, що підлягає стягненню з відповідача, відповідно до розрахунку заборгованості, станом на день підготовки позову становить 61188,90 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Болградського районного суду Одеської області від 30.05.2023 року позовні вимоги задоволені частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт капітал» заборгованість за договором про надання фінансових послуг № 468 від 04.04.2021 року у розмірі 7788,00 грн, в тому числі заборгованість за тілом кредиту - 5900 грн, за відсотками 1888,00 грн; стягнуто з ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 315,78 грн. У задоволенні іншої частині позовних вимог суд вирішив відмовити.

Задовольняючи частково заявлені позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що строк кредитування сторонами договору узгоджено 16 днів з відповідним нарахуванням відсотків в розмірі 1888,00 грн, тому нарахування відсотків за період після 19.04.2021 не відповідає вимогам закону та є безпідставним.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ТОВ «ДЕБТ ФОРС» просить оскаржуване рішення Болградського районного суду Одеської області від 30.05.2023 року скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на незаконність судового рішення, ухвалення з неповним дослідженням всіх обставин, які мають значення для справи.

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором відсотки за кредитом припиняється. Рішенням суду встановлено, що відповідачем не виконано зобов`язання за договором про надання фінансових послуг від 04.04.2021 року, відповідно з нього підлягає стягненню на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість за цим правочином. Скаржник вказує, що кредитний договір є таким, що укладений з додержанням вимог закону, у тому числі в частині письмової форми, волевиявлення на укладення якого відповідач виявив у момент досягнення згоди з усіма істотними умовами, направивши позивачеві відповідь про прийняття пропозиції укласти електронний кредитний договір у формі електронного повідомлення, котра була підписана електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

Також наголошує на тому, що зі змісту договору вбачається наявність умов щодо нарахування відсотків, з котрими ОСОБА_1 була ознайомлена та надала свою згоду. До того ж, зміст договору передбачає, що нарахування 2 % за кожен день користування кредитом застосовуються виключно за умови сплати всіх нарахованих відсотків за користування кредитними коштами не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту. Відповідно, якщо позичальником не сплачено відсотки на 18 день з моменту отримання кредиту, то застосовуються інші умови користування кредитом, тобто, починаючи із тридцятого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту нараховується відсоткова ставка на рівні 7,67 % за кожен день користування, протягом фактичного строку, але обмежуючись граничним строком кредитування в рік.

Позиція учасників справи

Учасники провадження своїм правом передбаченим положеннями ст. 360 ЦПК України не скористалися, відзив на адресу суду не надходив.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Оскільки справа є малозначною, то розгляд апеляційної скарги проводиться без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час та місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи завчасно розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Зі змісту ст. 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить апеляційний суд

Як вбачається з матеріалів справи, 04.04.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансових послуг № 468, за умовами якого товариство зобов`язується надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті та складає 5 900 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, додатків і правил (п.1.1).

Згідно з п.1.6 договору датою прийняття (акцепту) та підписання кредитного договору (всіх без виключення його складових, а саме: цього договору; самої заяви-анкети; правил, паспорту кредиту; повідомлення суб`єкта персональних даних про його права, визначені ЗУ «Про захист персональних даних», мету збору даних, склад та зміст зібраних персональних даних, та осіб, яким передаються його персональні дані) вважається дата складання та підписання сторонами заяви-анкети. Заява-анкета підписується сторонами шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідно до правил та ЗУ «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач підписала кредитний договорів в електронній формі одноразовим ідентифікатором.

Кредитор перерахував позичальнику грошові кошти, однак позичальник належним чином не виконав умови договору, в результаті чого утворилась заборгованість. Тому кредитор звернувся до суду з відповідним позовом.

З наданих апелянтом документів вбачається, що 09.03.2023 року ТОВ «Вердикт капітал» відступили ТОВ «Кампсіс фінанс» право вимоги за кредитним договором від 04.04.2021 року на підставі Договору № 09-03/23 про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги.

В подальшому, 08.05.2023 року ТОВ «Кампсіс фінанс» відступили ТОВ «ДЕБТ ФОРС» право вимоги за кредитним договором від 04.04.2021 року на підставі Договору № 08-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги.

За умовами кредитного договору від 04.04.2021 року кредит надається на строк, зазначений у заяві-анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід`ємною його частиною (п.1.2).

Орієнтовний строк повернення кредиту - 16 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 16 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів (п.1.3).

Відповідно до п. 1.4 договору проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування (далі - «процентна ставка»), протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі:

а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту;

б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4.а);

в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4.б);

г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4.в);

д) тип процентної ставки - фіксована.

Відповідно до пп. 1.4.1, 1.4.2 договору нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту, в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати. В разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 16 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом.

Згідно з п.1.9 договору граничний строк кредитування (строк дії договору): 1 рік.

В Заяві-анкеті, яка є Додатком № 1 до договору кредиту зазначено, що «орієнтовний строк кредиту складає 16 днів з моменту отримання кредиту. Нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту. Строком на 365 днів з правом повернення достроково та зобов`язуюсь повернути кредит у розмірі 5900 грн та сплатити проценти у розмірі 1 888 грн».

В графіку платежів, який є Додатком № 2 до договору кредиту, зазначений строк кредиту 16 днів.

Крім того, відповідно до Паспорту споживчого кредиту, наданого позивачем, строк кредитування складає 16 днів.

Згідно зі ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

За ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За ст. 637 ЦК України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до статті 213 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами).

На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину.

При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів.

Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з`ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін.

Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення

Як роз`яснив Верховний Суд у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду в постанові від 18 квітня 2018 року у справі № 753/11000/14: «Якщо з`ясувати справжній зміст відповідної умови договору неможливо за допомогою загальних підходів до тлумачення змісту правочину, передбачених у частинах третій та четвертій статті 213 ЦК України, слід застосовувати тлумачення contra proferentem. Contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав). Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови.

Положення ст. 1048 ЦК України надають кредитору право нараховувати проценти на отриману позику в межах погодженого строку кредитування. При цьому, кредитор втрачає право нараховувати обумовлені договором проценти на позику в разі спливу строку кредитування або у випадку пред`явлення вимоги до позичальника в порядку 1050 ЦК України (право на дострокове повернення боргу).

За змістом ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Тобто, в разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за договором, настає відповідальність, передбачена ст. 625 ЦК України та, відповідно, кредитор має право вимагати в позичальника сплатити проценти, визначені положеннями вказаної статті.

Окрім того, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав) (постанова Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 в справі № 910/4518/16).

Як було вище зазначено, відповідно до п. 1.2 кредитного договору кредит надається на строк, зазначений у заяві-анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід`ємною його частиною. За п. 1.3 орієнтовний строк повернення кредиту - 16 днів з моменту отримання кредиту. Згідно з п.1.9 договору граничний строк кредитування (строк дії договору): 1 рік. В Заяві-анкеті зазначено, що орієнтовний строк кредиту складає 16 днів з моменту отримання кредиту та міститься інформація щодо строку на 365 днів з правом повернення достроково та зобов`язання повернути кредит у розмірі 5900 грн та сплатити проценти у розмірі 1 888 грн. В графіку платежів зазначений строк кредиту 16 днів. У Паспорті споживчого кредиту, наданий позивачем, зазначено, що строк кредитування складає 16 днів.

Отже, наведене свідчить про відсутність в кредитному договорі від 04.04.2021 року чітких та зрозумілих для позичальника умов щодо реального строку кредиту та права кредитора нараховувати проценти у відповідному розмірі після закінчення строку кредитування. При цьому, за змістом положень пп. а-д п. 1.4 договору передбачено право нарахування процентів в збільшеному розмірі в разі не повернення кредиту в межах встановленого договором 16-ти денного строку (фактично відповідальність позичальника), тобто сторони не узгодили належним чином відповідальність за прострочення грошового зобов`язання відповідно до ст. 625 ЦК України щодо сплати процентів за неправомірне користування кредитом.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку по суті заявлених вимог, однак не в повному обсязі дослідив правову природу правовідносин в даній справі. Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає необхідним доповнити оскаржуване рішення в частині мотивування.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 376 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

З огляду на вищезазначені обставини справи в своїй сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення Болградського районного суду Одеської області від 30.05.2023 підлягає зміні в частині мотивування.

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст. 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС» задовольнити частково.

Заочне рішення Болградського районного суду Одеської області від 30 травня 2023 року змінити та доповнити в частині мотивування.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 05 червня 2025 року.

Головуючий О.Ю. Карташов

Судді В.А. Коновалова

Ю.П. Лозко