РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2025 року

м. Рівне

Справа № 569/12524/24

Провадження № 22-ц/4815/701/25

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Шимківа С.С.,

суддів: Боймиструка С.В., Гордійчук С.О.,

секретар судового засідання Хлуд І.П.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ДП "Львівський науково-виробничий центр стандартизації,

метрології та сертифікації",

Рівненська філія Державного підприємства "Львівський

науково-виробничий центр стандартизації, метрології та

сертифікації"

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Державного підприємства "Львівський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації", Рівненської філії Державного підприємства "Львівський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 03 березня 2025 року (ухвалене у складі судді Кучиної Н.Г., повний текст рішення суду складено 03 березня 2025 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства "Львівський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації", Рівненська філія Державного підприємства "Львівський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" про скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

в с т а н о в и в :

04 липня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до Державного підприємства "Львівський науково- виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації", Рівненська філія Державного підприємства "Львівський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації про скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 29 червня 2023 року Мінекономіки України прийняло рішення про реорганізацію державних підприємств, що здійснюють діяльність у сферах стандартизації, метрології та метрологічної діяльності, оцінки відповідності та захисту прав споживачів.

20 листопада 2023 року він отримав попередження про майбутнє звільнення із займаної посади за пунктом 1 статті 40 КЗпП до 31.12.2023 року та повідомлення про те, що ДП "Львівстандартметрологія" повинно запропонувати працевлаштування в установленому законодавством порядку.

20.11.2023 року він власноручно написав, що не погоджується із даним попередженням, оскільки пропущено двомісячний термін попередження працівника про наступне вивільнення, встановлений ч.1 ст.49-2 КЗпП України, тобто звільнення мало би відбутися після 20.01.2024, а не до 31.12.2023.

Станом на 20.11.2023 року ДП "Львівстандартметрологія" йому будь-яких посад для працевлаштування не запропонувало.

15 березня 2024 року ДП "Львівстандартметрологія" запропонувала йому для подальшого працевлаштування одну посаду начальника центру оцінки відповідності, якості та стандартизації Рівненської філії ДП "Львівстандартметрологія", на що він не погодився через погіршення істотних умов праці, а саме: що ця посада нища за кваліфікацією та з меншим посадовим окладом.

15.03.2024 року згідно з наказом ДП "Рівнестандартметрологія" № 10-к його звільнили з посади першого заступника директора цього підприємства, у зв`язку із скороченням штату працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Вважає, що роботодавець не виконав встановлені КЗпП обов`язки, а саме:

1) 20.11.2023 року при попередженні про наступне вивільнення та протягом періоду з 20.11.2023 року по 15.03.2024 року не запропонував жодної вакансії для працевлаштування;

2) 15.03.2024 року в день звільнення, запропонував тільки одну вакансію, тобто йому не було запропоновано для можливого переведення всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом усього періоду та існували на день звільнення.

Просив суд:

визнати протиправним та скасувати наказ Державного підприємства "Рівненський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" № 10-к від 15.03.2024 року в частині звільнення його з посади першого заступника директора цього підприємства, у зв`язку із скороченням штату працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України;

поновити його на посаді першого заступника директора Державного підприємства "Рівненський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" "Рівнестандартметрологія" з 15 березня 2024 року;

стягнути з Державного підприємства "Львівський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" "Рівнестандартметрологія" на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 15.03.2024 року по день його фактичного поновлення на роботі;

стягнути з Державного підприємства "Львівський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" "Рівнестандартметрологія" на його користь судові витрати по справі.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 03 березня 2025 року позов ОСОБА_1 до Державного підприємства "Львівський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації", Рівненська філія Державного підприємства "Львівський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації про скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ Державного підприємства "Рівненський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" № 10-к від 15.03.2024 року в частині звільнення ОСОБА_1 з посади першого заступника директора цього підприємства, у зв`язку із скороченням штату працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді першого заступника директора Державного підприємства "Рівненський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" з 15 березня 2024 року.

Стягнуто з Державного підприємства "Львівський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 15.03.2024 року по 25 лютого 2025 року в сумі 378 179 грн 23 коп. ( триста сімдесят вісім тисяч сто сімдесят дев`ять грн 23 коп).

Стягнуто з Державного підприємства "Львівський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" на користь держави судовий збір в розмірі 4992 грн 99 коп (чотири тисячі дев`ятсот дев`яносто дві грн 99 коп)

Рішення суду мотивовано тим, що роботодавець не дотримався свого обов`язку повідомлення протягом двомісячного строку до моменту вивільнення працівника, а також не запропонував позивачу усі вакантні посади. Оскільки при звільненні позивача порушено вимоги закону, слід визнати протиправними та скасувати наказ Державного підприємства "Рівненський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" № 10-к від 15 березня 2024 року в частині звільнення ОСОБА_1 з посади першого заступника директора цього підприємства, у зв`язку із скороченням штату працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП та поновити позивача на посаді першого заступника директора Державного підприємства "Рівненський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації", з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 15.03.2024 року по 25.02.2025 року в сумі 378 179 грн 23 коп.

Не погоджуючись із рішенням суду, 01 квітня 2025 року ДП "Львівський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" оскаржило його в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що позивачем не вжито жодних активних дій щодо здобуття та надання суду вичерпної, переконливої інформації та доказів щодо несення служби (не надано ні наказів командира, ні графіків чергувань тощо) саме у період строку для оскарження спірного наказу. Відсутність таких дій зі сторони позивача, ненадання ним для уточнення періодів чергувань, інших документів про несення служби у зазначений період свідчить про відсутність обставин на які посилається позивач як на підставу поновлення строку звернення до суду.

Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні, без обґрунтування неможливості звернення до суду позивачем у встановлені строки у зв`язку із запровадженням такого, не може безумовно вважатися поважною причиною для безумовного поновлення цих строків.

Зазначає, що позивачу пропонувалися посади для працевлаштування, що він підтвердив особистим підписом 01.12.2023 року у відповідному списку для ознайомлення працівників.

Додає, що посади, запропоновані іншим працівникам, на зайняття яких отримано їх згоду на переведення, вакантними станом на 15.03.2024 року не були. Не були й вакантними у період з 20.12.2023 року по 15.03.2024 року посади працівників, яких було звільнено, у зв`язку з відмовою від переведення, оскільки ті відмовилися від запропонованих посад лише 15.03.2024 року.

До 15.03.2024 року позивач погоджувався на своє переведення, а тому у відповідача не було потреби пропонувати йому інші вакантні посади.

Просить суд скасувати оскаржуване рішення та відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1

01 квітня 2025 року Рівненською філією Державного підприємства "Львівський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" подано апеляційну скаргу на рішення суду, яку обгрунтовує незаконністю та необґрунтованістю рішення.

У апеляційній скарзі покликається на пропуск позивачем строку звернення до суду із зазначеним позовом.

Вказує, що запровадження воєнного стану в Україні, без обґрунтування неможливості звернення до суду позивачем у встановлені строки у зв`язку із запровадженням такого, не може безумовно вважатися поважною причиною для безумовного поновлення цих строків.

Додає, що пропозиції щодо працевлаштування працівників ДП "Рівнестандартметрологія" у ДП "Львівстандартметрологія" від 22.11.2023 року № 1319/943 були надані ОСОБА_1 для ознайомлення 01.12.2023 року.

Стверджує про дотримання ДП "Львівстандартметрологія" передбаченого ч. 1 ст. 49-2 КЗпП порядку вивільнення працівників.

У відповідача була відсутня потреба пропонувати ОСОБА_1 інші вакантні посади, оскільки до 15.03.2024 року він не заперечував проти його переведення.

Просить суд скасувати оскаржуване рішення та відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .

26 червня 2025 року ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Ярему С.В., подав відзив на апеляційні скарги, у якому покликається на законність та обґрунтованість рішення суду.

Вказує, що стосовно пропозицій щодо працевлаштування працівників ДП "Рівнестандартметрологія" у ДП "Львівстандартметрологія" від 22.11.2023 року № 1319/943, на які покликаються апелянти, то при дослідженні в судовому засіданні оригіналу списку для ознайомлення з ними, встановлено, що ОСОБА_1 ці пропозиції були надані для ознайомлення 01.12.2023 року.

Однак, у цих пропозиціях для ОСОБА_1 пропонувалася одна вакансія начальника Центру оцінки відповідності, якості та стандартизації, хоча згідно з тими пропозиціями, крім 70 вакантних посад, які пропонувалися для працевлаштування іншим працівникам, були наявні 4 вакантні посади, які на час ознайомлення нікому іншому не пропонувалися, серед них посада директора філії.

Ця посада була рівнозначною посадою для скороченої посади ОСОБА_1 першого заступника начальника підприємства: і по рангу, і по розміру заробітної плати (у першого заступника посадовий оклад 29300 грн, у директора філії 26000 грн, тоді як у начальника центру оцінки відповідності, якості та стандартизації 20940 грн).

Зазначає, що у апеляційних скаргах не спростовано того факту, що позивачу 01.12.2023 року та 15.03.2024 року пропонувалася для працевлаштування тільки одна посада начальника центру оцінки відповідності, якості та стандартизації Рівненської філії ДП "Львівстандартметрологія", у той час як були вакантні 2 інші рівноцінні посади директорів Рівненської та Волинської філій ДП "Львівстандартметрологія".

Додає, що згідно практики Верховного Суду, позивача зобов`язані були повідомляти про всі вакансії, які були на підприємстві станом на 20.11.2023 року, та про нові вакансії, які виникали з цього дня і до дати звільнення 15.03.2024 року.

Наголошує на поважності причин пропуску місячного строку звернення до суду з позовом, через зайнятість на службі у добровольчому формуванні Здолбунівської територіальної громади.

Просить про залишення апеляційних скарг без задоволення, а рішення суду без змін.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, заслухавши пояснення учасників справи, апеляційний суд дійшов висновку про залишення їх без задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 21.02.2005 року по 15.03.2024 року перебував у трудових правовідносинах з ДП "Рівнестандартметрологія", де з 10.07.2017 року був призначений на посаду першого заступника директора, що підтверджується відповідними записами у його трудовій книжці, серії НОМЕР_1 (а.с. 12, том 1)

Згідно наказу Мінекономіки від 29 червня 2023 року № 6817 "Про реорганізацію державних підприємств, що здійснюють діяльність у сферах стандартизації, метрології та метрологічної діяльності, оцінки відповідності та захисту прав споживачів" ДП "Волинський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" та ДП "Рівненський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" реорганізовано, шляхом їх приєднання до державного підприємства "Львівський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" (а.с. 128-131, том 1).

20 листопада 2023 року ОСОБА_1 отримав попередження № 02 про майбутнє звільнення із займаної посади за пунктом 1 статті 40 КЗпП (заходи з припинення ДП "Рівнестандартметрологія" мають завершитися до 31.12.2023 року). У повідомлені також зазначено, що ДП "Львівстандартметрологія" повинно запропонувати йому працевлаштування в установленому законодавством порядку (а.с.13, том 1).

На вказаному попередженні ОСОБА_1 власноручно зазначено він не погоджується із попередженням, оскільки пропущені строки двомісячний термін попередження працівника про наступне вивільнення, встановлений ч. 1 ст. 49-2 КЗпП України, тобто звільнення мало би відбутися після 20.01.2024, а не до 31.12.2023.

15.03.2024 року, наказом ДП "Рівнестандартметрологія" № 10-к позивача звільнено з посади першого заступника директора підприємства, у зв`язку з реорганізацією підприємства (скорочення чисельності штату) ДП "Рівнестандартметрологія" на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України ( а.с. 15, том 1).

При звільненні ДП "Львівстандартметрологія" запропонувало ОСОБА_1 для подальшого працевлаштування одну посаду начальника центру оцінки відповідності, якості та стандартизації Рівненської філії ДП "Львівстандартметрологія", на що він не погодився через погіршення істотних умов праці, оскільки ця посада нища за кваліфікацією та посадовим окладом ( а.с. 14, том. 1).

Вважаючи, що ДП "Рівнестандартметрологія" проведено звільнення ОСОБА_1 з порушенням вимог трудового законодавства, а саме ст. 49-2 КЗпП України, ОСОБА_1 звернувся із вказаним трудовим спором до суду.

Частина шоста статті 43 Конституції України гарантує громадянам захист від незаконного звільнення.

Працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення (частина перша статті 233 КЗпП України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ст. 234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, суд може поновити ці строки, якщо з дня отримання копії наказу (розпорядження) про звільнення або письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні (стаття 116), минуло не більше одного року.

У статті 234 КЗпП України не наведено переліку поважних причин для поновлення строку звернення з заявою про вирішення спору, оскільки їх поважність має визначається в кожному випадку, залежно від конкретних обставин. Поважними причинами пропуску строку, встановленого в частині першій статті 233 КЗпП України, мають кваліфікуватися ті, які об`єктивно перешкоджали чи створювали труднощі для своєчасного звернення до суду та підтверджені належними доказами.

В абзаці 1 пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" судам роз`яснено, що встановлені статтями 228, 223 КЗпП України строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобов`язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк. Передбачений статті 233 КЗпП України місячний строк поширюється на всі випадки звільнення незалежно від підстав припинення трудового договору.

Оскільки строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін, тому у кожному випадку суд зобов`язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк. Указана судова практика є незмінною.

Апеляційний суд вважає правильним висновок місцевого суду про наявність підстав для поновлення ОСОБА_1 пропущеного місячного строку звернення до суду із позовом про захист трудових прав, з огляду на поважність причин такого пропуску.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався і на даний час його дію не припинено.

Закон України "Про основи національного спротиву" визначає правові та організаційні засади національного спротиву, основи його підготовки та ведення, завдання і повноваження сил безпеки та сил оборони та інших визначених цим Законом суб`єктів з питань підготовки і ведення національного спротиву.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закон України "Про основи національного спротиву" добровольче формування територіальної громади воєнізований підрозділ, сформований на добровільній основі з громадян України, які проживають у межах території відповідної територіальної громади, який призначений для участі у підготовці та виконанні завдань територіальної оборони в межах території відповідної територіальної громади;

Комплектування органів військового управління, військових частин Сил територіальної оборони Збройних Сил України здійснюється: зокрема, в особливий період військовослужбовцями за контрактом, за призовом особами офіцерського складу та територіальним резервом (пункт 2 частини першої статті 9 Закон України "Про основи національного спротиву").

Згідно з частинами другою та третьою статті 9 Закону України "Про основи національного спротиву" комплектування добровольчих формувань територіальних громад здійснюється на добровільній основі відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

До складу добровольчих формувань територіальних громад зараховуються громадяни України, які відповідають вимогам, встановленим положенням про добровольчі формування територіальних громад, пройшли медичний, професійний та психологічний відбір і підписали контракт добровольця територіальної оборони.

Відповідно до пункту 16 положення про добровольчі формування територіальних громад, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 року № 1449 (далі Положення) членом добровольчого формування може бути громадянин України віком від 18 років, який проживає на території громади, де діє добровольче формування, пройшов медичний, професійний та психологічний відбір (перевірку) і уклав контракт добровольця територіальної оборони.

Згідно з пунктом 19 Положення особа, яка виявила бажання стати членом добровольчого формування, подає заяву на ім`я командира добровольчого формування.

Пунктом 21 Положення визначено, що контракт добровольця територіальної оборони укладається між командиром добровольчого формування та особою, яка подала заяву щодо членства в добровольчому формуванні. Такі особи укладають контракт добровольця територіальної оборони строком на три роки. Форма контракту добровольця територіальної оборони затверджується Міноборони.

Як вбачається з копії наданих ОСОБА_1 в розпорядження суду контракту добровольця та посвідчення добровольця серії НОМЕР_2 , яке видано Здолбунівською ТГ Рівненської області 01.08.2022 року, з 01 серпня 2022 року ОСОБА_1 уклав з Добровольчим формуванням Здолбунівської територіальної громади №1/13 Контракт добровольця територіальної громади строком на три роки до 01.08.2025 року (а.с. 25-26, том 1).

На підставі цього Контракту та у межах завдань, визначених у п.2 Положення про добровольчі формування територіальних громад, затвердженого постановою кабінету Міністрів України від 29.12.2021 року №1449, ОСОБА_1 періодично залучається, зокрема, до участі: у забезпеченні умов для безпечного функціонування органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування та органів військового управління; в охороні та обороні важливих об`єктів і комунікацій, інших критично важливих об`єктів інфраструктури, та об`єктів підвищеної небезпеки, порушення функціонування та виведення з ладу яких становлять загрозу для життєдіяльності населення; у забезпеченні заходів громадської безпеки і порядку в населених пунктах разом з Національною поліцією; у запровадженні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану; добування, збору та узагальнення інформації, яка впливає на виконання завдань територіальної оборони в межах території територіальної громади; тощо.

Згідно довідки № 66 від 20.06.2024 року, яка видана командиром добровольчого формування ІНФОРМАЦІЯ_1 /13 доброволець ОСОБА_1 з 01 серпня 2022 року по теперішній час на безоплатній основі залучається до несення служби з охорони та оборони об`єктів критичної інфраструктури (а.с. 27, том 1).

Оскільки доводи ОСОБА_1 про неможливість вчасного звернення до суду за вирішенням його трудового спору, у зв`язку із зайнятістю на службі у добровольчому формуванні Здолбунівської територіальної громади, що об`єктивно перешкоджала йому в межах одного місяця звернутися до суду з цим позовом, підтверджені належними доказами, висновок місцевого суду про поважність причин пропуску встановленого ст. 233 КЗпП України строку є правильним.

Вказаним вище спростовуються доводи апеляційних скарг щодо безпідставності поновлення місцевим судом встановленого ст. 233 КЗпП України строку звернення до суду для оспорювання незаконного звільнення.

По суті спірних правовідносин щодо дотримання роботодавцем трудового законодавства при звільненні ОСОБА_1 , апеляційний суд зазначає наступне.

Однією з найважливіших гарантій для працівників при зміні в організації праці, в тому числі ліквідації, реорганізації підприємства, є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.

Відповідно до статті 49-2 КЗпП України одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган, фізична особа, яка використовує найману працю, пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, у фізичної особи.

За приписами частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, власник вважається таким, що належно виконав свій обов`язок щодо сприяння у збереженні роботи працівника, який підлягає звільненню у зв`язку із скороченням штату, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.

Такий обов`язок з працевлаштування працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору та охоплює вакантні посади, які з`явилися в установі протягом всього цього періоду і які існували на день звільнення.

Отже, роботодавець має запропонувати працівнику, якого він вивільняє, всі вакансії, які були чи з`явилися на підприємстві, аж до моменту звільнення.

Вищевказане відповідає правовій позиції Верховного Суду, що висловлена ним у постановах від 20 лютого 2023 року у справі № 199/4766/21, від 18 жовтня 2023 року у справі № 210/6543/21, від 06 травня 2020 року у справі № 487/2191/17, від 10 листопада 2022 року у справі № 525/983/21, від 24 червня 2020 року у справі № 742/1209/18, від 30 січня 2020 року у справі № 466/7604/17.

Як вбачається з переліку вакантних посад Рівненської філії ДП "Львівстандартметрологія", станом на 20.11.2023 було наявно всього 75 вакантних посад, станом на дату звільнення 15.03.2024 74 вакантні посади (а.с. 183-185, том 1).

Згідно з переліком вакантних посад ДП "Львівстандартметрологія", станом на 20.11.2023 було наявно всього 29,75 вакантних посад, станом на 15.03.2024 32,5 вакантні посади (а.с. 179-182, том 1).

Відповідно до переліку вакантних посад Волинської філії ДП "Львівстандартметрологія" в ній станом на 20.11.2023 року було наявно всього 66 вакантних посад, станом на 15.03.2024 4 вакантні посади, у т.ч. директора філії (а.с. 176-177, том 1).

Пропозиції щодо працевлаштування працівників ДП "Рівнестандартметрологія" у ДП "Львівстандартметрологія" від 22.11.2023 року були надані для ознайомлення ОСОБА_1 01.12.2023 року. У цих пропозиціях для ОСОБА_1 пропонувалася одна вакансія начальника Центру оцінки відповідності, якості та стандартизації, хоча крім 70 вакантних посад, які пропонувалися для працевлаштування іншим працівникам, були наявні 4 вакантні посади, які на час ознайомлення нікому іншому не пропонувалися, серед них посада начальника філії, яка була рівнозначною посадою для ОСОБА_1 як за рангом, так і за розміром заробітної плати. Посадовий оклад першого заступника начальника підприємства (посада, яку обіймав ОСОБА_1 до звільнення) складає 29300 грн, посадовий оклад начальника філії (вакантна посада, яка не запропонована роботодавцем позивачу) складає 26000 грн, тоді як посадовий оклад начальника центру оцінки відповідності, якості та стандартизації (посада, яку запропоновано роботодавцем для ОСОБА_1 ) складає 20940 грн.

Наявність вказаних посад підтверджується також штатним розписом ДП "Львівстандартметрологія", затвердженим генеральним директором підприємства 09.11.2023 року ( а.с. 191-196)

Отже, за наявності вакантних рівнозначних посад начальників Рівненської та Волинської філій ДП "Львівстандартметрологія" позивачу пропонувалася для працевлаштування тільки одна посада начальника центру оцінки відповідності, якості та стандартизації Рівненської філії ДП "Львівстандартметрологія", яка не була рівнозначною посадою до зайнятої ОСОБА_1 перед звільненням.

Вищезазначене підтверджено поясненнями допитаних в судовому засіданні суду першої інстанції свідків. Зокрема свідок ОСОБА_2 , яка працювала на посаді провідного інженера з управління персоналом ДП "Рівнестандартметтрологія" підтвердила, що як при попередженні про звільнення 20.11.2023 року так і в день звільнення ОСОБА_1 запропоновано одну вакантну посаду.

Отже, роботодавець не може вважатися таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, оскільки не запропонував йому всі наявні на підприємстві вакантні посади за відповідною кваліфікацією.

Враховуючи наведене, судом першої інстанції обґрунтовано визнано протиправним та скасовано наказ Державного підприємства "Рівненський науково- виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" № 10-к від 15 березня 2024 року в частині звільнення ОСОБА_1 з посади першого заступника директора цього підприємства, у зв`язку із скороченням штату працівників на підставі п.1 ст. 40 КЗпП та поновлено позивача на посаді першого заступника директора Державного підприємства "Рівненський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації".

Відповідно до ч. 1,2 ст. 235 КЗзП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

На підставі вказаних положень трудового законодавства, місцевим судом правомірно стягнуто з ДП "Львівстандартметрологія" як правонаступника усіх майнових прав та обов`язків ДП "Рівнестандартметрологія" на користь ОСОБА_1 його середній заробіток за час вимушеного прогулу з наступного дня після звільнення - 18.03.2024 року по 25.02.2025 року в розмірі 378 179 грн 23 коп. (247 днів вимушеного прогулу х 1531,09 середньоденної заробітної плати ОСОБА_1 ), що правильно обраховано судом, відповідно до Постанови КМУ від 08 лютого 1995 року № 100 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати".

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона, згідно вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особами, які подали апеляційні скарги, не надано. Доводи апеляційних скарг апеляційним судом оцінюються критично, оскільки зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги Державного підприємства "Львівський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації", Рівненської філії Державного підприємства "Львівський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" залишити без задоволення, а рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 03 березня 2025 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий-суддя Шимків С.С.

Судді: Боймиструк С.В.

Гордійчук С.О.