ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 530/928/24 Номер провадження 22-ц/814/1176/25Головуючий у 1-й інстанції Ситник О. В. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Дряниці Ю.В.,

суддів: Пилипчук Л.І., Чумак О.В.

секретар: Чемерис А.К.

за участю: адвоката Іванової О.І., адвоката Дениса Б.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Зінківського районного суду Полтавської області від 19 листопада 2024 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до Опішнянської селищної ради Полтавського району Полтавської області , третя особа яка не заявляє самостійних вимог Полтавський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,-

в с т а н о в и в :

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Опішнянської селищної ради Полтавського району Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дід - ОСОБА_2 . За життя ОСОБА_2 склав заповіт, яким належний йому державний акт на право власності на земельну ділянку Серії ПЛ № 004474, площею 3,48 га у межах згідно з планом, розташована на території Батьківської сільської ради, а також майновий сертифікат в розмірі 206 гривень заповів сину - ОСОБА_3 . Разом з цим, згідно копії паспорту прізвище ім`я та по-батькові батька позивача ОСОБА_3 .

Позивач вказувала, що син ОСОБА_2 не прийняв спадщину шляхом подання заяви про прийняття спадщини у зв`язку з тим, що проживав далеко від місця відкриття спадщини, мав суттєві вади зі здоров`ям, та не мав фізичної можливості вирішувати питання з прийняттям спадщини та oфopмлeння правовстановлюючих документів на спадкове майно. ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В позові зазначено, що позивач ОСОБА_1 є онучкою ОСОБА_2 та спадкоємицею за законом, зареєстрована за адресою: Тернопільська обл., Теребовлянський район, а тому не мала можливості отримати у спадщину належне спадкодавцю ОСОБА_2 майно у зв`язку зі значним віддаленням від місця відкриття спадщини. Позивачка була позбавлена будь-якої можливості подати у шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини у зв`язку з наявністю поважних причин, які пов`язані з об`єктивними непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій щодо прийняття спадщини.

15.03.2024 р. позивачка звернулася до державного нотаріуса Полтавської районної державної нотаріальної контори Махринської О.В. з метою отримання свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно після смерті діда ОСОБА_2 .

Позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку за кадастровим номером :00:030:0051 з підстав того, що у позивача відсутні документи, які необхідні для отримання свідоцтва про право на спадщину, а саме: документи, що підтверджують факт родинних відносин зі спадкодавцем. Встановлено,що у витягу з ДРАЦС про народження батька позивача ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком зазначений ОСОБА_4 , а не ОСОБА_2 , як у свідоцтві про смерть спадкодавця. Також документ, що посвідчує право власності на земельну ділянку за кадастровим номером :00:030:0051 площею 3,48 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Батьківської сільської раді Зіньківського району Полтавської області, а саме оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №004474, виданий Зіньківською районною державною адміністрацією 02.12.2003 р., виданий на ім`я ОСОБА_2 , а не ОСОБА_2 , як у свідоцтві про смерть. Позивачка не погоджується з відмовою нотаріуса, але постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій не оскаржувала.

Позивачка зазначає, що не має можливості підтвердити родинні зв`язки, оскільки документи втрачені, а отже необхідно встановити факт родинних відносин, а саме факт того, що померлий ОСОБА_2 є дідом ОСОБА_1 . ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 .

Звертає увагу на те що у довідці Батьківської сільської ради від 05.03.2008 року, яка видана ОСОБА_3 зазначено, що його батько ОСОБА_2 дійсно помер ІНФОРМАЦІЯ_3 похований в селі Батьки Зіньківського району Полтавської області та на ваше ім`я залишений заповіт. Заповіт, який посвідчений 14.07.2004 року секретарем Батьківської сільської ради Костенко В.В. містить помилку у написанні по батькові ОСОБА_3 , замість вірного ОСОБА_3 .

Враховуючи вищевикладене ОСОБА_5 звернулася з позовом до суду та просила встановити факт родинних відносин, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 є рідним дідом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме факт того що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №004474, виданий Зіньківською районною державною адміністрацією 02.12.2003 року на підставі розпорядження голови Зіньківської райдержадміністрації №655 від 24.10.2003 року виданий на ім`я ОСОБА_2 належить спадкодавцю ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 право власності на земельну ділянку за кадастровим номером :00:030:0051, площею 3,48 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Батьківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_2 .

Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 19 листопада 2024 рокуу задоволенні позову відмовлено.

Рішення оскаржила позивач. Удоводах апеляційної скарги, просить скасувати рішення районного суду та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Вважає, що позивачем доведено належними та допустимими доказами факт родинних відносин. Крім того, вказує, що визначення додаткового строку на прийняття спадщини не призведе до набуття позивачем права власності на спадкове майно, оскільки у правоустановлюючому документі міститься помилка, вважає, що прийняття спадщини позивачем можливе лише шляхом визнання права власності на майно в судовому порядку.

Представником відповідача подано відзив на апеляційну скаргу, у доводах якого вважає рішення місцевого суду законним та обґрунтованим, просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення місцевого суду без змін.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Районним судом встановлено, що батьками ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 є ОСОБА_3 та ОСОБА_7 . Позивач проживає за адресою: с. Ласківці Теребовлянського району Тернопільської області ( а.с.16).

06.11.2003 року ОСОБА_8 та ОСОБА_9 зареєстрували шлюб, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_10 ( а.с.31).

ІНФОРМАЦІЯ_6 помер батько позивача ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ПЛ № 004474 ОСОБА_2 належить земельна ділянка площею 3,48 га розташована в Зіньківському районі Полтавської області призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ( а.с.21-22).

За життя ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 - склав заповіт, яким належний йому державний акт на право власності на земельну ділянку Серії ПЛ № 004474, площею 3,48 га у межах згідно з планом, розташована на території Батьківської сільської ради, а також майновий сертифікат в розмірі 206 гривень заповів ОСОБА_3 (а.с.23-24).

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ( а.с.25).

З довідки Батьківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області від 05.03.2008 року № 39/02-26 виданої на ім`я ОСОБА_3 встановлено, що ОСОБА_3 повідомлено, що його батько ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , похований у селі Батьки Зіньківського району Полтавської області та ім`я ОСОБА_3 залишений заповіт посвідчений 14.07.2004 року ( а.с.26).

Відповідно до витягу з державного реєстру акту цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 03.12.2020 року встановлено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_8 і його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_11 ( а.с.28-29).

Згідно довідки Батьківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області від 02.07.2018 року ОСОБА_2 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 був зареєстрований та проживав один за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с.30).

ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадкового майна після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 та постановою Полтавської районної державної нотаріальної контори від 15.03.2024 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину - оскільки в зв`язку з відсутністю факту прийняття спадщини, не можливістю встановити факт родинних відносин так як в документах існують розбіжності імені спадкодавця ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , та відсутністю документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку площею 3,48 га ,а саме оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку серія ПЛ № 004474 та належить померлому ОСОБА_2 ( а.с.19-20).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог районний суд вказав, що позивач не надала достатніх, належних та допустимих доказів про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 та фактів наявності родинних відносин з особами, з якими пов`язано право на спадкування, а також факту належності правовстановлюючого документу спадкодавця, внаслідок чого відсутні підстави для визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування.

Колегія суддів погоджується з таким висновком районного суду з огляду на наступне.

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)).

Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (частина друга статті 1223 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

У частині першій статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частин першої і третьої статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу постановою Полтавської районної державної нотаріальної контори від 15.03.2024 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю факту прийняття спадщини, не можливістю встановити факт родинних відносин так як в документах існують розбіжності імені спадкодавця ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , та відсутністю документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку площею 3,48 га ,а саме оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку серія ПЛ № 004474 та належить померлому ОСОБА_2 ( а.с.19-20).

Районний суд встановив, що позивачка не прийняла спадщину ні шляхом проживання зі спадкодавцем, ні шляхом подачі заяви нотаріусу у шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини. Вимог про визначення додаткового строку для прийняття спадщини ОСОБА_1 не заявляла.

Так, для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду; відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові.

Враховуючи, що позивачка у визначений законом строк спадщину після смерті діда не прийняла, вимогу про визначення додаткового строку для прийняття спадщини не заявила, районний суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно за позивачкою в порядку спадкування за законом.

Колегія суддів погоджується також з висновком місцевого суду про недоведеність факту родинних відносин між ОСОБА_2 та позивачкою ОСОБА_1 .

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) сформульовано висновки про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину потрібно доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, враховуючи підстави позову й вказані норми матеріального права, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, перевіривши доводи сторін спору та подані докази, дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, оскільки позивач не довела належними, допустимим і достовірними доказами своїх родинних зв`язків із спадкодавцем, а саме того, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , є рідним дідом ОСОБА_1 .

Суд правильно виходив з того, що наявні у матеріалах справи докази, а саме: свідоцтво про народження ОСОБА_8 ( а.с.32) Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження щодо ОСОБА_3 (а.с.28-29), свідоцтво про смерть ОСОБА_2 серія НОМЕР_2 від 11.03.2007 року, довідка Батьківської сільської ради від 05.03.2008 року, наявність родинних зв`язків між позивачем та спадкодавцем ОСОБА_2 не доводять.

Як вірно вказав районний суд, позивач не надала суду інших належних та допустимих доказів, які можуть підтвердити існування між нею та спадкодавцем родинних відносин, зокрема, будинкових книг, виписок з погосподарських книг, виписок з метричних книг, приватного листування, документів про спадщину, власність, довідок старостату, автобіографій, лінгвістичні висновків, тощо.

Доводи апеляційної скарги правильність висновків районного суду не спростовують та зводяться до незгоди апелянта з рішенням суду та переоцінки доказів на власну користь.

Обставин, встановлених місцевим судом, позивач у апеляційній скарзі не спростувала.

Отже, висновки місцевого суду ґрунтуються на законі та встановлених у справі фактичних обставинах, на підставі наданих учасниками справи доказів, яким судом дана відповідна правова оцінка згідно ст. 89 ЦПК України.

За вказаних обставин, колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування судового рішення, як ухваленого з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст.367,374 ч. 1 п. 1, 375, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Зінківського районного суду Полтавської області від 19 листопада 2024 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя - доповідач: Ю. В. Дряниця

Судді : Л. І. Пилипчук

О.В. Чумак