Справа №760/4826/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі головуючого судді Козленко Г.О., за участю секретаря судових засідань - Вчерашнюк А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, накладених ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 04.02.2005 в рамках цивільної справи №2-1290 за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Молодіжний-3», в особі голови правління Токарської Олени Федорівни, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за користування житлом та комунальними послугами, -

ВСТАНОВИВ:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, в якій просила суд:

- скасувати вжиті заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на квартиру: АДРЕСА_1 на підставі ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 04 лютого 2005 року у справі №2-1290, 2005 рік;

- звернутися до реєстратора про виключення відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо арешту нерухомого майна - квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

В обгрунтування заяви зазначено, що в листопаді 2024 року заявнику стало відомо, що на її квартиру за адресою: АДРЕСА_2 у 2005 році було накладено арешт на підставі ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 04.02.2005 у справі №2-1290, 2005 рік .

Зі змісту ухвали Солом`янського районного суду м. Києва у справі №2-1290, 2005 рік від 04.02.2005 вбачається, що у провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа №2-1290 за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Молодіжний-3», в особі голови правління Токарської Олени Федорівни, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за користування житлом та комунальними послугами.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 04.02.2005 у справі №2-1290 накладено арешт на квартиру, що належить ОСОБА_3 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Однак, інформація зазначена в ухвалі щодо власника квартири не відповідає дійсності, оскільки вищевказана квартира з 1995 року належить ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .

Як зазначає заявник, арешт на вказану квартиру було накладено безпідставно, оскільки арешт накладено на майно сторонніх осіб, які не є стороною у справі, відтак заявник звернулась до суду із вказаною заявою для відновлення свого порушеного права.

Заявник в судовому засіданні вимоги, викладені у заяві підтримала, просила їх задовольнити.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Судом встановлено, що у провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа №2-1290/05 за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Молодіжний-3», в особі голови правління Токарської Олени Федорівни, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за користування житлом та комунальними послугами.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 04.02.2005 накладено арешт на квартиру, що належить ОСОБА_3 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з листом голови Солом`янського районного суду м. Києва Українця В.В. від 28.05.2025 №04-06/43/2025 матеріали цивільної справи №2-1290/05 та оригінал рішення в архіві Солом`янського районного суду м. Києва відсутні.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 09.11.2024 №403064782 вбачається, що на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 Першою київською державною нотаріальною конторою 15.02.2005 накладено арешт (реєстраційний номер обтяження: 1683340) на підставі ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 04.02.2005 у справі №2-1290 , власник: ОСОБА_3 .

Листом Комунального підприємства Київської міської ради «Київського міського бюро технічної інвентаризації» (КП КМР «КМ БТІ») від 22.11.2024 №41199 повідомлено, що згідно з даними реєстрових книг бюро, кв. АДРЕСА_3 на праві власності зареєстрована за ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (в рівних долях) на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Відділом приватизації Залізничної районної ради народних депутатів м. Києва 30.01.1995 (розпорядження №9754), зареєстрованого в Бюро 01.02.1995 за реєстровим №2342.

Згідно з листом Обслуговуючого кооперативу «Молодіжний-3» від 08.01.2025 вбачається, що ЖБК «Молодіжний-3» не мав і не має ніяких стосунків із ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .

Відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Пункт 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» передбачено, що заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу (частина третя статті 154 ЦПК України в редакції до 17.12.2017р). При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (стаття 60 Закону про виконавче провадження).

Верховний Суд у постанові від 20.01.2020 у справі № 753/12741/17 також зазначив, що із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто, сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У рішенні суду про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту суд зазначає про скасування заходів забезпечення позову, які оскаржуються.

У пункті 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» роз`яснено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Порядок та умови розгляду заяви сторони по справі про скасування заходів забезпечення позову на теперішній час передбачені ст. 158 ЦПК України, згідно якої суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

З огляду на вищевикладене, ОСОБА_1 не була стороною у справі №2-1290/05, а тому задля скасування арешту на вказану квартиру необхідно звернутись до суду із позовом про зняття арешту на майно, відтак суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування заходів забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 158, 260, 261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, накладених ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 04.02.2005 в рамках цивільної справи №2-1290 за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Молодіжний-3», в особі голови правління Токарської Олени Федорівни до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за користування житлом та комунальними послугами - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду скарги апеляційним судом.

Суддя Г.О. Козленко