Справа № 646/2661/20
№ провадження 8/646/1/2025
У Х В А Л А

за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами

02.06.25 м.Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Благої І.С.,

за участі секретаря судового засідання Волікової Д.Д.,

представника відповідача - адвоката Мотляха О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова від 21.10.2020 у справі №646/2661/20 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укртрансгаз» про поновлення на роботі,

встановив:

Позивач звернувся до суду з заявою про перегляд вищевказаного рішення суду за нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що під час розгляду справи ані позивачу ані суду не були відомі наступні обставини:

-з відокремленого підрозділу АТ «Укртрансгаз» - Філії «Оператор газотранспортної системи» у 2020 році звільнено за п.1 ст.40 КЗпП України більше 7% працюючих відповідно до вимог Галузевої угоди потребує згоди Президії Центральної ради Укрнафтогазпрофспілки, якої немає;

-до Президії Центральної ради Укрнафтогазпрофспілки не надходило подання про надання згоди на вивільнення працівників, зайнятих у вищевказаній Філії.

Про ці обставини представник позивача ОСОБА_2 дізнався 27.10.2023, ознайомившись з матеріалами справи №646/2754/20 та отримавши їх копії, зокрема, службової записки відповідача, в якій зазначено кількість звільнених працівників філії за періоди з 16.12.2019 по 01.01.2020, з 01.01.2020 по 20.01.2020, з 20.01.2020 по 04.05.2020, з якої можна встановити відсотковий показник звільнених працівників. Ці обставини не були відомі позивачу та суду та при цьому мають суттєве значення, оскільки підпадають під дію Галузевої угоди. Ухвалою суду від 29.09.2020 у справі №646/2661/20 було відмовлено у витребуванні у відповідача штатного розпису філії на момент її утворення 01.06.2019, на 01.01.2020 та на час скорочення, що унеможливило встановлення відсоткового показника скорочених працівників, згоду на звільнення яких мала надавати Президія Центральної ради Укрнафтогазпрофспілки відповідно до вимог Галузевої угоди. Згідно з вищевказаною службовою запискою у філії у 2020 році було звільнено за п.1 ст.40 КЗпП України більше 7% працюючих, що відповідно до вимог п.2.3 Галузевої угоди потребує згоди Президії Центральної ради Укрнафтогазпрофспілки. Але такої згоди немає. Станом на 20.01.2020, тобто від початку попереджень про майбутні масові звільнення, кількість працівників філії складала 930 осіб. До 04.05.2020 на підставі ч.1 ст.40 КЗпП було звільнено 99 осіб, що становить 10,6 відсотків працівників. А за період з 01.01.2020, коли кількість працюючих становила 1058 працівників, до 04.05.2020 цей відсотковий показник звільнених працівників дорівнює 9,4. Протягом 2020 року у філії залишалося 227 штатних одиниць, тобто під скорочення підпадали 76 відсотків працюючих. У відповідному наказі №23 від 20.01.2020 визначено масове звільнення працівників філії з наданням цієї інформації до служби зайнятості України за місцем реєстрації відокремленого підрозділу як платника ЄСВ, а також письмові попередження працівників цих підрозділів на підставі п.1 ст.40 КЗпП. З огляду на це, а також оскільки філія є відокремленим підрозділом АТ «Укртрансгаз» та має окремий баланс, її генеральний директор на підставі п.6.5.7 Положення про філії приймає на роботу, переводить на іншу посаду та звільняє працівників філії, для якої як відокремленого підрозділу мають обов`язкову силу умови Галузевої угоди, то вивільнення працюючих у відокремленому підрозділі більше, ніж 7% працівників, потребує згоди Президія Центральної ради Укрнафтогазпрофспілки.

Представник відповідача подав відзив на заяву позивача про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами. У відзиві зазначається, що вищевказана службова записка АТ «Укртрансгаз» № 1001СЛ-23-21411, на яку посилається позивач як на нововиявлені обставини, була складена 19.09.2023, отже не є нововиявленими обставинами у розумінні ст.423 ЦПК України. Під час розгляду справи №646/2661/20 за позовом ОСОБА_1 судами апеляційної та касаційної інстанції були досліджені матеріали справи, у тому числі, витребувані у відповідача ухвалою апеляційного суду від 13.01.2021 за клопотанням позивача штатні розписи працівників філії станом на 01.06.2019 та станом на 01.01.2020. Також було досліджено лист Укрнафтогазпрофспілки від 26.11.2020. Суду надали цим доказами обґрунтовану правову оцінку. Апеляційний суд встановив, що станом на 01.01.2020 у АТ «Укртрансгаз» налічувалося 7297 осіб, з яких станом на 31.03.2020 було звільнено на підставі п.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням штату 110 осіб. З огляду на цю обставину апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції про те, що таке скорочення штату не вважається масовим та не вимагає додаткової згоди Президії Центральної ради Укрнафтогазпрофспілки. Верховний Суд також дійшов висновку про те, що звільнення позивача відбулося з дотриманням вимог закону. Проте, своєю заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами позивач фактично просить здійснити переоцінку доказів, які досліджувалися судами у процесі розгляду справи. Крім того, роботодавцем позивача була не філія, яка є відокремленим підрозділом юридичної особи, а сама юридична особа АТ «Укртрансгаз». Трудові відносини виникають між працівником та юридичною особою, а не між працівником та філією юридичної особи. Частиною першою статті 1 Закону України «Про організації роботодавців, їх об`єднання, права і гарантії їх діяльності» передбачено, що роботодавцем є саме юридична особа. Звільнення працівників у АТ «Укртрансгаз» не було масовим, а тому не потребувало погодження з Президією Центральної ради Укрнафтогазпрофспілки.

Представник позивача подав письмові пояснення, в яких окрім доводів, викладених у заяві про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, зазначив, що 18.03.2020 голові Первинної профспілкової організації філії Стежкіну М.М. надійшло подання в.о. генерального директора філії від 13.03.2020 про надання згоди цією профспілковою організацією згоди на звільнення позивача. 31.03.2020 ОСОБА_3 надіслав на ім`я в.о. генерального директора філії лист, в якому, посилаючись на п.2.3 Галузевої угоди, просив отримати згоду Президії Центральної ради Укрнафтогазпрофспілки. Крім того, представник позивача посилається на Інструкцію зі статистики кількості працівників як на підтвердження тієї обставини, що кількість звільнених у філії працівників, передбачений п.2.3 Галузевої угоди, був вищий за 7%, отже, звільнення працівників, у тому числі, позивача було масовим. На адвокатські запити представника позивача від Голови Професійної спілки працівників нафтової і газової промисловості України, яка є стороною Галузевої угоди, надійшла відповідь від 26.11.2020 та від 17.02.2022 про поширення умов Галузевої угоди на АТ «Укртрансгаз», а тому і на філію.

Позивач та його представник, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не з`явилися у судове засідання. Заяв про відкладення розгляду справи від них не надходило.

Представник відповідача не заперечував проти розгляду справи за відсутності позивача та його представника.

За таких обставин суд розглянув справу за відсутності позивача та його представника.

У судовому засіданні представник відповідача заперечував проти заяви позивача про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, підтримавши доводи вищевказаного відзиву.

Дослідивши доводи сторони позивача, викладені у заяві про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами та у письмових поясненнях представника позивача, доводи відзиву представника відповідача, матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Укртрансгаз», яким просив:

- визнати незаконним і скасувати наказ в.о. генерального директора філії «Оператор газотранспортної системи України» акціонерного товариства «Укртрансгаз» Михалевича О.Т. №339 К від 06.04.2020 про звільнення ОСОБА_1 , провідного інженера сектору обслуговування засобів автоматизації філії «Оператор газотранспортної системи України» АТ «Укртрансгаз»;

- зобов`язати АТ «Укртрансгаз» поновити на посаді провідного інженера сектору обслуговування засобів автоматизації ОСОБА_1 в АТ «Укртрансгаз» з 07.04.2020 із одночасним вчиненням усіх дій відповідно до приписів ч. 2 ст. 235 КЗпП України.

Свої позовні вимоги позивач обгрунтовував тим, що його звільнення відбулося незаконно, оскільки він мав переважне право на залишення на роботі. Крім того, його звільнення потребувало згоди Президії Центральної ради Укрнафтогазпрофспілки згідно з п.2.3 Галузевої угоди між Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, НАК «Нафтогаз України» і профспілкою працівників нафтової і газової промисловості України на 2012-2014 роки та яка є чинною, з огляду на те, що станом на 20.01.2020 кількість працівників філії «ОГТСУ» членів ППО апарату УМГ «Харківтрансгаз», які підлягали вивільненню становила більше 7% від загальної кількості працюючих працівників.

Рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова (нове найменування Основ`янський районний суд міста Харкова) від 21.10.2020 було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Постановою Харківського апеляційного суду від 17.02.2021 та постановою Верховного Суду від 09.12.2021 рішення суду першої інстанції було залишено без змін.

При цьому апеляційний суд за клопотання позивача витребував та дослідив штатний розпис працівників філії «Оператор газотранспортної системи України АТ «Укртрансгаз» з 01.07.2019 року та з 01.01.2020 року та встановив, що станом на 01 січня 2020 року у АТ «Уктрансгаз» налічувалося 7297 чоловік, з яких станом на 31.03.2020 року було звільнено на підставі п.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням штату 110 чоловік.

З попередження про вивільнення у зв`язку зі скороченням штату працівників ОСОБА_1 , з яким він ознайомлений 27.01.2020, вбачається, що від вакантних посад, запропонованих відповідачем у вказаний день, а також 10.02.2020, 20.02.2020, 04.03.2020 позивач відмовився. При цьому позивачу пропозиції відповідачем були надані на посади в межах підприємства у різних його філіях, Харківський, Київській, Львівській, тобто поза межами місця роботи, де була скорочена його посада, що свідчить про безпідставність посилання у доводах скарги про необхідність отримання згоди Президії Профспілки з огляду на значне скорочення у Харківській філії, де працював позивач на день його звільнення.

Апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції, що таке скорочення штату не вважається масовим та не вимагає додаткової згоди президії Центральної ради профспілки працівників нафтової та газової промисловості України.

При цьому, оцінюючи доводи сторони позивача про те, що згідно з п.2.3 Галузевої угоди згоди Президії Центральної ради Укрнафтогазпрофспілки потребує звільнення 7 і більше відсотків працівників саме філії, а не підприємства, апеляційний суд дійшов висновку про їх помилковість, оскільки відповідно до Положення про філію вона є відокремленим підрозділом АТ «Укртрансгаз», провадить свою діяльність від імені товариства, не має статусу юридичної особи та здійснює частину функцій товариства, що відповідає статутним цілям та завданням Товариства, відповідно до чинного законодавства України та цього Положення. Згідно пункту 2.3. Галузевої угоди, дія якої поширюється у тому числі і на АТ «Укртрансгаз», передбачено звернення роботодавця до президії Центральної ради профспілки працівників нафтової та газової промисловості України за згодою звільнення працівників у зв`язку зі скороченням штату у разі звільнення працюючих на рівні 7 і більше відсотків працівників підприємства.

В свою чергу, Касаційний цивільний суд Верховного Суду, розглянувши справу за касаційною скаргою позивача, встановив наступні фактичні обставини.

Відповідно до наказу філії «Оператор газотранспортної системи України»

АТ «Укртрансгаз» № 339-К від 06 квітня 2020 року ОСОБА_1 , провідного інженера сектору обслуговування автоматизації працівників східного регіону підрозділів при апараті, 06 квітня 2020 року звільнено у зв`язку зі скороченням, згідно пункту 1 статті 40 КЗпП України.

Відповідно до наказів АТ «Укртрансгаз» від 16 грудня 2019 року № 896 з 01 січня 2020 року скорочуються штатні посади філій АТ «Укртрансгаз», зокрема «Оператор газотранспортної системи України» та № 897 затверджено зміни до штатних розписів, які вводяться в дію з 01 січня 2020 року.

Згідно до наказу АТ «Укртрансгаз» від 15 січня 2020 року № 18 затверджено Регламент про організацію робіт комісії АТ «Укртрансгаз» з визначенням переважного права працівників на залишення на роботі при вивільненні працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці. 20 січня 2020 року АТ «Укртрансгаз» винесено наказ № 23 «Про організацію повідомлень працівників АТ «Укртрансгаз» про звільнення у зв`язку з скороченням чисельності і штату працівників АТ «Укртрансгаз».

Відповідно до подання філії «Оператор газотранспортної системи України»

АТ «Укртрансгаз» від 12 березня 2020 року № 3 «Про погодження розірвання трудового договору» 27 січня, 10, 25 лютого, 06 березня 2020 року ОСОБА_1 була запропонована інша робота на вакантних посадах АТ «Укртрансгаз». Від запропонованих посад працівник відмовився.

У наказі від 20 січня 2020 року № 24 «Про внесення змін до Регламенту з поряду призначення працівників на вакантні посади АТ «Укртрансгаз» зазначається про ознайомлення працівників з вакантними посадами, попередження працівника про наступне вивільнення працівників у зв`язку зі скороченням штату.

Наказом АТ «Укртрансгаз» від 30 травня 2019 року № 317 К, вирішено

з 01 червня 2019 року перемістити працівників філії «Оператор газотранспортної системи України» АТ «Укртрансгаз» відповідно до штатних розписів працівників підрозділів при апараті філії «Оператор газотранспортної системи України» АТ «Укртрансгаз» затверджених наказом АТ «Укртрансгаз» від 14 травня 2019 року № 308 «Про затвердження штатних розписів та змін до штатних розписів» у відповідності до частини 2 статті 32 КЗпП України.

Згідно з додатком 1 до вказаного наказу додається список працівників

та підрозділів при апараті філії «Управління магістральних газопроводів «Харківтрансгаз» АТ «Укртрансгаз», які підлягають переміщенню до східного регіону підрозділів при апараті філії «Оператор газотранспортної системи України» АТ «Укртрансгаз», зокрема провідний інженер сектору обслуговування засобів автоматизації ОСОБА_1 .

Станом на 01 січня 2020 року у АТ «Уктрансгаз» налічувалося 7 297 чоловік,

з яких станом на 31 березня 2020 року звільнено на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням штату 110 чоловік.

Позивача було попереджено про вивільнення у зв`язку зі скороченням штату працівників з 01 січня 2020 року з посади «інженер, провідний» структурного підрозділу «Філія «Оператор газотранспортної системи України», підрозділи при апараті, Східний регіон, Сектор обслуговування засобів автоматизації» АТ «Укртрансгаз», після закінчення двомісячного терміну з дня ознайомлення з цим попередженням, та запропоновано вакантні посади згідно з переліком вакантних посад АТ «Укртрансгаз» станом на 16 січня 2020 року.

З попередження про вивільнення у зв`язку зі скороченням штату працівників ОСОБА_1 , з яким він ознайомлений 27 січня 2020 року вбачається, що від вакантних посад, запропонованих відповідачем у вказаний день, а також 10, 20 лютого, 04 березня 2020 року позивач відмовився. При цьому позивачу пропозиції відповідачем були надані на посади в межах підприємства у різних його філіях, Харківський, Київській, Львівській, тобто поза межами місця роботи, де була скорочена його посада.

Перевіривши доводи касаційної скарги, а також матеріали справи, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на те, що у відповідача відбулось скорочення штату працівників, під яке підпадала займана ОСОБА_4 посада провідного інженера сектору обслуговування засобів автоматизації, і роботодавець після попередження позивача про наступне звільнення запропонував наявні у нього на той час вакантні посади, на які він не погодився.

Тому Верховний Суд погодився з висновком судів першої і апеляційної інстанції про те, що звільнення ОСОБА_4 проведене з додержанням норм трудового законодавства.

Також касаційний суд погодився з висновком судів попередніх інстанцій щодо порушення переважного права на залишення на роботі позивача, так як право на залишення на роботі, передбачене частиною першою статті 42 КЗпП України, не застосовується для працевлаштування на іншу посаду, оскільки переважне право на залишення на роботі враховуються при скороченні декількох посад, тобто інші рівнозначні посади залишаються, і тоді роботодавець застосовує переважне право та надає право на залишення на роботі.

Крім того, у касаційний суд вказав, що з матеріалів справи видно, що відповідач, на виконання вимог статті 43 КЗпП України, 12 березня 2020 року надіслав голові первинної профспілкової організації апарату «Управління магістральних газопроводів «Харківтрансгаз» подання про погодження розірвання трудового договору з провідним інженером сектору обслуговування автоматизації східного регіону підрозділів при апараті філії «Оператор ГТС України» АТ «Укртрансгаз» ОСОБА_1 , у зв`язку зі скороченням посади, яку він займав. 31 березня 2020 року отримана відповідь від голови профкому Первинної профспілкової організації апарату управління магістральних газопроводів «Харківтрансгаз» Стежкіна М. М. у якому повідомлено, що роботодавець повинен був звернутись з подання про надання згоди щодо звільнення працівників до президії Центральної ради профспілки працівників нафтової та газової промисловості України з посиланням на пункт 2.3 Галузевої угоди між Міністерством енергетики та вугільної промисловості України.

Відповідно до пункту 2.3 Галузевої угоди між Міністерством енергетики

та вугільної промисловості України, яка в тому числі поширюється

і на АТ «Укртрансгаз», передбачається звернення роботодавця до президії Центральної ради профспілки працівників нафтової та газової промисловості України за згодою звільнення працівників у зв`язку з скороченням штату у разі звільнення працюючих на рівні 7 і більше відсотків працівників підприємства.

Установлено, що станом на 01 січня 2020 року у АТ «Уктрансгаз» налічувалося 7 297 чоловік, з яких станом на 31 березня 2020 року було звільнено на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням штату 110 чоловік, а тому таке скорочення штату не вважається масовим та не вимагає додаткової згоди Президії Центральної ради профспілки працівників нафтової та газової промисловості України.

Тому касаційний суд дійшов висновку, що з урахуванням установлених судами фактичних обставин справи, немає підстав вважати, що відповідачем порушено норми КЗпП України в частині обов`язкового отримання згоди вищого виборного органу профспілкового комітету на звільнення працівника.

Положеннями ч.1 ст.423 ЦПК України передбачено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з ч.2 ст.423 ЦПК підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Як на нововиявлені позивач посилається на наступні обставини, що, як він стверджує, не були відомі ані йому ані суду:

-з відокремленого підрозділу АТ «Укртрансгаз» - Філії «Оператор газотранспортної системи» у 2020 році звільнено за п.1 ст.40 КЗпП України більше 7% працюючих відповідно до вимог Галузевої угоди потребує згоди Президії Центральної ради Укрнафтогазпрофспілки, якої немає;

-до Президії Центральної ради Укрнафтогазпрофспілки не надходило подання про надання згоди на вивільнення працівників, зайнятих у вищевказаній Філії.

На підтвердження того, що ці обставини є нововиявленими позивач посилається на наявну в матеріалах іншої цивільної справи №646/2754/20 копію службову записку від 19.09.2023 на ім`я начальника відділу судової роботи в регіонах департаменту судової роботи АТ «Укртрансгаз» А.Ербелідзе стосовно вхідного документу №1001СЛ-23-21238 від 15.09.2023.

У цій службовій записці міститься наступна інформація:

1)щодо облікової чисельності працівників АТ «Укртрансгаз»:

-станом на 16.12.2019: 7831 по підприємству, 1496 по філії «Оператор газотранспортної системи»,

-станом на 01.01.2020: 7240 по підприємству, 1058 по філії,

-станом на 20.01.2020: 7066 по підприємству, 930 по філії;

2)щодо кількості звільнених на підставі п.1 ст.40 КЗпП працівників за періоди:

-16.12.2019 01.01.2020: 27 по підприємству, 1 по філії,

-01.01.2020 20.01.2020: 2 по підприємству, 0 по філії,

-20.01.2020 04.05.2020: 165 по підприємству, 99 по філії.

Провадження у вищевказаній справі №646/2754/20 відкрите за позовом ОСОБА_5 до Акціонерного товариства «Укртрансгаз», третя особа: Професійна спілка працівників нафтової і газової промисловості України про визнання звільнення з роботи незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку.

Звільнення ОСОБА_5 04.05.2020, який працював у тій самій філії, що й ОСОБА_1 , теж відбулося у зв`язку із скороченням чисельності і штату працівників АТ «Укртрансгаз» на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, яке відбулося на підставі наказу АТ «Укртрансгаз» №897 від 16.12.2019, яким затверджені зміни до штатних розписів працівників філії «Оператор газотранспортної системи України АТ «Укртрансгаз», які вводилися в дію з 01 січня 2020 року.

У вищевказаній службовій записці не міститься обставин в межах предмету доказування у справі, що розглядається, які б суперечили тим, які вже були встановлені судами та щодо яких судами було надано оцінку.

Судами були повністю з`ясовані обставини, пов`язані з доводами позивача про необхідність надання згоди Президії Центральної ради Укрнафтогазпрофспілки на звільнення позивача.

Тому є хибними доводи позивача про те, що нововиявленою обставиною є те, що до Президії Центральної ради Укрнафтогазпрофспілки не надходило подання про надання згоди на вивільнення працівників, зайнятих у вищевказаній Філії.

Судами було встановлено, що такої згоди звільнення позивача не потребувало.

Фактично доводи заяви позивача про перегляд рішення зводяться до його незгоди з тим, що підприємством у розумінні п.2.3 Галузевої угоди є саме юридична особа АТ «Укртрансгаз», а не його філія, яка не має статусу юридичної особи.

Проте, на ці доводи суди першої, апеляційної та касаційної інстанції надали вичерпні відповіді.

Та обставина, що умови Галузевої угоди поширюються не тільки на підприємство, а й на відокремлені підрозділи, не означає, що пункт п.2.3 тлумачиться як визначення ознаки масовості звільнення (7% і більше від загальної кількості осіб, які працюють) саме у відокремленому підрозділі (філії) підприємства, а не на самому підприємстві загалом.

Норми Інструкції зі статистики кількості працівників, яку затверджено Наказом Державного комітету статистики України від 28.09.2005 N286, на яку посилається представник позивача, не є нововиявленими обставинами, оскільки не підпадають під їх визначення у ч.2 ст.423 ЦПК України.

Позивач фактично просить про повторний перегляд цивільно-правового спору, який вже вирішений судом та в якому рішення набрало законної сили.

Це суперечить принципу правової визначеності (res judicata).

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, зокрема, у справі «Устименко проти України», що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-Х).

Разом з тим, у справі, що розглядається, судом не встановлено підстав для відступ від принципу правової визначеності, оскільки не встановлено наявності нововиявлених обставин.

Таким чином, підстав для задоволення заяви позивача про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами немає.

Керуючись ст.259-261, 423 ЦПК України, суд

постановив:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова від 21.10.2020 у справі №646/2661/20 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укртрансгаз» про поновлення на роботі.

Залишити в силі рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова від 21.10.2020 у справі №646/2661/20 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укртрансгаз» про поновлення на роботі.

Повний текст ухвали складено 06.06.2025.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги особою, яка її оскаржує, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судового рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Судд І.С.Блага